Справа № 761/4042/23
Провадження № 1-кс/761/2876/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000180, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст. 149 КК України,

в с т а н о в и в:

02 лютого 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000180, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст. 149 КК України, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належить ОСОБА_5 ( НОМЕР_1 ), шляхом заборони розпорядження, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження за договором, передачі у спадщину.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст. 149 КК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, що згідно розділу ІІI Кримінального кодексу України є злочином проти волі, честі та гідності особи, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, з метою подальшого забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна, на даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_2 , об`єкт житлової нерухомості (квартира) розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності з розміром частки 1 належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з підстав наведених у ньому.

Захисник та підозрювана заперечували щодо клопотання слідчого, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не належить на праві приватної власності підозрюваній, на підтвердження чого надали копію Витягу з Державного реєстру речових прав.

Заслухавши клопотання слідчого, прокурора, доводи захисника та підозрюваної, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, конфіскація майна, як додатковий вид покарання, у відповідності до положень ст. 59 КК України, полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Разом із цим, як убачається з Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, наданого в ході судового розгляду захисником, об`єкт житлової нерухомості (квартира) АДРЕСА_2 , була відчужена на підставі договору дарування від 20 січня 2023 року, серії та номеру: р.№45, та, таким чином, на момент розгляду клопотання слідчого, вказане майно на праві приватної власності не належить підозрюваній ОСОБА_5 , а відтак не може бути конфісковане у власність держави, у разі призначення останній додаткового виду покарання як конфіскації майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000180, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст. 149 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 98, 131-132, 169-173, 233-234, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000180, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст. 149 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1