Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2022 у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача відділу дізнання Шевченківського УП ГУНП в м. Києві від 28.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0000012 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях керівництва Державного концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» (далі - ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1») складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що в ході досудового розслідування дізнавач виконав усі необхідні слідчі дії для перевірки доводів заявника, з`ясував обставини щодо ознак кримінального правопорушенні і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, матеріали якого направити для подальшого проведення досудового розслідування.

Як вказує потерпілий, постанова дізнавача є незаконною, оскільки досудове розслідування проведено не об`єктивно, неповно та неефективно, а викладені в ній мотиви ґрунтуються на неправильних висновках, зроблених внаслідок неповної перевірки. Зокрема, дізнавач не виконав необхідні слідчі дії, не витребував докази, не допитав всіх свідків з метою перевірки викладених у заяві від 31.07.2019 фактів і проігнорував вісім клопотань, а до кожного клопотання про допит свідків він долучив питання до них. Крім того, дізнавач не проаналізував надані ним письмові пояснення та докази і, фактично, його не допитав, повністю скопіювавши у протокол допиту ці пояснення.

Заявник вказує, що з 15.09.2015 працював у ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1», а не з 22.11.2016, як зазначає дізнавач у постанові. В середині 2016 року він виявив і зафіксував низку корупційних порушень у закупівельній діяльності закріплених за ним підприємств концерну (у Державному підприємстві «ІНФОРМАЦІЯ_2» (далі - ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2») у тому числі), а платежі, в яких ці порушення виявлені, повернув заводам концерну з відповідними рекомендаціями та ініціював проведення перевірки цього ДП. За результатами перевірки концерн був вимушений звернутися до правоохоронних органів, але виправляти виявлені ним порушення керівництво концерну не збиралося, і у нього постійно вимагали погодити повернуті ним платежі. Після відмов та невдалої спроби (без наказу і коштів на відрядження) усунути його з робочого місця та за його відсутності повторно узгодити платежі в автоматичному режимі концерн утворив комісію для додаткового моніторингу цих платежів. За результатами роботи комісії порушення в закупівельній діяльності ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2» підтвердились, але концерн погодив оплату товарів із завищеними цінами, по закупівлі яких звертався до правоохоронних органів. Оскільки він відмовився погоджувати й колегіально схвалені платежі, вони були затверджені його безпосереднім керівником ОСОБА_6 в порушення процедур моніторингу, а його вирішили звільнити. Також 13.03.2017 ОСОБА_6 погодив закупівлю за завищеними цінами низки товарів кисневого обладнання та мембрани 9В5.892.203, які були вказані у зверненнях до правоохоронних органів. 30.03.2017 корпоративною електронною поштою концерну він повідомив ОСОБА_6 про розтрату державних коштів ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2», 06.04.2017 підготував службову записку до департаменту безпеки і 07.04.2017 - проект заяви концерну до правоохоронних органів, яка відправлена не була.

ОСОБА_6 14.04.2017 ініціювавши його участь у відрядженні до ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2», сповістив про відрядження в останній робочий день перед цим - 21.04.2017 і не дав вказівок, чим фактично дозволив йому визначати необхідні для роботи документи. Про заборону брати необхідні для відрядження документи ОСОБА_6 не повідомляв, а коли він отримав відмову від керівника внутрішньої безпеки концерну ОСОБА_7 скопіювати для нього документи, необхідні для роботи у відрядженні, надіслав їх на свою електронну пошту. Також ОСОБА_6 , готуючи службову записку від 14.04.2017 із завданням на відрядження, зазначив тендер № 743110, в якому нібито необхідно було перевірити дотримання процедури закупівель ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2», але 20.04.2017, будучи обізнаний, що він працює над зменшенням ціни закуповуваного товару, погодив закупівлю за завищеною ціною на підставі цього самого тендеру (платіж № 033-С-72 від 20.04.2017 за тендером № 743110 на суму 698 748 грн), ігноруючи порядок моніторингу платежів, чим погодив розтрату державних коштів. Для його звільнення концерн вигадав відрядження у грудні 2016 року, якого не було, та загрозу інформаційній безпеці концерну пересиланням на його електронну скриньку трьох файлів, без яких робота у відрядженні була неможлива. Відповідно до показань ОСОБА_6 в суді в справі про поновлення на роботі той не бачив наказ про відрядження, не вживав заходів для ознайомлення його з наказом, не чув, щоб він відмовився їхати у відрядження, і дізнався про це з чужих слів. Однак ОСОБА_6 підписав акт від 28.12.2016 про його відмову вибувати у відрядження. Концерн створив «заднім числом» низку документів і лише через півроку після так званої відмови вибути у відрядження в Положення про службові відрядження працівників концерну були внесені зміни, які дозволяли направляти співробітників у відрядження без наказу. А ОСОБА_8 вигадав загрозу безпеці концерну, хоча такі ж файли він і раніше пересилав на власну електронну скриньку, і це було дозволено розпорядженням № 78/р, на яке концерн посилався як на підставу звільнення. Більше того, при підготовці до відрядження в жовтні 2016 року ОСОБА_8 не вимагав у нього направляти файли та скопіював їх для нього, а перед відрядженням у квітні 2017 року зобов`язав це зробити. І ні він, ні ОСОБА_6 не визначилися, хто з них заборонив надати йому необхідну для роботи в комісії з контролю за ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2» інформацію.

По фактам виявлених ним порушень за заявою концерну існує кримінальне провадження № 0000333, а його за намагання у передбачений посадовими обов`язками спосіб завадити цим порушенням звільнено. Кримінальні провадження за його заявами не розслідуються, передаються від одного органу досудового розслідування до іншого та постійно намагаються закрити.

На порушення органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону слідчий суддя уваги не звернув, як і на надані ним докази, не встановив, чи вжив дізнавач усіх заходів для дослідження обставин, зазначених у заяві про кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим ухвала не відповідає вимогам ст.370 КПК України стосовно законності, обґрунтованості і вмотивованості. Також слідчий суддя не врахував, що в цьому кримінальному провадженні не виконані тринадцять ухвал слідчих суддів.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5 і дізнавач не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, та не повідомили про поважні причини неприбуття. Разом з тим, в апеляційній скарзі та пізніше надісланій заяві ОСОБА_5 просив розглядати апеляційну скаргу без його участі. А тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, кримінального провадження № 0000012 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що в її задоволенні належить відмовити з таких підстав.

Як встановив слідчий суддя, і це не оспорюється в апеляційній скарзі, відділом дізнання Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, а саме, за фактом незаконного звільнення посадовими особами ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1» працівника концерну ОСОБА_5 . Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2021 у зв`язку із самостійним виявленням прокурором ознак вказаного кримінального правопорушення з повідомлення ОСОБА_5 як викривачем про вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцією кримінального правопорушення.

У заяві про вчинені кримінальні правопорушення від 31.07.2019 ОСОБА_5 вказував, що під час роботи в період з 15.09.2015 по 11.05.2017 в ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаді головного спеціаліста відділу контролю за цінами департаменту контролю за закупівельною діяльністю підприємств концерну він систематично виявляв суттєве завищення закупівельних цін у закріплених за ним підприємствах та постійно звертав на це увагу керівництва, яке бездіяло. У грудні 2016 року він тривалий час не узгоджував низку завищених платежів, і під приводом відрядження, за його відсутності намагалися погодити ці платежі в автоматичному режимі. Оскільки йому не вручили будь-які документи на відрядження, зокрема, наказ, у відрядження він не вибув. На усне розпорядження заступника генерального директора концерну з розвитку ОСОБА_9 стосовно узгодження платежів за завищеними цінами на фіктивних, пов`язаних між собою постачальників, він відмовився, після чого була утворена комісія, яка протягом місяця перевіряла обґрунтованість непогодження ним платежів і, не виявивши порушень, все ж таки погодила платежі фіктивним компаніям, лист про що підписав заступник генерального директора, а безпосереднє погодження платежів здійснив начальник відділу контролю за цінами ОСОБА_6 . Не знаходячи порушень у роботі, але постійно отримуючи його електронні листи з пропозиціями щодо зменшення корупційних ризиків та з документуванням нових фактів закупівель за завищеними цінами, керівництво концерну, не бажаючи змінювати корупційну схему, почало створювати штучні підстави для його звільнення, що організували співробітники департаменту безпеки концерну за участю співробітників департаменту контррозвідки СБУ ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які нібито встановили створення ним передумов для витоку службової інформації. Підставою для цього було надсилання на власну електронну пошту трьох файлів, які він взяв для виконання службових обов`язків у відрядженні. Також працівники концерну підробили низку документів для його звільнення, серед яких акт від 29.12.2016 про відмову надати письмове пояснення. З огляду на викладене просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про ймовірно вчинені службовими особами ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1» та співробітниками департаменту контррозвідки СБУ кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.364, 365, 366, 367 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 073 за фактом розтрати посадовими особами ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1» коштів шляхом погодження придбання комплектуючих до авіаційної техніки за завищеними цінами у підприємств з ознаками фіктивності за попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.191 КК України, зокрема, після допиту ОСОБА_5 як свідка прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_12 самостійно виявив ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України. До Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2021 було внесено відомості за фактом незаконного звільнення посадовими особами ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1» працівника концерну ОСОБА_5 за № 0000012. Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було доручено підрозділу дізнання Шевченківського УП ГУНП в м. Києві. Також прокурор в порядку, передбаченому ст.36 КПК України, дав дізнавачу письмові вказівки виконати певні слідчі (розшукові) дії, у тому числі допитати низку свідків з метою перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_5 .

Вказані в заяві ОСОБА_5 обставини були предметом ретельної перевірки як прокурорів, так і дізнавача, які під час досудового розслідування відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України здійснили достатній обсяг слідчих і процесуальних дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, зокрема, допитали свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 - працівників ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1» з приводу роботи ОСОБА_5 та обставин його звільнення, витребували судові рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1» про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, наказу про звільнення, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2018, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 21.11.2018, вказаний позов ОСОБА_5 залишений без задоволення. Відповідно до встановлених судами обставин потерпілий відмовився виїжджати у службове відрядження до м. Львова з 28 по 30 грудня 2016 року з метою перевірки дотримання процедури закупівлі на ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2», у зв`язку з чим наказом ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1» № 199-ОС від 30.12.2016 йому було оголошено догану і наказом № 61-ОС від 11.05.2017 був звільнений з роботи на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, підставою для чого слугував висновок за результатами службової перевірки за фактами створення передумов до витоку службової інформації в ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1», що виразилось у надісланні без дозволу керівництва з робочої поштової скриньки на власну електронну пошту файлу із вкладеними електронними файлами, що містила інформацію зі службових питань, після введення воєнного стану.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172 КК України в редакції Закону № 77-VIII від 28.12.2014, чинній на час звільнення ОСОБА_5 , може проявлятися у діях або бездіяльності у формі незаконного звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (наразі вимог Закону України «Про запобігання корупції») іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю.

Встановивши, що докази незаконного звільнення ОСОБА_5 не здобуто, як і докази суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, зокрема, особистого мотиву чи помсти у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог вказаного раніше закону іншою особою, дізнавач прийняв вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях керівництва ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.

Розглядаючи скаргу, подану на рішення дізнавача в порядку, передбаченому ст.303 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що в ході досудового розслідування дізнавачем були виконані усі необхідні слідчі дії для розслідування та перевірки доводів ОСОБА_5 , і що винесена постанова відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, зокрема, містить відомості про мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З такими висновком слідчого судді колегія суддів погоджується і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_5 черговий раз наголошує на тому, що його незаконно звільнили з ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1», у той час як рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено протилежне. Повідомлені ним обставини про розтрату посадовими особами ДК «ІНФОРМАЦІЯ_1» коштів шляхом погодження придбання комплектуючих до авіаційної техніки за завищеними цінами у підприємств з ознаками фіктивності є предметом досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні.

Що ж стосується тверджень, що дізнавач не проаналізував надані ним письмові пояснення та докази і фактично його не допитав, скопіювавши в протокол допиту ці пояснення, то після отримання на електронну поштову адресу прокуратури 26.09.2021 пояснень ОСОБА_5 йому неодноразово надсилались листи з роз`ясненням, що процесуальним джерелом доказів згідно з ч.2 ст.84 КПК України є показання, тобто відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту. З метою виконання вимог ст.ст.55, 95 КПК України потерпілому неодноразово пропонувалось у будь-який зручний для нього час з`явитися до органу досудового розслідування, що ОСОБА_5 проігнорував, і протокол допиту, до якого нібито було скопійовано його пояснення, в матеріалах закритого кримінального провадження відсутній. А тому підстав давати оцінку поясненням, які не є доказом в розумінні вимог кримінального процесуального закону, ні у дізнавача, ні у слідчого судді не було.

Отже, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, і підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, у тексті ухвали слідчий суддя неправильно вказав номер закритого кримінального провадження, а саме, № 0000012, замість № 0000012, що є очевидною опискою, яка може бути виправлена в порядку, передбаченому ст.379 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача відділу дізнання Шевченківського УП ГУНП в м. Києві від 28 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000012 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях керівництва Державного концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3