Справа 127/2942/23
Провадження 1-кс/127/1220/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000170 внесеного до ЄРДР 31.01.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Київ, українець, громадянин України, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000170 від 31.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи 19.03.2018 засудженим за вироком Вінницького міського судом за ч.1 ст. 185 КК України, відносно якого 30.10.2020 було спрямовано обвинувальний акт до суду за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, достовірно знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введений воєнний стані строком дії на 30 діб, який в подальшому продовжено, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 25.05.2022 на 90 діб, який в подальшому продовжено, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 23.08.2022 на 90 діб, який в подальшому продовжено, Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» до 05:30 год. 19.02.2023 та 27.12.2022 близько 17 годин 50 хвилин, зайшов до приміщення магазину «Домашній Маркет», який розташований по вул. Сковороди, 10, в м. Вінниці, в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Рітейл Груп» . Під час перебування у вказаному супермаркеті у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто на спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливими мотивом та метою, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, шляхом вільного доступу підійшов до торгівельних полиць вказаного магазину, де правою рукою взяв одну скляну пляшку спиртного "Jagermeister", об`ємом 0,5 л. міцністю 35%, вартістю 452 грн. Після чого, коли ОСОБА_4 поміщав вищевказаний товар під свою куртку, продавець ОСОБА_7 викрила протиправні дії останнього та висунула усну та законну вимогу повернути викрадене. ОСОБА_4 , почувши вимогу продавця магазину повернути товар, зрозумів що його таємні дії спрямовані на крадіжку майна були викриті. Однак останній розуміючи, що заволодіти майном таємним шляхом йому не вдалося, він прийняв рішення спрямоване на відкрите заволодіння майна, яке проявилося в ігноруванні вимог працівника магазину щодо повернення майна.

Після чого, ОСОБА_4 , вийшов із приміщення магазину, та розпорядився майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «Альянс Рітейл Груп» , матеріальної шкоди на суму 452 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

Протоколом огляду місця події від 31.01.2023;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 31.01.2023;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 31.01.2023

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.01.2023;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31.01.2023;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 31.01.2023;

Протоколом огляду місця події від 31.01.2023 (вилучено речовий доказ).;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 01.02.2023;

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023.

У діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, неодружений, відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, а також стабільного джерела прибутку. Крім того, ОСОБА_4 усвідомлює можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, в зв`язку із чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, - виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, офіційно не працює та в зв`язку з відсутністю коштів може продовжувати вчиняти злочини;

переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні;

незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 , матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , не має постійного місця роботи і стійких соціальних зв`язків.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 , відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останню до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

домашній арешт, оскільки антисоціальна поведінка ОСОБА_4 , свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочину діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою створення сприятливих для себе умов.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий, просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, наявність на розгляді у суді обвинувального акту відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення застави підозрюваному.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 19 години 00 хвилини 31 березня 2023 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 31 березня 2023 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя