Провадження №1-кп/523/935/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000744 від 23.11.2022р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм таксі, в силу ст.89 КК України не маючого судимості, відносно якого на розгляді у Біляївському районному суді Одеської області перебуває на розгляді обвинувальний акт за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, -

Встановив:

27.08.2022 року приблизно о 12:44 годині, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_5 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., затверджених Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., знаходячись у приміщенні торгівельного залу автозаправки "Socar", розташованої по вул. Чорноморського козацтва, буд.159 у м. Одесі, діючи навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, скориставшись сприятливими умовами, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить реалізації його злочинного наміру, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підійшов до стелажу, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав майно, належне ТОВ «Сокар Петролеум», а саме дві пляшки моторної оливи марки "Mobil Super 2000 10w40" ємкістю 1 літр вартістю 480,71 гривень кожна, поклавши непомітно до своєї сумки, а також сухий аерозоль «OFF!» ємкістю 100мл вартістю 55,35 гривень, який помістив до правої кишені своїх шортів, після чого не розрахувавшись за товар, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши ТОВ «Сокар Петролеум» в особі представника потерпілого ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1016,77 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно, у вказаний в обвинувальному акті день 27.08.2022 року, рухаючись на автомобілі, звернув увагу, що з двигуна потекло масло, у зв`язку з чим у денний час доби приїхав на автозаправку «Сокар», розташованої на вул. Чорноморського козацтва у м. Одесі, зайшовши до приміщення, підійшов до стелажу, скориставшись сприятливими умовами, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, взяв дві пляшки моторного масла та спрей від комарів, поклав викрадене майно до своєї сумки та вийшов, не розрахувавшись за товар. Потім масло залив у двигун. Невдовзі був затриманий співпрацівниками поліції, завданий збиток потерпілій стороні відшкодований у повному обсязі, будь-яких претензій до нього не має.

Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, що скоїв крадіжку у період дії оголошеного воєнного стану, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій. Причину свого вчинку пояснив тяжким матеріальним становищем, що на той момент у нього не було грошових коштів, запевняючи, що більше нічого подібного вчиняти не буде.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит представника потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В діях ОСОБА_4 прокурор вбачає ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, які органом досудового слідства кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Однак суд вважає за необхідне виключити з інкримінованого ОСОБА_4 обвинувачення кваліфікаційну ознаку «вчиненого повторно», як надмірно застосовану, інкримінування особі ознаки повторності у цьому конкретному випадку є зайвим, оскільки судом встановлено, що інше кримінальне провадження щодо останнього, яке направлене органом досудового розслідування з обвинувальним актом до суду, не розглянуте по суті й обвинувального вироку не ухвалено, а тому підстав для інкримінування обвинуваченому цієї кваліфікуючої ознаки не має.

Дана позиція визначена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду за №591/4366/18 від 14.09.2020р., відповідно якої з урахуванням конституційного принципу презумпції невинуватості, у випадку, коли щодо особи органом досудового розслідування розслідуються чи судом розглядаються різні кримінальні провадження, одне з яких - стосовно першого однорідного чи тотожного злочину, існують підстави для кваліфікації наступного епізоду з урахуванням повторності, за відсутності обвинувального вироку суду; наявність іншого кримінального провадження стосовно особи, у тому числі на стадії його судового розгляду, не є правовою підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується, за ознакою "повторність". Посилання судів на п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" від 4.06.2010 року, згідно з яким "для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин", у цьому випадку є необґрунтованим, незважаючи на те, що органом досудового слідства направлено до судів різні кримінальні провадження стосовно особи за обвинуваченням останнього у вчиненні декількох злочинів проти власності, кримінально-правова кваліфікація діяння особи як повторно без обвинувального вироку суду за першим епізодом можлива лише у випадку, коли всі епізоди неправомірної поведінки є предметом одного кримінального провадження, тобто в одному судовому розгляді. Таким чином повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочині в іншому кримінальному провадженні.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.185 ч.4 КК України та його дії суд кваліфікує за ознаками, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчиненого в умовах воєнного стану та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він вважається не судимою особою, не зважаючи на те, що притягується до кримінальної відповідальності за скоєння іншого злочину, вчиненого раніше за часом, працює, має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, а саме родину, позитивно характеризується, також суд враховує негативне відношення обвинуваченого до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків, ту обставину, що завданий збиток є незначним та відшкодований у повному обсязі у добровільному порядку, будь-яких претензій до ОСОБА_4 не має, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.п.1, 2 КК України суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням матеріалів встановлено, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме компакт - диск «Verbatim» з відеозаписом камер спостереження, розташованих всередині торгівельної зали №4 АЗС «Сокар» по вул. Чорноморського козацтва, буд.159 у м. Одесі, долученого до матеріалів кримінального провадження №0000744 від 23.11.2022р., який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000744 від 23.11.2022р., до обвинувального акту прокурором не долучались, суду лише були надані документи щодо речових доказів та характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_4 .

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд, з урахуванням санкції ч.4 ст.185 КК України, в редакції, чинній на час ухвалення вироку, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння за ст.185 ч.4 КК України, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, зважаючи на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, працює, враховуючи відсутність матеріальних претензій, наявність бажання вести законослухняний спосіб життя, з поведінки обвинуваченого вбачається, що він зробив для себе висновки, що дає підстави вважати, що на даний час він втратив свою соціальну небезпеку, приймаючи до уваги думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем проживання засудженого, направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручене виконання.

Речовий доказ - компакт - диск «Verbatim» з відеозаписом камер спостереження, розташованих всередині торгівельної зали №4 АЗС «Сокар» по вул. Чорноморського козацтва, буд.159 у м. Одесі, долученого до матеріалів кримінального провадження №0000744 від 23.11.2022р., - зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1