Справа №574/347/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/737/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку передбаченому ч.4 ст.422-1 КПК України, матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 08 грудня 2022 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Путивльського районного суду Сумської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000463 від 24 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 . у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

У судовому засіданні суду першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, строк запобіжного заходу спливає 16 грудня 2022 року, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому , який обвинувачується у вчиненні тяжких ззлочинів відсутні.

08 грудня 2022 року ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 10 години 30 хвидин 04 лютого 2023 року, зі збереженням застави.

Не погодившись з ухвалою судді, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив переглянути рішення Путивльського районного суду Сумської області про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апелянт зазначав, що він має сім`ю, хвору мати похилого віку, хворіє на ВІЛ та сухоти легенів, має психічний розлад.

Вказував, що потерпілі до нього претензій не мають, а час проведений в СІЗО змусив його достатньо розміркувати над протиправною поведінкою.

Наголошував, що призначена судом сума застави в розмірі 49620 грн є не підйомною для нього та його сім`ї.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 та прокурор повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами. Прокурор направив клопотання про розгляд данного провадження у письмовому провадженні.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, ніхто із учасників не заявив клопотання про розгляд провадження за їх участі, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої захисником апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про проджовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтований характером злочинного діяння, тяжкістю покарання, що загрожує в разі визнання обвинуваченого винним у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, даними про особу обвинуваченого, зокрема те, що він ніде не працює, не має легальних джерел доходів, а також те, що потерпілий та свідки не допитані в суді.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, встановивши обставини на підтвердження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та існують, запобігти яким, шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, неможливо суд і дійшов висновку щодо необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, з чим також погоджується і колегія суддів.

При цьому посилання апелянта на наявність про те, що він має сім`ю, хвору мати похилого віку, хворіє на ВІЛ та сухоти легенів, має психічний розлад, потерпілі до нього претензій не мають, а час проведений в СІЗО змусив його достатньо розміркувати над протиправною поведінкою, не спростовують правильність висновків суду, крім того, зазначені обставин не були враховані самим ОСОБА_6 та не стали стимулюючим фактором для останнього під час вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких до обвинуваченого ОСОБА_6 можливо було б застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства і доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують правильність висновку суду про доцільність продовження йому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів, також, звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що злочини, передбачені ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , становять небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому є виправданим.

Крім того, колегія суддів зауважує, що судом, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_6 було визначено розмір застави, у разі внесення якої останній буде звільнений з-під варти та перебуватиме на волі.

Щодо доводів апелянта про те, що призначена судом сума застави в розмірі 49620 грн є не підйомною для нього та його сім`ї, то колегія суддів зазначає, що згідно ч.5 ст.182 КПК України такий розмір застави є мінімальним для злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_6 .

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 08 грудня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну обвинуваченого ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4