Справа №522/4157/17
Провадження №1-кс/522/6649/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0009562 від 22.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2017 по справі №522/4157/17.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилається на наступне.

СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.
ОСОБА_3 стало відомо, що в ході досудового розслідування в рамках вищезазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від 02.03.2017 задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), власником якої є ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 зазначає, що арешт на вищевказане приміщення був накладений необгрунтовано та помилково, так як ОСОБА_3 не має статусу підозрюваної або обвинуваченої в рамках даного кримінального провадження. На сьогоднішній час право власності на квартиру АДРЕСА_1 ніким не оскаржене, державна реєстрація права власності не скасована.

На думку, ОСОБА_3 є добросовісним набувачем вищевказаної квартири та набув право володіння та користування приміщенням законним шляхом, у зв`язку з чим ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що з клопотанням про накладення арешту звернувся неналежний суб`єкт, а саме слідчий.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Дослідивши матеріали клопотання слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.
ОСОБА_3 стало відомо, що в ході досудового розслідування в рамках вищезазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від 02.03.2017 задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), власником якої є ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 зазначає, що арешт на вищевказане приміщення був накладений необгрунтовано та помилково, так як ОСОБА_3 не має статусу підозрюваної або обвинуваченої в рамках даного кримінального провадження. На сьогоднішній час право власності на квартиру АДРЕСА_1 ніким не оскаржене, державна реєстрація права власності не скасована. На думку, ОСОБА_3 є добросовісним набувачем вищевказаної квартири та набув право володіння та користування приміщенням законним шляхом.
Слідчим суддею було досліджено матеріали кримінального провадження №0009562 від 22.12.2016, які були надані слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , з яких вбачається наступне.

Згідно заяви Голови правління Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» (талі по тексту КС «ПФС») ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_8 , будучи заступником Голови правління КС «ПФС», не маючи на те повноважень, здійснив продаж ряду об`єктів нерухомості, серед яких була квартира АДРЕСА_1 . Згідно договору купівлі-продажу від 18.11.2016, КС «ПФС» продало дане приміщення ОСОБА_3 за 383 400, 00 грн. (т.1 арк.142)

Так, згідно висновку експерта №18-674/2064 судової оціночно-будівельної експертизи (т.2 арк.87-99), результат експертного дослідження з оцінки ринкової вартості квартира АДРЕСА_1 представляється у вигляді інтервалу 1 012 000, 00 грн. +- 10%. Даний висновок вказує на те, що зазначене приміщення було продано із суттєвим заниженням його вартості.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що існують інші приміщення, які були продані КС «ПФС», в тому числі ОСОБА_3 , та по яким є аналогічні висновки експертів, згідно яким вартість даних об`єктів нерухомості також суттєво була занижена, з чого вбачається ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України.

Наведене дає підстави ставити під сумнів доводи представника про те, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем вказаного майна.

На думку слідчого судді, скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 на даний момент є передчасним, оскільки досудове розслідування триває, вказане майно є предметом злочину.
Скасування арешту майна може призвести до її відчуження, отже подальший арешт є необхідним з метою недопущення будь-яких протиправних дій щодо об`єкту нерухомості та відшкодування завданої шкоди.
Крім того, суд критично оцінює посилання ОСОБА_3 на те, що арешт був накладений за зверненням неналежного суб`єкта слідчого з огляду на наступне.
Дійсно, ч.2 ст.64-2 КПК України визначає, що права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
При цьому, положення ч.1 ст.171 КПК України передбачають, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Системно аналізуючи зазначені вище норми кримінального процесуального закону, суд доходить переконання про те, що вимоги ч.1 ст.171 КПК України щодо суб`єкта звернення з клопотанням про накладення арешту на майно є спеціальними по відношенню до загальних вимог ст.64-2 КПК України, яка загалом визначає процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
За таких обставин, пріоритетному застосуванню в даному випадку, на переконання суду, підлягають вимоги ч.1 ст.171 КПК України, які прямо визначають суб`єктів звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, тому клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 подано належним суб`єктом слідчим СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 .
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що декілька місяців тому ОСОБА_3 вже зверталася з аналогічним клопотання.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні поданого клопотання необхідно відмовити з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
14.11.2022