Справа № 308/4089/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора: ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 11.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120, щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1, ч.2 ст.358 КК України, про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця : м.Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні якого є малолітня дитина , працюючого в ТОВ "Уж-Консалтинг", раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1, ч.2 ст.358 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Із клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 вбачається, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені прокурором відділу прокуратури Закарпатської області до ЄРДР за об`єднаним № 0000120 від 11.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з грудня 2008 року по січень 2018 року, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду голови Правління Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Комінвестбанк») та маючи відповідні повноваження, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, розробив злочинний план, суть якого полягала у систематичному використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права (ПАТ «Комінвестбанк») своїх повноважень, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, шляхом погодження керівними посадовими особами банку рішень щодо укладення правочинів та подальшого укладенням правочинів із набуття у власність банку майна за завищеною вартістю, у тому числі в забезпечення кредитних зобов`язань фізичних та юридичних осіб, прийнятті рішень про погодження кредитування фізичних та юридичних осіб із подальшим оберненням на свою користь придбаного майна та кредитних коштів.

При цьому, усвідомлюючи, що успішна реалізація злочинного плану не можлива без участі інших службових осіб банку, та що прийняття рішень щодо укладення угод від імені юридичної особи приватного права, потребує колективного погодження службовими особами банку відповідно до їх посадових обов`язків, законодавства та нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність, а також те, що без виконання певних дій кожним учасником та координації їх дій між собою неможлива реалізація злочинної схеми, ОСОБА_8 , відвівши собі роль організатора та керівника злочинної групи, до її складу залучив окремих посадових осіб ПАТ «Комінвестбанк», учасникам якої довів злочинний план та розподілив їх функції згідно розробленої злочинної схеми та відповідно до їх посадових обов`язків. Разом із тим, ОСОБА_8 , на виконання своїх функцій як організатор та керівник групи, підшуковував та залучав осіб, які виступали вдаваними власниками майна та вигодонабувачами за угодами із банком.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , з 13.04.2012р. зареєстрований як фізична особа - підприємець, РНОКПП НОМЕР_1 , та суб`єкт оціночної діяльності, відомості про якого як суб`єкта оціночної діяльності (оцінювача) внесені до Державного реєстру оцінювачів на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ № 7922 від 02.07.2011, виданого Фондом державного майна України, маючи дозвільні документи на проведення оціночної діяльності - сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 13637/12, виданий 13.07.2012 та № 731/15, виданий 24.07.2017 Фондом державного майна України за спеціалізацією та напрямом оцінки майна «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та спеціалізаціями в межах напряму: 1.1 «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них», 1.2 «Оцінка машин і обладнання», 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів», 1.7 «Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність», наділений правом на проведення оцінки матеріальних об`єктів, зокрема об`єктів нерухомого майна, в силу чого обізнаний із вимогами Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Закону України «Про оцінку земель», постанови Кабінету Міністрів України № 1531 від 11.10.2002 «Про експертну грошову оцінку земельних ділянок», стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна», Методикою експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1531 від 11.10.2002.

Разом із тим, ОСОБА_4 , в силу здійснення оціночної діяльності, обізнаний із вимогами наказу Фонду державного майна України № 795 від 10.06.2013, яким затверджено Порядок ведення єдиної бази даних звітів про оцінку для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (чинним на час здійснення оціночної діяльності) (далі - Порядок № 795). Так, відповідно до п. 2.4 Порядку № 795 суб`єкти оціночної діяльності за напрямом (спеціалізаціями) оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів: ведуть реєстр звітів про оцінку майна та майнових прав, вимоги до якого встановлені правилами організації системи зовнішнього контролю якості, затверджених Фондом державного майна України; заповнюють форми звітності, в яких міститься інформація, що підлягає внесенню до Єдиної бази; здійснюють контроль за повнотою даних Єдиної бази в частині, що стосується цього суб`єкта, та їх відповідності встановленим вимогам. Відповідно до п. 3.1 Порядку № 795, внесення інформації зі звітів про оцінку до Єдиної бази здійснюється суб`єктом оціночної діяльності, інформація до Єдиної бази вноситься щодо оцінок, роботи з яких повністю завершені, звіти виготовлені, оформлені та підписані в установленому порядку. Згідно 3.3 Порядку № 795 для внесення даних звітів про оцінку для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, до Єдиної бази суб`єктом оціночної діяльності присвоюється реєстраційний номер для кожного виконаного звіту. Реєстраційний номер звіту складається з облікового запису з додаванням через нижнє тире дати оцінки у форматі ДД.ММ.РРРР та з додаванням через нижнє тире порядкового номера звіту, що зареєстрований у реєстрі звітів суб`єкта оціночної діяльності у форматі ХХХХХ, наприклад, _01012013_12345.

Встановлено, що ОСОБА_4 , здійснюючи діяльність оцінювача, будучи обізнаним із порядком проведення професійної оцінки об`єктів нерухомого майна, у грудні 2017 року, але не пізніше 20.12.2017 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи в інтересах організованої групи та на прохання ОСОБА_8 , який обіймав посаду голови Правління ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» та здійснював функції організатора, з метою проведення оцінки, визначення ринкової вартості окремого об`єкта нерухомого майна - частини адмінбудівлі 4-го поверху, загальною площею 266,2 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , складення офіційного документу - звіту про оцінку за визначеною та узгодженою між ними ціною у сумі 38 500 000,00 гривень, з метою використання звіту організованою групою, до якої входили службові особи ПАТ «Комінвестбанк» при укладенні наступних правочинів, предметом якого виступало вказане нерухоме майно. Тобто ОСОБА_4 , свідомо, умисно, будучи наперед обізнаний із такими обставинами, на виконання своїх функцій в якості пособника у складі організованої групи, погодився скласти завідомо підроблений офіційний документ - звіт оцінку майна за узгодженою ціною, для використання його злочинної групою при укладенні правочинів.

Для проведення оцінки ОСОБА_4 тоді ж, але не пізніше 20.12.2017 року, отримав документи, які посвідчують право власності та попередні умови набуття права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, а саме: технічний паспорт на частину адмінбудівлі за адресою: АДРЕСА_3 , виготовлений 26.05.2014 року ТОВ «Уж-Інвентаризатор», Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15.12.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 за реєстровим № 7642, укладений між продавцем ТОВ «Тутковський інтегровані рішення», , юридична адреса якого: вул. Дубровицька, 28, м. Київ, та покупцями: ТОВ «Євро ліс трейд», , юридична адреса: вул. Озерна, 12, м. Ужгород, і фізичною особою ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно умов якого, до покупців перейшло право спільної часткової власності на будівлю за адресою: АДРЕСА_3 , яка складається із 4-х поверхів, підвальних та мансардних приміщень, загальною площею 1110,4 кв. м., загальною ціною у 7 200 000,00 (сім мільйонів двісті тисяч) гривень, у т.ч. ПДВ 1 200 000,00 гривень, що була визначена попередньо, станом на 14.12.2017 року, суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_11 згідно Звіту про оцінку.

При цьому, згідно зазначених умов договору купівлі-продажу, які стали відомі оцінювачу ОСОБА_4 , 3/4 частки цієї будівлі, загальною площею 844,2 кв. м., перейшло у власність ТОВ «Євро Ліс Трейд» за визначеною вартістю частки у 5 400 000,00 (п`ять мільйонів чотириста тисяч) гривень, а 1/4 частки приміщення 4-го поверху, загальною площею 266,2 кв. м., перейшло у власність фізичній особі ОСОБА_10 за визначеною вартістю частки у 1 800 000,00 (один мільйон вісімсот тисяч) гривень.

Після того, ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, маючи досвід у проведенні оцінки об`єктів нерухомого майна, будучи достовірно обізнаний із вищевказаними умовами Договору купівлі-продажу від 15.12.2017 року, вартістю об`єкта нерухомого майна, загальною площею 1110,4 кв. м. в цілому у сумі 7 200 000,00 гривень, визначенням вартості цього об`єкта нерухомого майна попереднім суб`єктом оціночної діяльності станом на дату 14.12.2017 року, та тим, що вартість 1/4 частки одного із співвласників ( ОСОБА_10 ), до якої входили лише приміщення 4-го поверху, загальною площею 266,2 кв. м., була визначена на суму у 1 800 000,00 гривень, усвідомлюючи, що визначена ним вартість частини нежитлових приміщень четвертого поверху, площею 266,2 кв. м. літ. А за адресою АДРЕСА_3 , буде використана для укладення наступного (наступних) правочину (правочинів), за наслідком укладення яких виникнуть права та обов`язки для осіб, тобто з метою використання цього документу іншими особами, 20.12.2017 року в м. Ужгороді склав завідомо підроблений офіційний документ, що видається уповноваженою на те особою - суб`єктом оціночної діяльності (оцінювачем), а саме «Звіт про оцінку частини нежитлових приміщень четвертого поверху площею 266,2 кв. м. літ. А за адресою АДРЕСА_3 » від 20.12.2017 (далі - Звіт), внісши до вказаного Звіту завідомо неправдиві відомості про завищену вартість цієї 1/4 частки майна у розмірі 38 500 000,00 (тридцять вісім мільйонів п`ятсот тисяч) гривень, тобто завищив вартість цієї частки на суму у 36 700 000,00 гривень, ніж та, яка була визначена станом 14.12.2017 року, а також в порушення Порядку ведення Єдиної бази даних звітів про оцінку для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 795 від 10.06.2013 року, присвоїв вказаному Звіту неіснуючий реєстраційний номер виконаного звіту - ФДМУ: 2341983_23102017_10484.

Після того, ОСОБА_4 , складений ним 20.12.2017 року завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення, а саме «Звіт про оцінку частини нежитлових приміщень четвертого поверху площею 266,2 кв. м. літ. А за адресою АДРЕСА_3 », із внесеними неправдивими відомостями про завищену вартість вказаного об`єкта нерухомого майна, з метою його використання та врахування при укладенні наступного правочину (наступних правочинів), при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, але не пізніше 20.12.2017 року, тобто в той же день, передав посадовим особам ПАТ «Комінвестбанк».

У послідуючому, вказаний завідомо підроблений документ використаний при укладенні та став підставою визначення ціни вказаного об`єкта нерухомого майна у Договорі купівлі-продажу частки у праві власності на нерухоме майно від 26.12.2017 року, який було укладено між фізичною особою ОСОБА_10 (продавцем) та ПАТ «Комінвестбанк» (покупцем), посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_12 за реєстровим № 1111.

При цьому, згідно висновку експерта № 6866 від 30.11.2021 встановлено, що ринкова вартість частини адмінбудівлі - нежитлових приміщень четвертого поверху, площею 266,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 26 грудня 2017 року становила 8 412 810,00 (вісім мільйонів чотириста дванадцять тисяч вісімсот десять) гривень.

Поряд із цим, згідно висновку експерта № 8604 від 05.09.2022 року встановлено, що оцінювачем ОСОБА_4 , при складанні вказаного Звіту про оцінку нежитлових приміщень четвертного поверху будівлі літ. А загальною площею 266,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3, допущено порушення ряду вимог нормативно-правових актів з оцінки майна, останній містить значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки.

За таких обставин, як стверджує у клопотанні слідчий, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є складання та видача приватним підприємцем, оцінювачем, завідомо підробленого офіційного документа, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, з метою його використання.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи з 13.04.2012 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, РНОКПП НОМЕР_1 , та суб`єкт оціночної діяльності, відомості про якого як суб`єкта оціночної діяльності (оцінювача) внесені до Державного реєстру оцінювачів на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача, виданого Фондом державного майна України серії МФ № 7922 від 02.07.2011 року, маючи дозвільні документи на проведення оціночної діяльності - сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 13637/12, виданий 13.07.2012 року, та № 731/15, виданий 24.07.2017 року Фондом державного майна України, умисно, з корисливих мотивів, у грудні 2017 року, але не пізніше 20.12.2017 року, діючи в інтересах злочинної групи та на прохання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час обіймав посаду голови Правління ПАТ «Комерційний інвестиційний банк», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Юрія Гойди, буд. 10, м. Ужгород, будучи залучений до складу організованої групи в якості пособника, з метою виконання окремих дій, а саме з метою проведення оцінки визначеного об`єкта нерухомого майна - частини нежитлових приміщень четвертого поверху площею 266,2 кв. м. літ. А за адресою: АДРЕСА_3, визначення завідомо завищеної ціни цього об`єкта майна, складання та видачі завідомо підробленого офіційного документа - Звіту про оцінку майна, для подальшого використання організованою групою у схемі виведенні коштів ПАТ «Комінвестбанк», яка передбачала прийняття рішень службовими особами банку щодо укладення угоди та подальшого укладення угоди, шляхом зловживанням повноваженнями, всупереч інтересам банку, при придбанні банком цього об`єкта нерухомого майна за завищеною ціною, визначеною Звітом про оцінку.

У свою чергу ОСОБА_4 , виступаючи пособником у вчиненні злочину у складі організованої групи, до складу якої входили службові особи ПАТ «Комінвестбанк» ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , добровільно, свідомо погодився виготовити Звіт про оцінку вказаного об`єкта нерухомого майна із визначенням завідомо завищеною, узгодженої із організатором групи ОСОБА_8 , ціною, з метою використання його організованою групою при укладенні правочинів із об`єктом нерухомого майна.

Так, встановлено, що ОСОБА_8 , реалізовуючи злочинну схему виведення майна ПАТ «Комінвестбанк» шляхом укладення угоди, у середині грудня 2017 року, будучи достовірно обізнаним із тим, що його знайомий ОСОБА_10 , залучений на прохання та в інтересах ОСОБА_8 до придбання об`єкта нерухомого майна, став власником 1/4 частки будівлі, до якої входили приміщення четвертого поверху, площею 266,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 , згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 за реєстровим № 7642, з ціною частки у 1 800 000,00 гривень, придбану ним спільно із ТОВ «Євро ліс трейд», , юридична адреса: вул. Озерна, 12, м. Ужгород, ціна 3/4 частки якого становила 5 400 000,00 гривень, та яка була придбана вказаним підприємством за кредитні кошти ПАТ «Комінвестбанк», з метою придбання ПАТ «Комінвестбанк» цієї, належної ОСОБА_10 , 1/4 частки за завищеною ціною, тобто з метою виведення коштів банку шляхом укладення правочину, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 20.12.2017 року, для визначення завищеної вартості вказаної частки майна ОСОБА_10 залучив суб`єкта оціночної діяльності (оцінювача), фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

У свою чергу, оцінювач ОСОБА_4 , виконуючи вказівку ОСОБА_8 , будучи залученим в якості пособника до вчинення даного злочину у складі організованої групи, виконуючи свої функції, 20.12.2017 року в м. Ужгороді, будучи обізнаним із тим, що вартість 1/4 частки будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , до якої входили приміщення четвертого поверху, загальною площею 266,2 кв. м, належної ОСОБА_10 , становила 1 800 000,00 гривень, а загальна вартість будівлі за цією адресою, загальною площею 1110,4 кв. м. становила 7 200 000,00 гривень, визначеною попередньою оцінкою станом на 14.12.2017 року, що було вказаного у отриманому ним для проведення оцінки Договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 15.12.2017 року, виготовив завідомо підроблений офіційний документ - «Звіт про оцінку нежитлових приміщень четвертого поверху будівлі літ. А загальною площею 266,2 кв., місцезнаходження АДРЕСА_3» від 20.12.2017, визначивши завідомо завищену вартість цієї 1/4 частки майна в сумі 38 500 000,00 гривень та облікував вказаний Звіт про оцінку за неіснуючим реєстраційним номером виконаного звіту - ФДМУ: 2341983_23102017_10484, який передав при невстановлених обставинах до ПАТ «Комінвестбанк», але не пізніше того ж дня 20.12.2017.

Згідно вказаного Звіту про оцінку від 20.12.2017 року, вартість 1/4 частки цієї будівлі, до якої входили лише приміщення 4-го поверху, загальною площею 266,2 кв. м., належної одному із співвласників - ОСОБА_10 , визначена на суму у 38 500 000,00 гривень, тобто на суму у 36 700 000,00 (тридцять шість мільйонів сімсот тисяч) гривень вищою за попередню визначену ринкову вартість вказаного майна станом на 14.12.2017.

Відразу після того, ОСОБА_8 , отримавши 20.12.2017 року вказаний, виготовлений оцінювачем ОСОБА_4 , завідомо підроблений офіційний документ - «Звіт про оцінку нежитлових приміщень четвертого поверху будівлі літ. А загальною площею 266,2 кв., місцезнаходження АДРЕСА_3», із визначеною завищеною ціною в сумі 38 500 000,00 гривень, будучи головою Правління ПАТ «Комінвестбанк», ініціював скликання засідання Правління для погодження рішення про придбання вказаного об`єкта нерухомого майна за зазначеною ціною.

В той же день, ОСОБА_8 , виконуючи функції організатора, діючи узгоджено у складі організованої ним злочинної групи, разом із заступником голови Правління ОСОБА_13 , членами Правління ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , будучи наділені повноваженнями здійснювати керівництво та управління поточною діяльністю банку, вирішувати будь-які питання діяльності банку в межах компетенції та чинного законодавства України у складі Правління як постійно діючого колегіального виконавчого органу банку, тобто являючись керівниками банку та службовими особами юридичної особи приватного права, які зобов`язані діяти в інтересах банку, дотримуватися встановлених у банку правил та процедур щодо конфлікту інтересів та здійснення правочинів, щодо яких є заінтересованість, завчасно готуватись до засідань Правління, знайомитися з підготовленими до засідання матеріалами, збирати та аналізувати додаткову інформацію, у разі необхідності отримувати консультації фахівців, на виконання злочинної схеми з метою виведення коштів банку, зібравшись 20.12.2017 року у приміщенніПАТ «Комінвестбанк» за адресою: м. Ужгород, вул. Ю. Гойди, 10, на засіданні Правління банку, всупереч інтересам юридичної особи приватного права, на користь фізичної особи - ОСОБА_10 , зловживаючи своїми повноваженнями, під надуманим приводом «для використання у господарській діяльності з метою облаштування технічних приміщень», погодили придбання ПАТ «Комінвестбанк» належної ОСОБА_10 частки у нерухомому майні, а саме нежитлових приміщень 4-го поверху літ. А, загальною площею 266,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 , за вартістю у 38 500 000,00 (тридцять вісім мільйонів п`ятсот тисяч) гривень, за умовами, що будуть передбачені договором купівлі-продажу нерухомого майна. Вказане рішення оформлено протоколом засідання Правління ПАТ «Комінвестбанк» № 03-17/91 від 20.12.2017. Цим же рішенням Правління, заступника голови Правління банку ОСОБА_13 уповноважено на підписання попереднього та основного договору купівлі-продажу вказаного об`єкта нерухомого майна.

При цьому, Правління ПАТ «Комінвестбанк», у складі голови ОСОБА_8 , заступника голови ОСОБА_13 , членів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , являючись керівниками банку вищої ланки та маючи досвід в укладенні такого виду угод, діючи умисно, усвідомлювали протиправність погодження 20.12.2017 року такого рішення про придбання вказаної частини об`єкта нерухомого майна за завищеною ціною та те, що прийняття такого рішення може призвести до невиправданих витрат і збитків для банку, зважаючи на обізнаність із тим, що вказану частку нерухомого майна, попередньо, тобто за 5 днів до цього, ОСОБА_10 придбав за ціною у 1 800 000,00 (один мільйон вісімсот тисяч) гривень, що було зазначено у наявних на засіданні Правління банку документах, які підтверджують право власності на будівлю продавця ОСОБА_10 , зокрема у Договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 15.12.2017 року, а також із тим, що предметом цього попереднього Договору купівлі-продажу від 15.12.2017 року, була будівля за адресою АДРЕСА_3 , в цілому загальною площею 1110,4 кв. м., придбана ТОВ «Євро ліс трейд» та ОСОБА_10 у спільну часткову власність, вартість її була оцінена у цілому 14.12.2017 року за ціною у 7 200 000,00 (сім мільйонів двісті тисяч) гривень, при цьому частка ОСОБА_10 становила 1/4 цього приміщення, а вартість 3/4 частки, належної ТОВ «Євро ліс трейд», становила 5 400 000,00 (п`ять мільйонів чотириста тисяч) гривень, та яка була придбана вказаним останнім за кредитні кошти банку, отримані за Договором кредитної лінії № 02-1/3л-65-17 від 15.12.2017.

Тобто, незважаючи на такі відомі членам Правління ПАТ «Комінвестбанк» ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , обставини щодо розташування, площі, часток та попередньої вартості вказаного об`єкта нерухомого майна, обставини обізнаності із попередніми вищевказаними умовами набуття у власність цієї будівлі з розподілом часток, та попередньої ціни, останні 20.12.2017 року погодили придбання банком фактично 1/4 частки цієї будівлі, 4-го поверху, площею 266,2 кв. м., за завищеною на 36 700 000,00 (тридцять шість мільйонів сімсот тисяч) гривень у порівнянні з попередньою ціною, визначеною 14.12.2017.

Наступного дня, 21.12.2017 року, ОСОБА_8 , діючи умисно, зловживаючи своїми повноваженнями, виконуючи свої функції як організатор у складі організованої групи, будучи голови Правління ПАТ «Комінвестбанк», видав розпорядження банку про перерахування на рахунок ОСОБА_10 № НОМЕР_3 , відкритий у ПАТ «Комінвестбанк», коштів в сумі 7 700 000,00 гривень, за яким вказана сума коштів згідно меморіального ордеру № 40_4 була перерахована із поміткою призначення платежу «згідно попереднього договору купівлі-продажу», незважаючи на те, що основний договір купівлі-продажу із ОСОБА_10 ще не було укладено, а попередній договір не укладався взагалі.

В послідуючому, після зазначених обставин протиправного, вчиненого із зловживанням своїми повноваженнями, прийняття Правлінням ПАТ «Комінвестбанк», всупереч інтересам цього банку, рішення про погодження придбання вказаної частини нерухомого майна за вказаною ціною, ОСОБА_13 , будучи заступником голови Правління, від імені ПАТ «Комінвестбанк», виконуючи свої функції у складі злочинної групи, зловживаючи своїми повноваженнями, 26 грудня 2017 року знаходячись у приміщенні офісу приватного нотаріуса ОСОБА_9 , за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи, 2/65, уклав та підписав Договір купівлі-продажу частки у праві власності на нерухоме майно, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_12 (в порядку заміщення приватного нотаріуса ОСОБА_9 ) за реєстровим № 1111, згідно якого ПАТ «Комінвестбанк» придбано у ОСОБА_10 1/4 частки у праві власності на частину адмінбудівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , а саме приміщення четвертого поверху загальною площею 266,2 кв. м., за ціною у 38 500 000,00 гривень, що було зазначено в п. 6 цього договору.

При цьому, згідно висновку оціночно-будівельної експертизи № 6866 від 30.11.2021, ринкова вартість цієї частини адмінбудівлі на день укладення договору купівлі-продажу станом на 26.12.2017 становила 8 412 810,00 (вісім мільйонів чотириста дванадцять тисяч вісімсот десять) гривень.

Після укладення та підписання цього Договору купівлі-продажу, за розпорядженням голови Правління ОСОБА_8 , 27.12.2017 року згідно меморіального ордеру № 40_6 на рахунок ОСОБА_10 перераховано додатково 30 800 000,00 гривень, із призначенням платежу «кінцева оплата за придбання нерухомості згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №109116181» від 26.12.2017 року та договору купівлі продажу 111 від 26.12.2017», тобто двома транзакціями перераховано грошові кошти банку на загальну суму 38 500 000,00 гривень.

Також, після укладення вказаного Договору купівлі-продажу 26.12.2017 року, рішенням Правління ПАТ «Комінвестбанк» за протоколом № 03-17/94 від 27.12.2017, у складі голови Правління ОСОБА_8 , заступника голови Правління ОСОБА_13 , членами Правління ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , прийнято рішення про прийняття на баланс банку вказаного приміщення за ціною у 38 500 000,00 гривень.

Таким чином, внаслідок протиправного, вчиненого у складі організованої групи, погодження та прийняття рішення Правлінням ПАТ «Комінвестбанк», голови Правління банку ОСОБА_8 , заступника голови Правління ОСОБА_13 , членів Правління ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , прийнятого із зловживанням своїми повноваженнями, всупереч інтересам цього банку, з метою одержання неправомірної вигоди фізичною особою ОСОБА_10 , та подальшого укладення Договору купівлі-продажу частки у праві власності на нерухоме майно від 26.12.2017 за реєстровим № 1111, Приватному акціонерному товариству «Комінвестбанк» спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на суму 30 087 190,00 (тридцять мільйонів вісімдесят сім тисяч сто дев`яносто) гривень, зменшення регулятивного капіталу банку на вказану суму, погіршення фінансового стану банку.

За наведених обставин, як стверджує у клопотанні слідчий, в сукупності, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 358 КК України.

Слідчий ОСОБА_17 у клопотанні також зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

За результатами досудового розслідування, ОСОБА_4 , 01.03.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 358 КК України.

Також, обґрунтовуючи доводи клопотання слідчий вказує на встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочини, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказані обставини, а також той факт, що ОСОБА_4 має багато зав`язків (дружніх та пов`язаних із його професійною діяльністю) за межами Закарпатської області, дають підстави вважати, що останній, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування на території України.

Зважаючи на такі обставини, якими доведено цей ризик, підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання та перебуваючи на волі, матиме можливість покинути територію України або перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судовий розгляд даного кримінального провадження.

Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи цей ризик, слідчий зазначає, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на експерта у даному кримінальному провадженні, зокрема у вказаному провадженні буде проводитись ряд експертиз; свідків, які вже встановлені та будуть встановлені, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Таким чином, як стверджує у клопотанні слідчий, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому у випадку визнання винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років; стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою.

Таким чином, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом із тим, при визначенні слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу, сторона обвинувачення просить врахувати виключний випадок, який полягає в самі особі підозрюваного ОСОБА_4 , у системності та тривалості вчинення ним злочинних дій у складі організованої групи, їх завуальованості, корисливому мотиві та меті, встановленому та документально підтвердженому розмірі завданої матеріальної шкоди, яка складає 49 983 709,00 гривень, зокрема завдана діями ОСОБА_4 у складі групи по інкримінованим йому кримінальним правопорушенням складає 30 087 190,00 (тридцять мільйонів вісімдесят сім тисяч сто дев`яносто) гривень, наявності у нього сталих зв`язків в органах державної влади та місцевого самоврядування, а тому з метою виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, забезпечення належної процесуальної поведінки та виключення наявних ризиків, підозрюваному ОСОБА_4 доцільно визначити розмір застави не менший за 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий у клопотанні просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При обранні стосовно ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави просить визначити її розмір не менший 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 358 КК України, один з я ких відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді штрафу від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та наведені в клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а відтак, більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може їм запобігти.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема зазначив про необґрунтованість підозри, оскільки вказує на те, що звіт виконаний ОСОБА_4 про оцінку частини нежитлових приміщень четвертого поверху площею 266,2 кв. м. літ. А за адресою АДРЕСА_3 , був дійсний тільки станом на дату оцінки - 20.12.2017 року, про що відображено в розділі І Загальні положення. В заяві оцінювача вказано, що звіт і висновки базуються на припущеннях оцінювача і являють собою лише професійні судження, а сам звіт дійсний лише на дату оцінки. Об`єкт нерухомості ОСОБА_4 не оглядав, інформація про стан приміщень отримана від замовника - власника майна. Крім цього, у звіті зазначено, що такий передбачений виключно для використання замовником, не може передаватись іншим юридичним чи фізичним особам, вартість в залежності від мети може змінюватись. Вказав, на те, що висновок не породжує жодних правових наслідків щодо об`єкту оцінки. У висновку - ідентифікаторі ФДМУ метою оцінки висновку визначено - для оподаткування та сплати інших платежів. Тобто, по суті висновок ОСОБА_4 навіть у разі припущення завищення вартості нерухомого майна , крім збільшення податків у державу, інших навантажень чи зобов`язань не ніс. Метою висновку не визначена можливість його використання для формування вартості об`єкту в договорі купівлі-продажу. Також захисник вказує, що орган досудового розслідування не розібрався з тим, що у звіті ОСОБА_4 оцінена площа приміщень по АДРЕСА_3 , становила 266,2 м.кв., а в договорі купівлі-продажу від 26.12.2017 року - об`єктом відчуження були 1110,4 м.кв. Окрім цього, захисник ОСОБА_5 вказав на необґрунтованість ризиків вказаних у клопотанні слідчим , передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема , щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, а саме висновок наявності цього ризику не може випливати з простої можливості у підозрюваного ОСОБА_4 перетнути кордон України. Зазначив, що для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно довести та підтвердити наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, стан сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, тощо. Також, небезпека переховуватися підозрюваного не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин.

Захисник ОСОБА_4 також заперечив щодо існування ризику можливого впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, оскільки такий є не доведеним та жодних доказів на підтвердження існування цього ризику прокурором в судовоому засіданні не надано, жодного факту незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків, експертів чи інших учасників даного кримінального провадження з 2020 року слідчим зафіксовано не було, як і нічим не доведений і ризик можливого перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо визначеного слідчим розміру застави, адвокат ОСОБА_5 зазначив, що такий є завідомо непомірним, визначений без урахування особи підозрюваного, його сімейного та майнового стану.

З урахуванням наведеного в поданих письмових запереченнях , адвоката ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, при цьому зазначив про те, що якщо все таки слідчий суддя прийде до висновку про обгрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_4 і необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, то просив врахувати особу підозрюваного, його сімейний стан, що такий має на утриманні дружину , яка перебуває у відпустці по доголяду за малолітньоюю дитиною 2022року народження та міцні соціальні зв`язки і застосувати більш м`який запобіжний захід не повязаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника. При цьому пояснив,що виконував звіт про оцінку майна відповідно до вимог законодавства України, керуючись необхідними нормативними актами. Щодо наведених у клопотанні слідчого ризиків, передбачених ст. 177 КПК України зазначив, що не має наміру жодним чином перешкоджати досудовому розслідуванню, у минулому з 2020року жодних подібних дій з його боку зафіксовано органом досудового розслідування не було і в судовому засіданні не надано жодних доказів.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, у провадженні Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 358 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 11.03.2020 року, в ході якого досліджуються обставини зловживання повноваженнями службовими особами ПАТ «Комінвестбанк», що спричинило тяжкі наслідки, а також складання чи видача оцінювачем завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків.

01.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 358 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та кримінальних проступків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 194 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Вивчивши матеріали поданого клопотання, зокрема дослідивши долучені: копії заяви ПАТ «Комінвестбанк» від 11.03.2020 року про вчинення злочину; звіту про оцінку майна - земельної ділянки кадастровий номер :10:006:0015 від 24.10.2017 року; висновку експерта за результатами проведення оціночно-земельної експертизи № 8603 від 31.08.2022 року; додаткової угоди № 3 до договору кредиту № 02-1/3к-2-16 від 28.01.2016 року; договору кредиту № 02-1/3к-50 від 15.10.2015 року; договору застави майна № 02-4/4з-13 від 01.03.2016 року; протоколу засідання кредитного комітету від 18.07.2017 року; договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.12.2017 року, зокрема частини адмінбдівлі за адресою АДРЕСА_3; експертне завдання та висновки оцінювача ФОП ОСОБА_11 щодо об`єкта нерухомого майна частини адмінбудівлі загальною площею 1110,4 м.кв., за адресою АДРЕСА_3; заяви ТОВ «ЄВРО ЛІС ТРЕЙД» від 21.12.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_9 , зареєстрованої в реєстрі за № 7715; договору кредитної лінії № 02-1/3л-65-17 від 15.12.2017 року; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 , складеного ФОП ОСОБА_11 ; висновку експерта за результатами проведення оціночно-земельної експертизи №8598 від 12.08.2022 року; договору купівлі-продажу у праві власності нерухомого майна від 26.12.2017 року - частини адмінбудівлі позначеної на плані літ. А, площею 1110,4 кв.м.; висновку про вартість об`єкта оцінки - нежитлових приміщень четвертого поверху літ. А загальною площею 266,2 м.кв., складеного ФОП ОСОБА_4 ; протоколу № 03-17/91 засідання правління ПАТ «Комерційний інвестиційний банк»; акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «РЕАЛ-УЖ»; інші матеріали кримінального провадження, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 358 КК України, за вчинення найсуворішого з яких передбачено покарання у виді штрафу від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 358 КК України.

Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Так, в обґрунтування клопотання про те, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків слідчий вказує на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому у випадку визнання винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років; стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою.

Однак, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення на думку слідчого судді не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Будь яких інших обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, ні слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не наведено.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що одна лише підозра ОСОБА_4 у вчиненні пред`явлених йому кримінальних правопорушень за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є визначальною підставою для обрання йому найбільш суворого запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Доводи прокурора ОСОБА_3 про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення уникнення можливості спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає не переконливими, оскільки такі ґрунтуються виключно на припущеннях слідчого та прокурора, а не на конкретних фактах та доказах.

При вирішенні цього питання, слід врахувати і міцні соціальні зв`язки підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 одружений , має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 та постійне місце проживання в м. Ужгороді.

Доводи слідчого і про можливість ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування чи суду спросовуються процесуальною поведінкою підозрюваного, який за весь період досудового розслідування та після вручення йому підозри нікуди не виїхав, спроб ухилення чи переховування від слідства слідчим чи прокурором не зафіксовано та таких доказів в судовому засіданні не надано. Крім того, ОСОБА_4 з`являється за викликом до слідчого, прокурора та суду.

Разом з цим, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику можливого впливу підозрюваного на свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи дачі показів та вчинення висновків вигідних для підозрюваного. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4ст. 95 КПК України). За наведених вище обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку можуть дещо підвищувати цей ризик.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Натомість, у судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, при вирішенні питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Також при обранні конкретного виду запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчим суддею враховуються й вимоги положення 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та Практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з висновком, викладеним ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, сторона обвинувачення повинна продемонструвати дані, які свідчать з достатнім ступенем переконливості, що арештованому необхідно знаходитися під вартою.

Окрім цього, слідчим суддею береться до уваги й те, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , має на утриманні дружину ОСОБА_18 та малолітню дитину ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також те, що ОСОБА_4 , не будучи затриманим, самостійно з`являється за викликом до слідчого, прокурора та суду, для розгляду даного клопотання.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з встановлених у судовому засіданні слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на утриманні підозрюваного перебуває дружина та малолітня дитина, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 та потреби у встановлені істини у даному кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак, є не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а тому, в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.

Разом з тим, приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можлиість впливати на свідків, експертів чи спеціалістів у даному кримінальному провадженні, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 358 КК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби без застосування засобу електронного контролю, оскільки, саме такий запобіжний захід буде достатнім для потреб досудового розслідування та зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не залишати місце постійного фактичного проживання за адресою - АДРЕСА_2 , в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. включно, без дозволу слідчого, прокурора та/або суду; повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також, роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 11.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120, щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1, ч.2 ст.358 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця : м.Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні якого є малолітня дитина , працюючого в ТОВ "Уж-Консалтинг", раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 364-1, ч.2 ст.358 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. включно без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не залишати місце постійного фактичного проживання за адресою - АДРЕСА_2 , в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. включно, без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом до 28 квітня 2023 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного - Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 06.04.2023 року о 16 годині 40 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1