ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 517/35/18

провадження № 51-3614км19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника засудженої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
прокурора перекладачаОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 , на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17 вересня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 червня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки та уродженки Республіки Молдова, жительки АДРЕСА_1 .

Обставини справи

1. Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17 вересня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 1 статті 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

2. Суд визнав доведеним, що ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно о 15:00, у будинку в селі Дружелюбівка Захарівського району Одеської області між засудженою та її співмешканцем ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого засуджена завдала потерпілому три удари молотком в потиличну частину голови, в результаті чого останній від отриманих травм помер на місці події.

3. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 червня 2021 року вирок залишено без змін.

Доводи касаційної скарги

4. Сторона захисту, посилаючись на частину 1 статті 438 КПК просить змінити оскаржені рішення, пом`якшити призначене покарання шляхом застосування статті 69 КК до 5 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК звільнити засуджену від його відбування з випробуванням.

5. На переконання захисника, призначене засудженій покарання є явно несправедливим внаслідок суворості.

6. Зокрема, захисник вказує на те, що:

- у вироку суду зазначено, що засуджена повністю визнає себе винуватою, але в подальшому вказано, що вину вона визнала частково, оскільки стверджувала, що тілесні ушкодження наносила захищаючись;

- показання свідків сторони обвинувачення є суперечливими та можуть бути необ`єктивними;

- судом першої інстанції надана неправильна оцінка висновкам експертів № 103 від 28 грудня 2017 року та № 73 від 02 грудня 2017 року;

- суд дійшов помилкового висновку, що засуджена не перебувала у стані необхідної оборони;

- факт насилля над засудженою з боку потерпілого підтверджено письмовими доказами та показаннями свідків;

- при призначенні покарання суд не взяв до уваги всі обставини, які пом`якшують покарання та невмотивовано відмовив у застосуванні статті 69 КК;

- помилковим є твердження суду апеляційної інстанції про те, що дії засудженої після вчинення вбивства свідчать про приховування злочину, оскільки ці дії є наслідком стресу та носять імпульсивний характер;

- судами першої та апеляційної інстанцій не повною мірою дотримано вимог статей 50, 65 КК.

7. Прокурором у кримінальному провадженні подано письмове заперечення на касаційну скаргу, в якому він просить залишити рішення судів без змін.

Позиції учасників касаційного розгляду

8. Під час касаційного розгляду засуджена та захисник підтримали касаційну скаргу, просили її задовольнити.

9. Прокурор заперечила проти задоволення касаційних вимог сторони захисту та просила залишити оскаржувані рішення без зміни.

10. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

Оцінка Суду

11. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

12. Доводи скарги зводяться до порушення загальних засад призначення покарання через невідповідність висновків судів фактичним обставинами кримінального провадження, які стали причиною вчинення кримінального правопорушення та неврахуванню даних про особу засудженої.

13. При цьому правильність висновків судів про винуватість засудженої та кримінально-правова оцінка її діянь у касаційній скарзі не оспорюється.

14. Суд вважає вказані доводи касаційної скарги необґрунтованими.

15. Сторона захисту стверджує, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 50 та 65 КК і призначив засудженій покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої через суворість. Вважає, що суд належним чином не врахував усіх позитивних даних про особу засудженої та наявних у справі пом`якшуючих покарання обставин, при цьому суд апеляційної інстанції не виправив вказані порушення під час апеляційного розгляду.

16. Колегія суддів звертає увагу, що доводи сторони захисту зводяться до незгоди з оцінкою судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи і їх значення для визначення виду та розміру призначеного засудженій покарання. Однак лише незгода сторони з оцінкою суду не доводить явної несправедливості покарання, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 438 КПК у сукупності зі статтею 414 цього Кодексу може стати підставою для скасування або зміни судових рішень.

17. Суд вже зазначав[1], що частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

18. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час та після вчинення злочину, а також іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

19. Суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджена не перебувала в стані необхідної оборони. Даний висновок районний суд обґрунтував, зокрема, і висновком експерта № 73 від 02 грудня 2017 року, відповідно до якого будь-яких тілесних ушкоджень на тілі засудженої не виявлено. З вказаним висновком суду першої інстанції погодився суд апеляційної інстанції.

20. Водночас, при призначенні покарання, суд не залишив поза увагою дані про особу засудженої та обставини, що пом`якшують покарання, у тому числі і щире каяття, та призначив їй мінімальне покарання за частиною 1 статті 115 КК.

21. Апеляційний суд, переглядаючи вирок у порядку апеляційної процедури, належним чином проаналізував доводи сторони захисту та відхилив їх, не встановивши підстав для пом`якшення призначеного покарання із застосуванням статті 69 КК та належним чином обґрунтував свій висновок.

22. Суд не вбачає підстав ставити під сумнів ці висновки судів попередніх інстанцій.

23. Отже, суд першої інстанції під час розгляду справи, з`ясував усі передбачені статтею 91 КПК обставини, обґрунтовано визнавши докази достатніми для доведеності винуватості засудженої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та призначенні покарання.

24. Апеляційний суд провів розгляд відповідно до вимог кримінального процесуального закону і погодився з висновками суду першої інстанції, надавши умотивовані відповіді на аргументи, наведені в апеляційній скарзі захисника. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК.

25. Таким чином, у ході розгляду кримінального провадження в суді касаційної інстанції не встановлено істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які були би підставами для скасування або зміни оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій, а також не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають підстави для застосування положень статті 69 КК, а тому Суд вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17 вересня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Постанови Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 744/884/17 (провадження № 51-8413км18), https://reyestr.court.gov.ua/Review/84481797; та від 05 листопада 2019 року у справі № 686/16988/17 (провадження № 51-5241км18), https://reyestr.court.gov.ua/Review/85583597;