печерський районний суд міста києва
Справа № 757/163/23-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0001948 від 21.09.2021, -

В С Т А Н О В И В :

03.01.2023 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.02.2022 у справі № 757/5867/22-к в рамках кримінального провадження № 0001948 від 21.09.2021.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою, серед іншого було накладено арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування на наступні об`єкти, а саме:

- житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 ;

- квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :11:003:0055, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :11:041:0042, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 ;

- автомобіль марки «AUDI Q 5» з д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_4 .

Зазначає, що прокурором не обґрунтовано, а слідчим суддею при накладенні арешту не досліджено потребу в арешті майна, зокрема його відповідність критеріям, визначеним с. 98 КПК України. Зважаючи на вказане, зазначає, що арешт на дані об`єкти є необґрунтованим та таким, що порушує принцип пропорційності, «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, що передбачені ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, становить особистий і надмірний тягар для особи, а відтак вважає що накладений арешт підлягає скасуванню.

До початку судового засідання представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, що не створює процесуальних перешкод у формі неможливості розгляду.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, які до нього долучено, вислухавши пояснення учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001948 від 21.09.2021 за ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.

У даному кримінальному провадженні серед іншого досліджуються обставини за яких ОСОБА_5 будучи головою Вороньківської об`єднаної територіальної громади, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи у складі організованої групи осіб до складу якої входять ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших фізичних та юридичних осіб, використовують надані їм службове становище всупереч інтересам служби, для незаконної зміни цільового призначення земельних ділянок, надання їх в довгострокову оренду, виділення у власність земельних ділянок та інше, що призвело до тяжких наслідків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.02.2022 у справі № 757/5867/22-к накладено арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування, серед іншого на наступні об`єкти, а саме:

- житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 ;

- квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :11:003:0055, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :11:041:0042, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 ;

- автомобіль марки «AUDI Q 5» з д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_4 .

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 03.02.2022 житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку з кадастровим номером :11:003:0055; земельну ділянку з кадастровим номером :11:041:0042; автомобіль марки «AUDI Q 5» з д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності зареєстровані за ОСОБА_4 - визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, як вбачається з мотивувальних частин ухвал Печерського районного суду м. Києва від 04.02.2022 задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт необхідний з метою збереження речових доказів, оскільки вказані об`єкти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що достатніх доказів в його обґрунтування не надано, оскільки сторона заявника при зверненні до суду не довела обставин, на які посилається у своєму клопотанні, адже долучені документи, які в своїй сукупності не доводять обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту та не спростовують мети його застосування.

Зокрема, доводи особи, яка звернулась із клопотання щодо того, що даний захід забезпечення кримінального провадження є надмірно обтяжливим, слідчий суддя враховує встановлене судовим розглядом забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна та, відповідно, існування пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, зокрема найменш обтяжливим заходом забезпечення кримінального провадження, таким як арешт майна із забороною відчуження та розпорядження і метою, яку на даній стадії кримінального провадження орган досудового розслідування прагне досягти.

Зважаючи на викладене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини того, що досудове розслідування триває, потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не відпала, а заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0001948 від 21.09.2021 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1