Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/12/23
Провадження № 1-кп/723/589/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

погтерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 10.09.2021, близько 03 год 32 хв, керуючи технічно справним автомобілем марки « Audi А-4 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по автодорозі Р-62, сполученням « Криворівня-Усть-Путила-Старі Кути- Вижниця-Сторожинець-Чернівці », в с. Глибочок Чернівецького району Чернівецької області, в напрямку м. Сторожинець зі сторони м. Чернівці, на швидкості не менше 117,3 км/год, що перевищує дозволену швидкість в межах населеного пункту.

Продовжуючи свій рух у вказаному напрямку та наближаючись до будинку № 36 вказаної автодороги, водій ОСОБА_4 , не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у виборі швидкості руху керованого ним транспортного засобу, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити перешкоду для руху, а саме тварину - коня, який рухався в межах проїзної частини дороги в попутному напрямку, своєчасно не застосував гальмування, в результаті чого допустив наїзд на вказану тварину.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки « Audi А-4 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку експерта № 60 від 04.10.2021року спричинено смерть, яка настала від набряку та набухання речовини головного мозку, як ускладнення наявної при житті закритої внутрішньочерепної травми з забоєм речовини головного мозку та розвитком субарахноїдальних крововиливів.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, що перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б, д), які сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений та прокурор повідомили суд про досягнуту між ними угоду про визнання винуватості від 27.01.2023 року, згідно якої сторони угоди підтвердили формулювання обвинувачення .

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав угоду, яка укладена між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , складеної в присутності захисника ОСОБА_5 за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , про визнання винуватості від 27 січня 2023 року, згідно якої сторони дійшли згоди щодо визнання винуватості, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, виду та міри покарання обвинуваченому.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 свою вину визнав у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2.ст.286 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2.ст.286 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказував, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив угоду затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні , не заперечувала проти затвердження угоди, що підтверджується наданою суду згодою.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди ініційовано одночасно з боку прокурора та обвинуваченого , міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст. 286 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначеної санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є:

-щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення ;

-добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які б могли обтяжувати покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, відсутні .

З врахуванням всіх встановлених обставин по кримінальному провадженню, особи яка його скоїла, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих обставин, заяви потерпілої про її згоду на затвердження угоди, відшкодування потерпілій шкоди , враховуючи що кримінальне правопорушення скоєне по необережності, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, і воно є тією мірою покарання, яка необхідна для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Суд знаходить, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому застосовує щодо нього вимоги ст.75,76 КК України та призначає покарання з іспитовим строком.

Суд також враховує і ту обставину, що обвинуваченим було порушено правила дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду з її негативними наслідками. Тому суд вважає що до ОСОБА_4 слід застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Також з обвинуваченого ОСОБА_4 , необхідно стягнути судові витрати на користь держави за проведення експертиз.

Речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000349 від 10.09.2021 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення за ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки .

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку виконає покладені на нього судом обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ;

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 залишити до вступу вироку в законну силу.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 дата видачі 15.03.2021 року на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходяться на зберіганні в УДМС України в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертиз у сумі 11 069 гривень 48 копійок на користь держави .

Речові докази :

- автомобілем марки « Audi А-4 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити у його користуванні ;

-оптичний диск відеозапису події дорожньо-транспортної пригоди , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах справи ;

- дві подушки безпеки вилучені із передньої частини салону автомобіля марки «AUDI А-4 », реєстраційний номе НОМЕР_1 , а саме зі сторони водія та зі сторони пасажира із плямами бурого кольору, схожими на кров, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області за адресою: Чернівецька область м. Сторожинець, вул. Гвардійська, 3- знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.2 ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя :