Справа № 635/739/18
Провадження № 1-кп/545/107/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2022 року колегія суддів Полтавського районного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання про продовження строків тримання під вартою та зміни запобіжного заходу у об`єднаному кримінальному провадженні , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004018 від 14.08.2017 року та № 0001659 від 27.12.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, остання раз засуджений 27.08.2014 року Апеляційним судом Харківської області яким вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16.04.2014 року в частині покарання призначеного із застосуванням ст..ст.69, 75 КК України скасовано та призначено покарання за ч.3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянина України, маючого малолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця селища Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшли на розгляд клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим та від захисника Шевченко про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні прохав продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він неодноразово засуджений, відбував покарання в місцях позбавлення волі з 1990 року за вчинення злочинів різного ступеню тяжкості і в період відбування покарання в установі відбування покарання обвинувачується в організації вчинення умисного вбивства, не має соціальних зав`язків та офіційних джерел доходу. Обвинуваченому відомі адреси проживання свідків. За викладених обставин продовжують існувати ризики передбачені п. 1, п. 3 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурор прохав продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності та до нього застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, який він порушував, свідки є мешканцями смт. Безлюдівка, де проживає обвинувачений, тому продовжують існувати ризики передбачені п. п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, прокурор прохав продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 оскільки він переховувався від суду і перебував у розшуку, не працює, свідки є мешканцями смт Безлюдівка, де проживає обвинувачений, тому ризики передбачені п. п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати. Враховуючи, особу кожного з обвинувачених, тяжкість пред`явленого їм обвинувачення і для запобігання встановленим ризикам є необхідним продовжити обраний запобіжний захід і підстави для його зміни відсутні.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_12 прохали змінити запобіжний захід на більш маякий не пов`язаний з триманням під вартою. Обвинувачений ОСОБА_10 зазначив, що він засуджений вироком Харківського районного суду до покарання у виді позбавлення волі а тому не вбачає підстав для продовження запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат- ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вказав, що його підзахисний тривалий час перебуває під вартою а саме 10 років якщо рахувати і час його відбуття покарання за попереднім вироком. Докази на які посилається обвинувачення є явно недопустимими доказами. А дослідженні при розгляді кримінального провадження докази не доводять винуватість його підзахисного у вчиненні інкримінованого злочину прохав змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 на більш м`який .

Також адвокат ОСОБА_6 як захисник обвинуваченого ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих же підстав, що і ОСОБА_9 вказавши на загрозу життю підзахисному оскільки м.Харків постійно обстрілюється і є велика ймовірність поподання під обстріл території Харківського СІЗО. Тому прохав застосувати інший більш м`який запобіжний захід.

Адвокат ОСОБА_8 заперечила щодо продовження застосування до її підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 на більш м`який у виді домашнього арешту а вразі незадоволення клопотання прохала встановити заставу в мінімальному розмірі визначену законом.

У судовому засіданні захисник за призначенням обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат- ОСОБА_7 , заперечив, щодо задоволення клопотання з підстав не доведення прокурором ризиків передбачених ст.. 177КПК України а тому прохав змінити запобіжний захід на більш м`який, надавши до суду відповідні письмові заперечення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи в межах заявлених клопотань, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та відмови у задоволенні клопотань захисників.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, при цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 24 січня 2018 року у відношенні ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалась, останній раз на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 29.09.2022 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 продовжено до 27 листопада 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року ОСОБА_10 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2019 року запобіжний захід у виді домашнього арешту змінено на запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29.09.2022 року строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 27 листопада 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2018 року до обвинуваченого ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалась, останній раз на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 29.09.2022 року строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу продовжено до 27 листопада 2022 року.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово вчиняв злочини різного ступеню тяжкості, був засуджений, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, загальний строк відбутого покарання в місцях позбавлення волі складає понад 15 років і за даною справо обвинувачується , що в період відбування покарання у виправному центрі відкритого типу організував вчинення особливо тяжкого злочину групою осіб, йому відомі адреси проживання свідків, він не має стійких соціальних зав`язків, законних джерел існування, і вказані обставини, у їх сукупності дають підстави вважати про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який та продовжує строк застосування обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання захисника ОСОБА_6 на необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 на більш м`який у виді особистого зобов`язання, для надання йому можливості захисту Держави під час війни, не спростовує та не зменшує наявні ризики, які в сукупності свідчать про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має законних джерел існування, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину групою осіб, у населеному пункті, де він проживає, крім того у відношенні ОСОБА_10 у період застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту він неодноразово порушував покладені на нього обов`язки і обраний запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі змінено на більш суворий.

Обвинувачений ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину групою осіб, у населеному пункті, де він проживає, перебував у розшуку, не має стійких соціальних зв`язків і вказані обставини, у їх сукупності дають підстави вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України необхідно продовжити застосування до ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому суд не вбачає підстав для зміни вказаного запобіжного заходу на більш м`який.

При цьому інших об`єктивних даних щодо спростування наданої характеристики особи обвинувачених суду не представлено.

Отже, враховуючи вище викладене, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме, що обвинуваченому ОСОБА_9 інкримінується організація умисного вбивства, яке вчинене за попередньою змовою групою осіб, обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_12 інкримінується вчинення умисного убивства у групі осіб, колегія враховує також передбачений інкримінованими статтями строк відбуття покарання, мінімальний строк яких становить десять років позбавлення волі та передбачає можливість призначення довічного позбавлення волі, тому на думку колегії суддів, у даному випадку наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої.

Враховуючи встановлені обставини і ризики, суд вважає, що вони в даний час свідчать про неможливість застосування відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 більш м`яких видів запобіжного заходу, що передбачені ч.1 ст.176 КПК України, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вище зазначеним ризикам.

З огляду на викладені обставини колегія також не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 щодо встановлення обвинуваченому ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

За викладених обставин, колегія суддів, вважає, що на даний час наявні достатні підстави для продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинувачених, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 331 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Відмовити в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 на більш м`який у виді особистого зобов`язання та встановлення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 на більш м`який у виді домашнього арешту та встановлення застави.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді тримання під вартою продовжити на 60 діб, а саме з 23 листопада 2022 року до 21 січня 2023 року включно.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді тримання під вартою продовжити на 60 діб, а саме з 23 листопада 2022 року до 21 січня 2023 року включно.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді тримання під вартою продовжити на 60 діб, а саме з 23 листопада 2022 року до 21 січня 2023 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3