Справа №463/3247/22
Провадження №1-кс/463/6535/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 ,яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна -
ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_3 звернулася в інтересах власника майна до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01.09.2022 року на нежитлове приміщення (цокольний поверх (літера Б), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальна площа 29,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та на автомобіль марки BMW Х6, тип:легковий універсал- НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір чорний, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Клопотання мотивує тим, що 01 вересня 2022 року Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова було накладено арешт на вказане вище майно. Однак просить врахувати, що її довірительці підозра в рамках кримінального провадження у якому було накладено арешт на майно не вручалася, вона не є ні учасником ні фігурантом кримінального провадження №0000889 від 19.09.2016 року. На підставі договору іпотеки від 13.08.2021 року,який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 та Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту зазначене вище майно перебувало у заставі ТОВ «ФК «Соната Фінанс», а отже ТОВ «ФК Соната-Фінанс» ніколи не була власником майна, яке було арештовано в межах вказаного кримінального провадження. А відтак накладення арешту на вказане майно на даний час суттєво порушує права законного власника у володінні та розпорядженні вказаним майном,а тому просить скасувати арешт з зазначеного в клопотанні майна.

В судове засідання ні власник майна ні його представник не з`явився, хоча були повідомлена про час та місце розгляду вказаного клопотання належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, вважаю, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2022 року Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова було накладено арешт майно,в тому числі і на нежитлове приміщення (цокольний поверх (літера Б), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальна площа 29,1 кв.м., за адресою:м. Київ, провулок Михайлівський буд. 9Б, приміщення 36 та на автомобіль марки BMW Х6, тип:легковий універсал- НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір чорний, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладаючи арешт на вище перелічене майно слідчий суддя виходив з того, що вказане майно може мати доказове значення у даному кримінальному проваджені.
Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах "Іммобіліаре Саффі проти Італії" [ВП], заява N 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та "Вістіньш і Перепьолкінс проти Латвії" [ВП], заява N 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
Суд також наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Крім того Суд нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Повертаючись до обставин справи яка розглядається слідчий суддя погоджується з доводами заявника про покладення на нього непомірного тягаря і відсутність справедливого балансу між його інтересами та інтересами кримінального провадження.

Крім того слід взяти до уваги і важливий факт, того, що на підставі договору іпотеки від 13.08.2021 року №1079, який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 та Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 13.08.2021 року №023/2021 зазначене вище майно перебувало у заставі ТОВ «ФК «Соната Фінанс», а отже ТОВ «ФК Соната-Фінанс» ніколи не була власником зазначеного майна, яке було арештовано в межах кримінального провадження №0000889 від 19.09.2016 року. Крім того ОСОБА_4 (заявник) не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження і не перебуває у жодному процесуальному статусі і кримінальному провадженні.

Таким чином, в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, що додатково підтверджує необхідність задоволення клопотання представник заявника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 170, 174, 237, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про зняття арешту задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2022 року, в частині накладення арешту на нежитлове приміщення (цокольний поверх (літера Б), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальна площа 29,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та на автомобіль марки BMW Х6, тип:легковий універсал- НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір чорний, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 у кримінальному провадженні № 0000889 від 19.09.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1