Справа № 390/551/23
Провадження № 1-кп/390/303/23
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

"12" квітня 2023 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Кропивницький матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 18.01.2023, стосовно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Первозванівка Кіровоградського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, із професійно-технічною освітою, працює різноробочим у Первозванівському ліцеї «Дивосвіт», неодружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

03.02.2023 вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки розбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судове провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, яке обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, зауважив, що більш м`який захід не може бути застосований до обвинуваченого, оскільки деякі із інкримінованих злочинів було вчинено за місцем проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення вказаного судового провадження до судового розгляду, проте заперечили проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема, захисник зазначив, що на утриманні ОСОБА_4 співмешканка та новонароджена дитина, про яких необхідно дбати. Також ОСОБА_4 заявив клопотання про виклик для допиту у суд як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та призначення експертизи по речовим доказам.

Справа підсудна Кіровоградському районному суду Кіровоградської області.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення прокурору немає.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 18.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 год. 00 хв. 16.04.2023.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані (продовжені) судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за письмовим клопотанням прокурора та вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, думки сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудових розслідувань, вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, деякі з яких скоїв під час іспитового строку, вчинених особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України та повторно, може незаконно впливати на свідків, які на цій стадії судового провадження не допитані судом і під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку обвинуваченого зможуть змінити свої показання або відмовитись від них, ці обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

А тому суд вважає, що на цій стадії судового провадження, встановлені судом ризики на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим і його захисником, проте в цьому конкретному випадку приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Враховуючи вищевикладене та обставини цього провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів.

Згідно з положеннями ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з умовою достатньої гарантії виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не може бути завідомо непомірним для нього, а відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

З урахуванням викладеного, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведених прокурором в судовому засіданні, суд вважає за доцільне визначити розмір застави, у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 20 х 2684 = 53 680 грн, розмір якої суд вважає достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України. Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, в разі внесення застави на обвинуваченого будуть покладені такі обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із с. Перзвозванівка Кропивницького району Кіровоградської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

Керуючись ст.ст.176, 177, 181, 183, 184, 194, 196, 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 18.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого та захисника на 09 год. 45 хв. 20 квітня 2023 року.

Клопотання обвинуваченого про виклик свідків задовольнити.

Викликати в судове засідання для допиту як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто з 12 год. 00 хв. 12 квітня 2023 року по 12 год. 00 хв. 10 червня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_4 двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 53 680 гривень (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень нуль копійок), яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області , банк отримувача ДКСУ місто Київ; код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №390/551/23, Кіровоградський районний суд Кіровоградської області, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками, за виключенням проведення за їх участі слідчих дій; носити електронний засіб контролю. Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу.

Строк дії ухвали в частині продовження тримання під вартою закінчується о 12 год. 00 хв. 10 червня 2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1