Єдиний унікальний номер 448/119/23
Провадження № 1-кс/448/28/23
У Х В А Л А

02.03.2023 року м.Мостиська

Слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000034 від 21.01.2023 року, -

в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду Львівської області звернувся ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту належного йому майна, зокрема про скасування арешту причепу марки «HUMBAUR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (причепу) серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 3541.

Покликається на те, що в ході досудового розслідування проведені всі експертизи та вказане кримінальне провадження 24.02.2023 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак складу кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

Вважає, що на даний час відпала потреба в арешті майна, дане майно не зберігається у відповідності до встановленого порядку, а тому просить скасувати арешт, накладений на вищевказане майно та повернути дане майно йому ( ОСОБА_3 ).

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак у поданому ним клопотанні про скасування арешту майна просив здійснювати розгляд такого у його відсутності.

Представник СД Відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив.

Проаналізувавши документи та матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.290 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.01.2023р.? вбачається, що сектор дізнання відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області здійснював досудове розслідування кримінального провадження №0000034 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, а саме щодо таких подій: 21.01.2023 року на територію міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», що в с.Шегині Яворівського району Львівської області прибув автомобіль марки «Рено», реєстр.номер НОМЕР_3 із причепом реєстр.номер НОМЕР_1 під керуванням водія громадянина України ОСОБА_4 , в ході повної ідентифікації транспортного засобу (причепу) працівниками ДПС України виявлено знищення ідентифікаційного номеру кузова.

Зазначений в клопотанні транспортний засіб (причіп), свідоцтво про реєстрацію такого, які вилучені 21.01.2023р., - згідно постанови дізнавача від 23.01.2023 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000034.

Ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 24.01.2023р. за результатом розгляду клопотання дізнавача СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000034 від 21.01.2023 року, накладено арешт на наступне майно: на причеп марки «HUMBAUR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (причепу) серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 3541, які належать громадянину ОСОБА_3 , мешканцю смт.Новгородка, Новгородківського району Кіровоградської області.

При цьому, арешт накладено - з метою забезпечення та на час проведення судових експертиз. В задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

24.02.2023р., дізнавачем СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000034 від 21.01.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діях особи ознак складу кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

Заявник ОСОБА_3 покликається на те, що у зв`язку з закриттям кримінального провадження №0000034 відпала потреба в арешті зазначеного вище майна, дане майно не зберігається у відповідності до встановленого порядку, відтак арешт підлягає скасуванню.

При розгляді вказаного клопотання про скасування арешту слідчий суддя керується висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеним у постанові від 30.06.2020р. по справі №727/2878/19, відповідно до якого «питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує саме слідчий суддя в порядку, передбаченому ст.174 цього Кодексу».

Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини 1 статті 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту наведених норм слідує, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури, відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Завдання кримінального провадження повинні досягатися таким чином, щоб до жодної особи не було застосовано необґрунтованого процесуального примусу.

Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні, як речового доказу (арешт майна), може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява № 19336, параграф 188). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, для досягнення так званого «справедливого балансу» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, параграф 69).

Враховуючи зазначене, зокрема те, що в межах вказаного кримінального провадження призначалась судова трасологічна експертиза криміналістичного дослідження транспортного засобу, відповідно до висновку якої (висновку №СЕ-19/114-23/1308-КДТЗ від 10.02.2023р.) ідентифікаційний номер рами (шасі) представленого на дослідження транспортного засобу нанесений заводом-виробником, є первинним та змінам не піддавався; проводилась судова технічна експертиза документів, відповідно до висновку якої, - бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданий 04.08.2021р. - виготовлений поліграфічним підприємством ПК «Україна» та відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, а також з урахуванням того, що кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000034 від 21.01.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, та в межах якого накладався арешт на майно - закрито згідно постанови дізнавача СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 24.02.2023р., враховуючи тимчасовий характер арешту майна, що обмежений часовими рамками досудового розслідування до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження, слідчий суддя вважає, що в даному випадку втручання у право володіння особи майном втратило легітимну мету через закриття кримінального провадження, відтак потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на вище перелічене майно, відпала.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що заявлене ОСОБА_3 клопотання підлягає задоволенню, з наведених вище мотивів та підстав.

Керуючись статтями 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0000034, внесеного в ЄРДР 21 січня 2023 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 24.01.2023 року у кримінальному провадженні №0000034, внесеного в ЄРДР 21 січня 2023 року за ст.290 КК України, - на причеп марки «HUMBAUR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (причепу) серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 3541, які належать громадянину ОСОБА_3 , мешканцю смт.Новгородка, Новгородківського району Кіровоградської області.

Зобов`язати дізнавача, в якого перебуває вказане вище кримінальне провадження, передати причеп марки «HUMBAUR», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (причепу) серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 3541, громадянину ОСОБА_3 .

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06.03.2023 року.

Слідчий суддя Юрій БІЛОУС