Дата документу 08.11.2022Справа № 645/1727/20
Провадження № 1-кп/554/740/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» листопада 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0002391 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання обґрунтоване тим, що в теперішній час строк дії ухвали, якою продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою спливає, розглянути кримінальне провадження до спливу строку дії попередньої ухвали неможливо, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою, нікуди не зникли, є реальними та дійсними. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, після вчинення злочину обвинувачений намагався залишити місце його вчинення, що свідчить про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати та потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку із чим прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому просить продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив задовольнити його, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя особи, після скоєння кримінального правопорушення, намагався втекти на тимчасово окуповану територію України, був затриманий далеко від м. Харкова, а тому вважає, що є всі підстави для продовження йому запобіжного заходу у виді триманні під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти та обрати більш м?ягкий запобіжний захід, зазначив, що нікуди він не втикав, а їхав до себе до дому в м. Куп?янськ, де зареєстроване його місце проживання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 , якого призначено на окрему процесуальну дію, у зв?язку із перебуванням на лікарняному адвоката ОСОБА_10 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що обвинувачений знаходиться під вартою більше 3-х років, суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, не може бути підставою для тримання його під вартою такий довгий час. Крім того, вважає, що вказані прокурором ризики є необґрунтованими та є лише його припущеннями, доказів незаконного впливу на свідків прокурором також не надано.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.
Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який під час судового провадження неодноразово продовжувався, останній раз його було продовжено до 12.11.2022 року.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з особливою жорстокістю, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Також обвинувачений ОСОБА_5 , хоча раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та є раніше не судимою особою, проте наразі обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиняв дії, направлені на переховування від досудового слідства, а саме після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення намагався на своєму автомобілі залишити місце вчинення кримінального правопорушення, в нього відсутні міцні соціальні зв?язки, а тому є ризики того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та, з метою ухилення від кримінального покарання може без перешкод залишити місце свого проживання та переховуватися від суду.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити нове кримінальне правопорушення або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень може вдатися до відповідних дій.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись судом у контексті чинників, пов?язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, з особливою жорстокістю, свідчить про їх небезпечність для суспільства, а отже і про наявний у цьому кримінальному провадженні суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та потерпілих.
Суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризиків передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
За таких обставин посилання захисника на необґрунтованість та недоведеність існування ризиків, суд вважає безпідставними, оскільки існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні, які не були спростовані доводами захисту.
Та обставина, що обвинувачений раніше не судимий, сама по собі не може бути підставою для зміни запобіжного заходу.
З урахуванням вимог ст. 331 КПК України, виходячи з положень ст.ст. 177, 183, 194 КПК України, суд вважає необхідним клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінують, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, вчиненню нового кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків, ризики чого є реальними та дійсними, з часом не зменшились та не змінились. Крім того, кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, потерпілі та свідки не допитувались, письмові та речові докази не досліджувались, процесуальні дії з цього приводу судом не здійснювались. Обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді. До того ж обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Отже, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у ч.1 вказаної статті, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Проте, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, розмір застави у відповідності з п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.

Обраний під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів, тобто до 06 січня 2023 року, включно.

Визначити строк дії ухвали до 06 січня 2023 року, включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її проголошення.
У разі, якщо особа перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3