Справа № 686/5821/23
Провадження № 1-кс/686/1958/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що 06.03.2023 року ОСОБА_3 звертався до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, по факту протиправних дій начальника виробничого підрозділу локомотивного депо ОСОБА_4 , в діях якого наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України, однак відомості до ЄРДР за поданою ОСОБА_3 заявою, всупереч ст.214 КПК України, внесені не були. У скарзі ОСОБА_3 просить: зобов`язати уповноважену особу Хмельницького районного управління поліції невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, за поданою ОСОБА_3 заявою від 06.03.2023 р. та розпочати досудове розслідування.

ОСОБА_3 , який клопотав про розгляд скарги без його участі, та представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явились.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступного.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів перевірки №1265 вбачається, що дійсно 06.03.2023 р. ОСОБА_3 звертався до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою, в якій повідомляв, що: « ОСОБА_3 є головою Первинної профспілкової організації «Локомотивного депо Гречани» (підтверджується випискою з ЄДРПОУ). Керівництвом виробничого підрозділу «Локомотивне депо Гречани» систематично здійснюється систематичне перешкоджання законній діяльності профспілкової організації. Так, зокрема, 26.12.2022 року Первинною профспілковою організацією «Локомотивного депо Гречани» було направлено лист на ім`я начальника виробничого підрозділу локомотивне депо Гречани Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо надання вільного від роботи часу із збереженням середнього заробітку для виконання обов`язків, пов`язаних з профспілковою діяльністю, до 4-х робочих днів на місяць, а саме в січні 2023 року з 02 по 05 січня 2023 р. Дана гарантія передбачена п. 9.6 Колективних договорів відокремлених підрозділів залізниці (підтверджується копією листа №104 від 26.12.2022 р.). Проте, у відповідь на вказаний лист, начальником Виробничого підрозділу локомотивного депо Гречани було направлено лист №35 від 04.01.2023 року, в якому було відмовлено у задоволені листа Первинної профспілкової організації. Обґрунтуванням відмови було наступне «Згідно статті 14 п.2 Закону України 2136 від 15.03.2022р. «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» норми колективних договорів призупиняються». Проте, згідно зазначеної в листі статті Закону, а саме п. 2 ст. 14 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», визначено на період дії воєнного стану призупиняється дія статті 44 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" (N.В. Відрахування коштів підприємствами, установами, організаціями первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу) та відповідні норми колективних договорів. Відповідно, Законом встановлено призупинення відрахування коштів підприємствами, установами, організаціями первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну, оздоровчу роботу, які визначені як в Законі України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та у Колективних договорах. Закон не містить посилання про призупинення дії колективних договорів у повному обсязі. ОСОБА_3 вбачає, що дії керівництва Виробничого підрозділу локомотивного депо Гречани були здійсненні з прямим умислом і підпадають під ознаки злочину, відповідальність за який передбачена ст.170 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності професійних спілок, політичних партій, громадських організацій. Об`єктом цього злочину є конституційне право громадян на свободу об`єднання у професійні спілки, політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, а також права і законні інтереси профспілок, політичних партій і громадських організацій. З об`єктивної сторони злочин характеризують дії або бездіяльність, які перешкоджають законній діяльності профспілок. Перешкоджання законній діяльності профспілок або їх органів може виразитись у: встановленні будь-яких обмежень трудових, соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод громадян, гарантованих Конституцією і законами України, у зв`язку з належністю або неналежністю до профспілок чи певної профспілки, вступом до неї або виходом із неї; порушенні гарантій, які встановлені законом для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів; невиконанні роботодавцем обов`язку щодо створення належних умов для діяльності профспілкових організацій; невиконанні законного рішення профспілки; створенні перепон для об`єднання профспілок в асоціації; незаконному втручанні в організацію та порядок проведення зборів, конференцій, інших заходів, які проводяться профспілками відповідно до закону; примусовому розпуску, припиненні, а також забороні діяльності профспілок, їх об`єднань у несудовому порядку; позбавленні їх права власності на будь-яких інших, крім судового рішення, підставах; створення перепон щодо укладання профспілками колективних договорів, угод та здійснення контролю за їх дотриманням; ненаданні службовими особами відомостей, що стосуються умов праці, додержання законодавства про працю тощо. Таким чином, дії начальника виробничого підрозділу локомотивного депо ОСОБА_4 містять усі ознаки закінченого злочину, відповідальність за який передбачена ст. 170 КК України. Тому, ОСОБА_3 в заяві просив: внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за цією заявою про кримінальне правопорушення за ст.170 КК України; визнати ОСОБА_3 потерпілим в даному кримінальному провадженні; повідомити письмово про початок кримінального провадження і закінчення досудового розслідування.»

Вказана заява ОСОБА_3 від 06.03.2023 р. була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» ХРУП за № 3725. Після чого, ця заява ОСОБА_3 була скерована начальнику ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, де 13.03.2023 р. була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» ВП №1 ХРУП за №5238.

Відомості до ЄРДР за цією, поданою ОСОБА_3 , заявою, датованою 06.03.2023 р., внесені не були, про що ОСОБА_3 було повідомлено листом №3472/121/122-2023 від 30.03.2023 р.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданій ОСОБА_3 заяві, яка датована 06.03.2023 р., викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ст.170 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (зокрема, зі змісту поданої заяви не вбачається, що у випадку, про який повідомляв ОСОБА_3 , мало місце саме умисне перешкоджання законній діяльності професійних спілок), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідною статтею Кримінального кодексу України. Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.170 КК України, фактично ґрунтуються на його власній оцінці та зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди ОСОБА_3 з ненаданням йому, передбачених Колективним договором, чотирьох вільних від роботи днів із збереженням середнього заробітку для виконання обов`язків, пов`язаних з профспілковою діяльністю, та з інформацією, зазначеною у листі начальника виробничого підрозділу локомотивного депо Гречани №35 від 04.01.2023 р., про те, що згідно з п.2 ст.14 Закону України №2136 від 15.03.2022 р. «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» норми колективних договорів призупиняються. Окрім того, факт посилання в зазначеному листі на положення Закону України №2136 від 15.03.2022 р. «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», зміст ст.ст.11, 14 якого передбачають можливість зупинення дії окремих положень колективного договору, та прохання, висловлене ОСОБА_5 щодо надання інформації про керівні органи первинної профспілкової організації ВПМУ локомотивного депо Гречани та членів Координаційної Ради ВПМУ станом на 01.01.2023 р., з метою забезпечення гарантій профспілкової діяльності залізничників та можливості надання додаткових днів голові та членам профспілкового комітету, не звільнених від основної роботи, відповідно до ст.252 КЗпП України, жодним чином не свідчать про те, що у начальника виробничого підрозділу локомотивного депо ОСОБА_4 був умисел перешкодити законній діяльності професійної спілки.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Враховуючи, що уповноваженими особами Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку також йдеться у поданій ОСОБА_3 скарзі, тому у задоволенні цієї скарги слід відмовити.

Не підлягають до задоволення й вимоги скарги щодо зобов`язання уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області розпочати досудове розслідування, оскільки вказана вимога є похідною від вимоги щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР, у задоволенні якої скаржнику відмовлено. Крім того, відповідно до ст.214 КПК України, вказана вимога мали б підлягати безумовному виконанню після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто станом на момент розгляду скарги бездіяльності з приводу вказаної обставини допущено не було.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 395 КПК України,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя