Справа № 467/999/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Арбузинська виправна колонія (№ 83)», раніше судимого: 13.10.2015 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185 із застосуванням ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України - з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Засудженого вироком Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2019 року за ст. ст. 28 ч.І; 186 ч.2 із застосуванням ст 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 08.11.2019 року по день набрання вироком законної сили (10.01.2020 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що він відбуваючи покарання, відбув 2/3 строку, зарекомендував себе добре, працює, до роботи ставиться сумлінно, має два заохочення, тому вважає, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення

Засуджений в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про слухання справи в його відсутність подане клопотання підтримує в повному обсязі.
Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання засудженого, просив про його задоволення, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник виправної колонії в судове засідання не з`явився.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що на час розгляду клопотання засудженого, останній не довів свого виправлення, лише в цьому році почав отримувати заохочення та ставати на шлях виправлення, засуджений характеризується посередньо, попередні характеристики є негативними. В зв`язку з зазначеним просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку захисника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

ОСОБА_5 засуджено вироком Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 13.10.2015 року за ч.1 ст. 185 із застосуванням ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України - з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Вироком Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ст. ст. 28 ч. 1; 186 ч.2 із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 08.11.2019 року по день набрання вироком законної сили (10.01.2020 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 10.12.2019 року. Кінець строку покарання: 06.10.2023 року.

У відповідності до характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останнійв місцях позбавлення волі знаходиться з 10.12.2019 року. Під час тримання в державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» Кіровоградської області 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущене порушення виражалось в порушенні розпорядку дня. На даний час стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. З 05.02.2020 року відбуває покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія (№83)» Миколаївської області. Згідно ст. 118 ч. 1 КВК України, працевлаштований робітником по розпилу граніту на виробництві колонії. При роботі дотримується вимог техніки безпеки та правил поводження з устаткуванням. Норму виробітку не виконує. Згідно ст. 118 ч.5 КВК України за необхідністю залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії. За період відбування покарання 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 1 раз помішувався в ДІЗО. Допущені порушення виражались в зберіганні заборонених предметів, порушенні розпорядку дня та порушенні форми одягу. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Один раз заохочувався правами начальника колонії. Підтримує рівні взаємовідносини із засудженими, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. При спілкуванні відвертий. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку. Має охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи та речей, якими користується у побуті. Не здійснює за ними належного догляду. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться посередньо. Намагається виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Виконує роботи із благоустрою установи. Не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування, отримує від них посилки. Комісією колонії засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, а саме заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - протокол № 21 від 28.09.2021 року, як такому що не став на шлях виправлення та у застосуванні ст. 81 КК України умовно достроковому звільненні, як такому що не довів свого виправлення - протокол № 13 від 08.06.2022 року.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 станом на 08.12.2022 року останній має 4 стягнення за 2020-2021 рік, які є погашеними в установленому законом порядку, серед яких: попередження, догана, сувора догана, ДІЗО на 14 діб та одне заохочення у липні 2022 року.

Щодо сумлінної поведінки засудженого, то під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації установи відбування покарань ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
В силу ст. 9 КВК України, засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених.

Тож, дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком, а не правом засудженого і вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а не його утримання від неправомірної поведінки.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно виконує роботу, дбайливо ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.

Згідно п. 5 ст. 118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються, як правило, в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Відповідно до довідки про працевлаштування № 78 від 08.12.2022 року ОСОБА_5 працевлаштований по виготовленню бруківки у 2020 році та по розпилу граніту у 2022 року згідно договорів цивільно-правового характеру.

Відповідно до довідки про виконання норм виробітку № 79 від 08.12.2022 року, засуджений має нульові показники.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до вимог статті 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Як вбачається з характеристики, довідки про стягнення та заохочення, довідок про працевлаштування засудженого, ОСОБА_5 посередньо характеризувався адміністрацією колонії, працює, але норми виробітку не виконує. Комісією колонії засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, а саме заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - протокол № 21 від 28.09.2021 року, як такому що не став на шлях виправлення та у застосуванні ст. 81 КК України умовно достроковому звільненні, як такому що не довів свого виправлення - протокол № 13 від 08.06.2022 року. Одне заохочення, яке засуджений отримав у липні 2022 року, суд вважає, як таке, що передує поданому засудженим клопотанням по умовно-дострокове звільнення та розцінюється як таке, що засуджений лише почав ставати на шлях виправлення.

Досліджені матеріали особової справи засудженого позбавляють суд дійти висновку про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що готовий до самокерованої, правослухняної поведінки.

Поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання, яка на час розгляду клопотання є посередньою, не може свідчити про його виправлення.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_5 своїм відношенням до праці та поведінкою за весь час відбування строку покарання не довів своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України та п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Арбузинського
районного суду ОСОБА_1