УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокуроромКиївської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000783 від 23.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.11.2022 року до ЧЧ ВП №4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 23.11.2022 року приблизно о 15.18 год. невстановлена особа, шляхом проникнення через балкон до тамбурного приміщення буд. АДРЕСА_1 , звідки в умовах воєнного стану, таємно викрала монітор марки «MSI», належний ОСОБА_5 , однак не зміг довести свій злочинний намір, з причин що не залежали від його волі, так як був затриманий потерпілим безпосередньо на місці вчинення злочину.

23.11.2022 року, в період часу з 18.31 год. по 18.55 год., за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 58/1, тамбур 2 поверху, було виявлено та вилучено комп`ютерний монітор «MSI Optix G24C» чорного кольору, який намагався викрасти гр. ОСОБА_6 .

Крім того, 23.11.2022 року о 20.10 год. під час затримання ОСОБА_6 , у порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 170А, в ході особистого обшуку останнього, серед його особистих речей було виявлено та вилучено медичні рукавиці білого кольору, що були поміщені до сейф-пакету № WAR1110330.Вказані речі були визнані речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Слідчийзвернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на вказане в клопотанні майно, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів та просив розглянути клопотання без його участі.

Захисник також надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вилучене майно, зазначене у клопотанні, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявністьобґрунтованих підстав для арешту зазначеного слідчим у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт , із забороною розпоряджатися та відчужувати на наступні речі та предмети:комп`ютерний монітор «MSI Optix G24C» чорного кольору, що належить на праві власності ОСОБА_5 та медичні рукавиці білого кольору, що на праві власності належить ОСОБА_6 та повернути власнику на збереження.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1