Справа № 307/1971/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.07.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_6 .

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчого обґрунтовано наступним.

В провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 25.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 травня 2021 року, біля 01 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік ресторану «Дует», що в смт. Тересва, по вулиці Вакарова, 24 Тячівського району Закарпатської області, під час сварки з ОСОБА_9 , на ґрунті неприязних відносин, діючи з прямим умислом, розуміючи та бажаючи настання негативних наслідків, наніс металевою трубою один удар в ліву половину голови потерпілого, від якого той впав на землю, а ОСОБА_8 з місця пригоди відразу втік.

Умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння черепа з переходом на основу, епідуральної гематоми та забійної рани лобно-тім`яної ділянки голови зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи Тячівського районного відділення судмедекспертизи № 141 від 15.06.2021 відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, осільки є небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення.

В діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Вина підозрюваного ОСОБА_8 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про злочин від ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 24.05.2021, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , допитами свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколом огляду відеозапису від 09.06.2021.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки такі допитуються судом безпосередньо під час судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, знаходячись на волі, передбачаючи можливість призначення йому міри покарання, передбаченої ч.1 ст.121 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеному ризику.

Тому слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_8 , обрано відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 23 по 06 год. наступного дня, строком до 08 вересня 2021 року.

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; в період часу з 23 год. по 06 год. не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого прокурора або суду.

Попереджено ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених згідно ухвали слідчого судді обов?язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід тримання під вартою.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 покладено на слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 врахував вимоги п.п. 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Наведені у клопотанні доводи про те, що ОСОБА_8 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вище наведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, є припущенням органу досудового розслідування, які будь-якими фактичними даними не обґрунтовані.

За таких обставин один лише характер діяння у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може вважатися достатньою підставою для взяття його під варту, а тому слідчий суддя вважав за можливе застосувати більш м?який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні щодо ОСОБА_8 .

Врахувавши вищенаведене, слідчий суддя вважав за можливе застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вказану вище ухвалу слідчого судді від 14.07.2021, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів, для предяявлення обґрунтованої підозри ОСОБА_8 , а саме: протоколом заяви про злочин від ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 24.05.2021, допитом потерпілого ОСОБА_10 , допитами свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколом огляду відеозапису від 09.06.2021 та іншими слідчими діями.

Вина ОСОБА_8 на даний час повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та може незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки такі допитуються судом безпосередньо під час судового розгляду кримінального провадження.

Зазначені ризики слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту враховані не були, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано занадто м`який запобіжний захід, який не зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти зазначеним ризикам.

Апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з огляду на положення ст.ст. 405,422 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що сторони належним чином неодноразово повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи.

Вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд визнає, що наведена вище апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Так, відповідно до ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст.ст. 177,183,184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Наведені у клопотанні слідчого відомості та матеріали справи свідчать про достатність підстав вважати на цій стадії досудового розслідування обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України визнані слідчим суддею обґрунтовано: можливість підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими та правильними висновки слідчого судді про те, що слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам.

Погоджуючись із вказаним висновком, апеляційний суд визнає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що стороною обвинувачення належно не мотивовано та не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

Тому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що доводи слідчого у цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого, так і апеляційним судом апеляційної скарги прокурора.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби є достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч.6 ст.181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не має, а ухвала слідчого судді у даній справі, відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.07.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: