Справа № 570/4359/22
номер провадження 1-в/570/470/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2022 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ВЦ № 131 ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Могилів-Подільский, Вінницької області, громадянина України, реєстр. АДРЕСА_1 , фактично прож. АДРЕСА_2 , з середньою-спеціальною освітою, працював експедитором ТзОВ "Робота в Європі", неодруженого, судимого

30 вересня 2019 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 286 КК України на 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки,

в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_6 відбуває призначене покарання за вказаним вироком Барського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2019 р. в ДУ "Городоцький виправний центр (№ 131)".

У зазначеному поданні вказано про нявність підстав, визначених ст. 82 КК України, для заміни засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт. Зазначено, що засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, сумлінно працює, під час відбування покарання отримав 3 заохочення, застосовано одне стягнення, яке зняте в уствеовленому законом порядку. Вказано, що засуджений фактично відбув 1/3 строку покарання та своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці доводить те, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор подання не підтримав не підтримав. Зазначив, що належна поведіка засудженого є його обов`язком, залучення до праці не було постійним. Також зазначив, що заподіна внаслідок злочину шкода не відшкодована добровільно. Вважає, що застосовані до засудженого заохочення не підтверджують того, що він став на шлях виправлення, та не не вказують про наявності підстав для заміни покарання згідно ст. 82 КК України.

Представник установи виконання покарань просив задовольнити клопотання. Підтвердив щодо позитивної характеристки засудженого, та прийняття комісією виправного центру висновку про те, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці доводить те, що став на шлях виправлення, та про наявність підстав для застосування ст. 82 КК України. Також вказав, що виконавчі листи про стягнення виплат із засудженого ОСОБА_6 на адресу установи не надходили.

Захичсник адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання з підстав та обґрунтувань наведених у ньому. Зазначив, що засуджений відбув 1/3 частину строку покарання, та згідно протоколу комісії ДУ "Горордоцький виправний центр № 131" № 20 від 20.10.2022 р. надано висновок про те, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці дововів те, що став на шлях виправлення, що вказує про наявність підстав для застосування ст. 82 КК України. Також зауважив, що за обставинами справи щодо ОСОБА_6 були відсутні обтяжуючі покарання обставини (він як водій був тверезий), намагався відшкодувати заподіяну злочином шкоду та щиро розкаювався. Вважає, що установою відбування покарань встановлено усі необхідні умови та підстави, визначені Законом для застосування до засудженого трьох заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, виконавчі листи щодо засудженого до виправного центру не надходили. Доводи прокурора захисник вважає помилковими та недоведеними. Зазначив, що матеріали справи підтверджують те, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення та наявні підстави для здадоволення клопотання.

Засуджений пояснив щодо своєї поведінки та праці в установі виконання покарань, щодо залучення до праці та отриманих заохочень, про можливість працевлаштування різноробочимна меблевій фабриці за місцем його проживання. Пояснив також про дійсний намір відшкодовувати потерпілим заподіяну злочином шкоду. Зазначив також про усвідомлення ним необхідності дотримання вимог Закону та наслідки вчинених порушень. Просив клопотання задовольнити.

Заслухавши доводи та пояснення сторін, міркування учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані документи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 82 КК України (в редакції станом на дату події по кримінальному провадженні - див. також ст. 5 КК України) заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Із матеріалів доданих до клопотання встановлено, що 30.09.2019 р. Барським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 286 КК України засуджено ОСОБА_6 на 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. 21.02.2020 р. вирок в частині призначеного покарання набрав законної сили. 19.10.2020 р. ОСОБА_6 був затриманий та 20.10.2020 р. прибув у ДУ "Вінницька УВП № 1". Рішенням Міжрегіональної комісії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з питань визначення особам засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання, - засудженому ОСОБА_6 визначено для відбування покарання виправну колонію мінімального рівня безпеки із полегшеними умовами тримання для засуджених чоловіків та направлено для відбування покарання до сектору мінімального рівня безпеки ДУ "Городоцький виправний центр № 131".

16.01.2021 р. засуджений ОСОБА_6 прибув у ДУ "Городоцький виправний центр № 131" для подальшого відбування покарання. Початок строку покарання 19.10.2020 року, кінець строку - 18.10.2026 року, 1/3 строку - 18.10.2022 року. Невідбута частина покарання становить 3 роки 10 місяців 9 днів позбавлення волі.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року).

Частинами 1, 3 ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, під час судового засідання у справах цієї категорії необхідно приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, ретельно з`ясовується ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці (п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р.).

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

За час перебування в ДУ "Вінницька УВП № 1", засуджений ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не отримував. До ДУ "Городоцький виправний центр №131" засуджений ОСОБА_6 прибув 16.01.2021 р., та час відбування покарання у зазначеному виправному центрі засуджений характеризується позитивно. Один раз притягався до дисциплінарної відповідальності, застосоване стягнення у виді догани зняте у встановленому законом порядку. Засуджений отримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Був працевлаштований на меблевій дільниці установи. До роботи відносився відповідально, сумлінно виконував свої обов`язки. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав три заохочення. Засуджений проявляє суспільно-корисну ініціативу, приймає активну участь по благоустрою установи. Бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у програмі диференційованого впливу на засуджених за напрямком "Підготовка до звільнення". Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. На профілактичних обліках установи не перебуває. Згідно висновку комісії ДУ "Городоцький виправний центр № 131" (протокол № 20 від 20.10.2022 р.) засуджений ОСОБА_6 визнаний таким, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів те, що став на шлях виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України. Документи, щодо можливого працевлаштування засудженого, у разі заміни покарання більш м`яким, підтверджують надання ТзОВ "Блонські фабрика меблів" згоди та зобов`язання прийняти на роботу ОСОБА_6 різноробочим на меблевій фабриці за місцем його проживання за місцем проживання.

Проаналізувавши зміст наведених документів, із урахуванням доводів сторін, пояснень засудженого, суд дійшов висновку про доведеність того, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення та та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України (п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р.).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За змістом ст. 82 КК України при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому невідбута частина покарання, призначеного за вироком суду, замінюється більш м`яким покаранням, яке засуджений продовжує відбувати. Така заміна покарання означає, що засуджений фактично достроково звільняється від відбування більш тяжкого виду покарання, однак замість того призначається більш м`який вид покарання. Законодавцем не встановлено при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким обмеження щодо можливості призначення покарання у розмірі меншому ніж невідбута частина покарання, оскільки ст. 82 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення. Обставин, які б забороняли чи перешкоджали застосуванню до засудженого зазначеного виду покарання не встановлено.

Щодо доводів прокурора. У даному випадку прокурор висловлює свою суб`єктивну думку, та не наводить належних обґрунтувань і посилань на відповідні норми кримінального процесуального закону, що унеможливлюють застосування до засудженого ст. 82 КК України. Покликання прокурора про тяжкість вчиненого злочину, невиконанння засудженим добровільно відшкодування, та незалучення до праці протягом періодів у 2022 р., як підставу для відмови в поданні - не відповідає вимогам ст. 82 КК України. Законом України про кримінальну відповідальність, кримінально-виконавчим законом не передбачено врахування тяжкості злочинів, та інших обставин, встановлених під час розгляду кримінальної справи за вироком у якій відбуває покарання засуджений, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення (див. також ухв. Рівн.АС від 28.01.2021 р. у справі № 570/2043/20). У даному випадку поза увагою прокурора залишилась та обставина, що з 24.02.2022 р. на всій території України введено воєнний стан, та не в усіх випадках у засудженого наявна реальна можливість добровільно здійсювати відшкодування, а установа виконання покарань має об`єктивно можливість забезпечити залучення усіх засуджених до праці протягом всього строку покарання. Прокурором не спростовано відповідного вищезазначеного висновку, наданого комісією установи виконання покарань про засудженого, як такого, що став на шлях виправлення та із урахуванням позитивної його характеристики, сумлінної поведінки та ставлення до праці, а також відбуття, передбаченої Законом частини покарання заслуговує на заміну покарання, згідно ст. 82 КК України (див. також ухв. Рівн.АС від 30.01.2020 р. у справі № 570/3055/19). Тому, доводи прокурора про те, що засуджений не став на шлях виправлення суд вважає безпідставними та неперконливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України більш м`яке покарання призначається у межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного (тобто обраного судом більш м`якого) виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Строк більш м`якого покарання у виді виправних робіт призначається в максимальному розмірі, установленому ст. 57 КК України, - два роки, з визначенням розміру відрахувань в дохід держави - двадцять відсотків, що теж є верхньою межею визначеного цією статтею розміру такого відрахування.
Із урахуванням встановлених обставин, наведених обгрунтувань та аргументації, суд приходить до виснквку про наявність визначених Законом підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 щодо засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої основної частини покарання більш м`яким - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Барського районного суду Вінницької області від 30.09.2019 р. (21.02.2020 р. набрав законної сили) за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки 10 місяців 9 днів більш м`яким покаранням - у виді виправних робіт, на строк 2 роки з відрахуванням щомісячно в доход держави двадцяти відсотків його заробітку, які відбувати на ТзОВ "Блонські фабрика меблів" (адреса: 24000, вул. Острівська, 183, м. Могилів-Подільський, Вінницької області, ЕДПРОУ 32010397).

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки - обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, в порядку ст. 395 КПК України.

Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1