єдиний унікальний номер справи 546/721/22
номер провадження 1-кп/546/83/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене 14.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, маючого середню спеціальну освіту, стрілець 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 21-ї стрілецької роти 5-го стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою; АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 18.03.2022 № 67, солдата запасу ОСОБА_4 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період із ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначений на посаду стрільця 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 21-ї стрілецької роти 5-го стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на всі види забезпечення з 18.03.2022.

У червні 2022 року, точного часу та дати встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_4 , який офіційно не отримував посвідчення водія, з метою отримання можливості керування транспортними засобам, всупереч вимогам Положення про порядок видачі посвідчень водія та доступу громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 (у редакції постанови КМУ від 20.05.2009 № 511), виник прямий умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія на своє ім`я, з метою подальшого його використання за цільовим призначенням.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспіль-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у червні 2022 року, точного часу та дати встановити не виявилось можливим, в мережі Інтернет, за попередньою домовленістю із невстановленою під час досудового розслідування особою, надіслав їй фотокартку із власним зображенням та особисті індефікаційні дані, з метою виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на своє ім`я, при цьому цілком усвідомлюючи, що не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке має складатися, видаватися, посвічуватися повноважними (компетентними) особами органів державної влади у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 511).

У подальшому, невстановлена під час досудового розслідування особа, використовуючи надані ОСОБА_4 фотокартку із власним зображенням та його особисті ідентифікаційні дані, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане згідно його змісту 04.05.2022 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_4 , після чого передала його для подальшого використання ОСОБА_4 .

Бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_2 на пластиковій основі з вихідними типографським даними «ПК України» Зам. 22-3230. 2022р. ІІ кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

У подальшому 14.08.2022 близько 12 год 00 хв ОСОБА_4 куруючи легковим автомобілем ВАЗ-21099, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , є ОСОБА_6 , рухався по вул. Покровській в м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, де поблизу будинку № 24 його зупинили працівники поліції.

У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження свого права керування транспортним засобом, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого згідно його змісту, 04.05.2022 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в Дніпропетровській області, в якому зазначено, що ОСОБА_4 має право на керування транспортними засобами категорії «В» та «С».

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час перевірки у нього документів надав працівникам поліції на ознайомлення, та відповідно, засвідчення свого права керування транспортним засобом, завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого згідно його змісту, 04.05.2022 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_4 , використавши у такий спосіб завідомо підроблеий документ.

Бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_2 на пластиковій основі з вихідними типографським даними «ПК України» Зам. 22-3230. 2022р. ІІкв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

2.Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

ОСОБА_4 визнається винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право, з метою використання його іншою особою та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

3. Докази на підтвердження доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних проступків, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує, не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування та висновки експерта. Зазначив, що у червні 2022 року з метою отримання посвідчення водія знайшов оголошення в мережі Інтернет. За допомогою мессенджера «Viber» написав особі повідомлення, надав власну фотокартку та особисті дані. Через два тижні у службі перевезення «Нова пошта» отримав посвідчення водія, обумовлені кошти до 9000 грн, точної суми не пам`ятає, направив особі також послугою переказу «Нова пошта». 14.08.2022 керував автомобілем ВАЗ 21099, який належить йому на підставі довіреності, близько 13 години був зупинений працівники поліції на вул. Покровська в м. Решетилівка, на їх вимогу надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс страхування та посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке є підробленим. Він усвідомлює, що отримав його без проходження навчання, також з підстав притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та маючи несплачений повністю штраф розумів, що не отримає посвідчення у державних органах. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

4.Призначення покарання
Дані про особу обвинуваченого.
ОСОБА_4 є стрілецем 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 21-ї стрілецької роти 5-го стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, має міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому судом не було встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України.

Застосовне законодавство.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Мотиви призначення покарання
Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості суспільства.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, які відноситься до категорій кримінальних проступків, відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Відсутність наслідки вчинення кримінальних проступів, оскільки шкода фактично не завдана. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних розмірі доходів громадян. Також прокурор просив урахувати, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, та позитивну характеристику ОСОБА_4 .
При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Наведені висновки дають суду підстави для призначення покарання обвинуваченому покарання у виді штрафу. Зокрема ОСОБА_4 слід призначити за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання в виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Оскільки ОСОБА_4 учинено два кримінальних правопорушення, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.
Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання. Оскільки обвинувачений має грошове забезпечення, а отже зможе відбути такий вид та розмір призначеного судом покарання.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/117-22/11435-ДД від 31.08.2022 у сумі 1510 грн 24 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 в дохід держави.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Крім того, підлягає скасуванню арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 24.08.2022 на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане згідно його змісту, 04.05.2022 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_4 .

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання в виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати на проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/117-22/11435-ДД від 31.08.2022 у розмірі 1510 грн 24 коп. - підлягають стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави.

Скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 24.08.2022 на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане згідно його змісту, 04.05.2022 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_4 .

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане згідно його змісту, 04.05.2022 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_4 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку його зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1