КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/5341/22 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження№11-сс/824/4269/2022 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з змінами та доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2022 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Строк тримання під вартою рахувати з 14 жовтня 2022 року по 12 грудня 2022 року (включно).
Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_7 про взяття його під варту.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, а саме ст.ст. 177, 178, 194, 508 КПК України.
Апелянт вказує на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання у м. Києві, наявне постійне житло у м. Києві, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, інших кримінальних проваджень відносно нього немає.
Також апелянт зазначає, про порушення права на захист ОСОБА_7 при його затриманні.
Крім того апелянт вказує на можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у порядку ст. 508 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_7 є особою, яка має інвалідність II групи по неврології, яка встановлена довічно. Практично із самого дитинства страждав на неврологічні захворювання, що підтверджується медичною документацією (додатки 1-10). В період з 25 листопада 2015 року по 01 лютого 2016 року, ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Клінічна лікарня "ПСИХІАТРІЯ" виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, з клінічним діагнозом - епілепсія симптоматична внаслідок перенесення нейроінфекції з легкими когнітивними розладами, з частими вторинно-генералізованими тоніко-клонічними припадками. Резистентним перебігом.
Крім того, з 17 жовтня 2017 року по 15 березня 2018 року, з 19 березня 2018 року по 20 серпня 2018 року, з 26 червня 2019 року по 09 серпня 2019 року, ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Клінічна лікарня "ПСИХІАТРІЯ" виконавчого органу Київської міської ради з клінічним діагнозом - органічний маячний розлад.
Вказані обставини та факт наявності психічної хвороби підтверджуються виписними епікризами з медичної картки стаціонарного хворого № 7985, № 6299, № 4058.
Враховуючи вищевказані обставини, ОСОБА_7 є особою, до якої можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру.
При цьому положеннями ст. 508 КПК України не передбачено необхідність отримання висновку судово-психіатричної експертизи, як умови для застосування запобіжного заходу у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом або поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Частиною 4 ст. 508 КПК України визначено необхідність встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби в особи, що в даному випадку вже встановлено та підтверджено виписними епікризами з медичної картки стаціонарного хворого № 7985, № 6299, № 4058 у яких зазначено чіткий діагноз ОСОБА_7 .
Таким чином до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги зі змінами та доповненнями сторони захисту, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга зі змінами та доповненнями сторони захисту задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.10.2022 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебував у подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_7 виник умисел на вбивство ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи можливість смерті ОСОБА_11 , та бажаючи її настання, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_11 за одяг та повалив на землю. У момент, коли останній знаходився на землі в горизонтальному положенні ОСОБА_7 дістав з кишені предмет, схожий на ніж, та, тримаючи його в правій руці, наніс не менше одного удару в ліву частину шиї ОСОБА_11 .
Внаслідок дій ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесне ушкодження у вигляді ножового поранення шиї зліва з пошкодженням дрібних артеріальних гілок, таким чином, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі.
14.10.2022 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.10.2022 року у ОСОБА_11 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який пояснив, що з ним за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає онук ОСОБА_7 , який 14.10.2022 року взяв автомобіль «Шкода», з державним номером НОМЕР_1 та направився в невідомому напрямку попередньо не повідомивши йому про його наміри та не отримавши дозволу на користування автомобілем;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який 14.10.2022 року близько 08:30 перебував разом з дядьком у подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_4 , та почув крики з сусіднього подвір`я АДРЕСА_5 , куди одразу направився дядько, а з годом пішов і сам ОСОБА_15 , де побачив, що невідомий чоловік лежить на землі, а дядько тримає йому руки. Також в подвір`ї перебував ОСОБА_16 , у якого було скривавлене обличчя та одяг;
- протоколом огляду місця події від 14.10.2022 за адресою: АДРЕСА_3 , де було вилучено: мобільний телефон «Редмі», ноутбук марки «НР» та підставку з ножами у кількості чотирьох штук;
- протоколом огляду місця події від 14.10.2022 за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого було вилучено: змив РБК з внутрішньої поверхні хвіртки; змив РБК з землі; змив РБК з правого заднього колеса автомобіля «SKODA», з державним номером НОМЕР_1 ; металевий засув; куртка темного кольору зі слідами РБК; металевий ніж зі слідами РБК; складний ніж з дерев`яною ручкою зі слідами РБК.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який разом з племінником ОСОБА_15 у подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_4 , та почув крики з сусіднього подвір`я № 47. Прибігши на вказану адресу, свідок побачив, що невідомий чоловік тримає в правій руці ніж, яким наносить удари в шию ОСОБА_16 . Після чого ОСОБА_18 вибив ніж з рук чоловіка та повалив його на землю, при цьому тримаючи руки до приїзду поліції;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_17 від 14.10.2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зазначила, що перебувала разом з чоловіком ОСОБА_16 вдома та почула, що в двері будинку стукають. Після того, як чоловік відчинив двері, вона побачила раніше невідомого чоловіка, який питав чи проживає в будинку дівчина на ім`я ОСОБА_20 та, почувши негативну відповідь, пішов до хвіртки. ОСОБА_21 також вийшов до хвіртки. Далі вона бачила через вікно, що невідомий чоловік почав наносити удари ОСОБА_21 , чим саме вона не бачила. В подальшому вона зачинила вхідні двері та вийшла через запасний вихід в двір, де вже були сусіди ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які допомогли затримати невідомого чоловіка до приїзду поліції;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що 14.10.2022 перебував разом з дружиною вдома та почув, що в двері будинку стукають. Після того, як відчинив двері, він побачив раніше невідомого чоловіка, який питав чи проживає в будинку дівчина на ім`я ОСОБА_20 та, почувши негативну відповідь, пішов до хвіртки. Потерпілий також пішов до хвіртки, щоб подивитися, яким чином невідомий чоловік її відчинив. Біля хвіртки, на території подвір`я чоловік накинувся на потерпілого та почалася боротьба, в ході якої останній впав на землю, а чоловік дістав з кармана ніж та наніс йому удар в шию. В цей момент на крики прибіг сусід на ім`я ОСОБА_18 та ще один сусід, ім`я якого потерпілий не знає, які допомогли вибити ніж з рук чоловіка та заспокоїли його. Після чого викликали швидку медичну допомогу та поліцію;
- довідкою з Броварської БКЛ №275 від 14.10.2022 року;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_16 від 14.10.2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який працює лікарем-хірургом в Броварській БКЛ, який зазначив, що 14.10.2022 року о 10:30 в лікарню був доставлений ОСОБА_16 з ножовим пораненням шиї, у зв`язку з чим ним було проведено хірургічне втручання.
Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків. У разі застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками, здійснення останнім впливу на свідків по справі з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.
15.10.2022 ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів, з 14 жовтня 2022 року по 12 грудня 2022 року (включно).
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував, що матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містять достатню кількість даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, який за правилами статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Слідчим суддею у кримінальному провадженні встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі може перераховуватися від слідства та суду. Про наявність даного ризику свідчить, те що ОСОБА_7 усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним, тому може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки ті надають показання щодо обстановки на місці події під час вчинення злочину та проживають в безпосередній близькості до місця проживання підозрюваного.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував обставини, які визначені статтею 178 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та перебуваючи на волі може продовжувати скоєння кримінальних правопорушень.
З наведених вище підстав, слідчий суддя вважав, що інші менш суворі запобіжні заходи (особисте зобов`язання, порука, домашній арешт) не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому вказані обставини дають всі підстави вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ані ж тримання під вартою, не зможе запобігти ризику передбаченим частиною 5 статті 177 КПК України та не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, ані ж тримання під вартою відсутні.
Слідчий суддя вважав, що на даному етапі досудового розслідування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є виправданим та необхідним.
Крім того, слідчий суддя врахував положення частини 4 статті 183 КПК України, а саме те, що злочини у даному кримінальному провадженні було вчинено із застосуванням насильства та не визначив розмір застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. На основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України доведені прокурором.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу, в їх сукупності.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.
На підставі зазначеного, всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено, а також не встановлено колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 є особою, до якої можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а тому в даному випадку потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, в порядку ст. 508 КПК України, є передчасними, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:
1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;
2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Згідно до ч. 2 ст. 508 КПК України передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Відповідно до ч. 2 ст. 503 КПК України якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.
Згідно ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:
1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;
2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
Із зазначеного вбачається, що докази на які посилається сторона захисту на підтвердження наявності психічної хвороби ОСОБА_7 , що підтверджуються виписними епікризами з медичної картки стаціонарного хворого № 7985, № 6299, № 4058 є підставами для залучення експертів органом досудового розслідування для проведення психіатричної експертизи для встановлення стану особи. Та лише після її проведення може вирішуватися питання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга із змінами та доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу із змінами та доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4