ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/391/23
Провадження №1-кп/477/233/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою технічною освітою, фізична особа-підриємець, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2023 року

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , за невстановлених в ході досудового розслідування та судового розгляду обставин, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яка відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000р. відноситься до категорії особливо небезпечних, обіг якої заборонено, у великих розмірах масою 4, 0958г. Вказану психотропну речовину ОСОБА_3 переніс до свого автомобіля марки «ИЖ 2717 90», державний номер НОМЕР_1 , де почав незаконно зберігати з метою особистого вживання без мети збуту до вилучення 29.09.2022 року під час огляду місця події при зупинці транспортного засобу біля с. Капустина Балка Миколаївського (в минулому Вітовського) району Миколаївської області.

Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_3 , передбачена ч.2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах.

Під час досудового розслідування між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_6 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого, за участі захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості від 22.02.2023 року, згідно з умовами якої сторони погоджуються, що:

- обвинувачений беззастережно визнає свою провину у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні особливо небезпечних психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України:

- сторони узгодили покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 тисячі гривень.

- сторони обізнані з правовими наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: в частині обмеження права на оскарження вироку та відмови обвинуваченого від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього кодексу;

- обізнані з правовими наслідками невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та просив затвердити укладену угоду.

Прокурор та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 висловились за можливе затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені п.п. 1- 4 ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального Процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази у справі: кристалічна речовина білого кольору в спеціальному пакеті КІV 2133945 масою 4,0958г. та картонна коробка з-під мобільного телефону з пристроями для куріння, які складаються з 20-ти фрагментів (об`єктів), передані на зберігання до кімнати речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, підлягають знищенню; мобільний телефон в чохлі чорного кольору марки «Техноспарк-7» з двома сім-картами, а також автомобіль марки «ИЖ 2717 90», держаний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15.04.2004 року, ключі від замку запалення автомобіля та брелок сигналізації від автомобіля, передані на зберігання під розписку обвинуваченому, слід залишити останньому за належністю.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 3209,26 грн.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000428 угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2023 року, укладену між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_6 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого, за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у справі: кристалічну речовину білого кольору в спеціальному пакеті КІV 2133945 масою 4,0958г. та картонну коробку з-під мобільного телефону з пристроями для куріння, які складаються з 20-ти фрагментів (об`єктів), передані на зберігання до кімнати речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити; мобільний телефон в чохлі чорного кольору марки «Техноспарк-7» з двома сім-картами, а також автомобіль марки «ИЖ 2717 90», держаний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15.04.2004 року, ключі від замку запалення автомобіля та брелок сигналізації від автомобіля, передані на зберігання під розписку обвинуваченому - залишити останньому за належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3209 (три тисячі двісті дев`ять)грн. 26коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1