Дата документу 14.02.2023 Справа № 332/1965/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/1965/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/410/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням поданням Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який офіційно не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений 12 жовтня 2021 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

за участю прокурора ОСОБА_7 в режимі відеоконференції EASYCON,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 .

Захисник-адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 червня 2022 року, якою задоволено подання Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12 жовтня 2021 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, та направлено засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання згідно вказаного вироку суду від 12 жовтня 2021 року.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений на шлях виправлення не став, що свідчить про умисне невиконання обов`язку, покладеного на нього судом.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не в повній мірі досліджені обставини неприбуття ОСОБА_6 для реєстрації в орган пробації. Суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Апелянт зазначає, що неявки його підзахисного до органу пробації були з поважних причин, тому висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам.

Згідно з ухвалою суду, вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

До суду надійшло подання Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , в якому вказується, що засуджений покладені на нього зобов`язання не виконує, до органу пробації для реєстрації неодноразово не з`являвся, йому було винесено неодноразові попередження, які він проігнорував та знову не з`являвся, тому в подані ставиться питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вщодо засудженого та направлення його до відповідної установи для відбуття покарання.

Засуджений в судовому засіданні пояснив, що до органу пробації він не з`явився 29 грудня 2021 року та 12 січня 2022 року, оскільки забув, а в останні рази: 12 січня 2022 року, 09 лютого 2022 року, 23 лютого 2022 року, 09 березня 2022 року та 30 березня 2022 року, оскільки хворів, але ніяких документів щодо хвороби він не має, просив у задоволенні подання відмовити. Аналогічну позицію висловив його захисник - адвокат ОСОБА_8 .

В судовому засіданні представник органу пробації пояснив суду, що засуджений неодноразово не з`являвся до органу пробації, хоча дні реєстрації йому встановлені були, порядок та умови відбування покарання за вироком засудженому були роз`яснені, в поясненнях про причини неявки він зазначав про неповажні причини, раніше він був двічі засуджений, але висновки не зробив та на шлях виправлення не став. Просив подання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав за необхідне подання органу пробації задовольнити, оскільки засуджений був ознайомлений з вироком суду та був присутній при його оголошенні, знав про порядок його виконання, а тому був зобов`язаний з`явитись до органу пробації та виконувати покладені на нього обов`язки.

Заслухавши доповідь судді; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просив її задовольнити в межах заявлених вимог; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання, задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч.2 ст.78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього, визначених у ст.76 КК України обов`язків, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком суду.

Невиконання засудженим покладених обов`язків вважається невиконання ним хоча б одного з обов`язків, які були покладені на нього судом.

Згідно з положеннями ч.3 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

На переконання колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів особової справи на засудженого, вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Вказаним вироком також на засудженого покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України: а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, у день проголошення вироку засудженому ОСОБА_6 роз`яснено положення ст.75 КК України та наслідки невиконання покладених на нього обов`язків.

23 листопада 2021 року ОСОБА_6 роз`яснено порядок здійснення нагляду за особами звільненими від відбування покарання з випробуванням, засудженого попереджено про правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, згідно ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України та ст.78 Кримінального кодексу України та недопущення вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, про що в нього відібрана підписка.

Цього ж дня винесено постанову про встановлення днів явки для реєстрації відповідно до якої ОСОБА_6 зобов`язаний з`являтися до Заводського РВ з питань пробації другу та останню середу кожного місяця.

13 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_6 складена оцінка ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої виявлено криміногенну потребу: «Контроль над поведінкою та мисленням».

17 грудня 2021 року із засудженим складений індивідуальний план роботи, до якого внесені виявлені криміногенні потреби з урахуванням оцінки ризиків. Метою плану є систематизація заходів для досягнення поставлених цілей, що мають бути виконані для вирішення криміногенних потреб, виявлених за результатами оцінки ризиків, попередження протиправної поведінки особи та скоєння ним повторного правопорушення. При складанні плану із ОСОБА_6 обговорені цілі конкретних завдань та заходів із терміном їх виконання.

Відповідно до листка реєстрації, 29 грудня 2021 року та 12 січня 2022 року ОСОБА_6 не з`явився для реєстрації до Заводського РВ з питань пробації, чим порушив обов`язок, покладений на нього судом.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_6 від 14 січня 2022 року встановлено, що засуджений не з`явився для реєстрації 29 грудня 2021 року та 12 січня 2022 року, так як забув свої дні реєстрації та взагалі про судимість.

На підставі ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, за неявку до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини, до засудженого застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання. Із ОСОБА_6 проведена індивідуальна профілактична бесіда та його попереджено про правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків та недопущення вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень.

Також згідно листка реєстрації, 09 лютого 2022 року ОСОБА_6 знову не з`явився для реєстрації до Заводського РВ з питань пробації, чим порушив обов`язок, покладений на нього судом. Про причину неявки для реєстрації засуджений не повідомив, на телефонний зв`язок не виходив. З метою встановлення причини неявки засудженого для реєстрації, 10 лютого 2022 року йому за адресою проживання АДРЕСА_1 направлено виклик про прибуття до Заводського РВ з питань пробації на 16 лютого 2022 року. У призначений день, 16 лютого 2022 року засуджений ОСОБА_6 до Заводського РВ з питань пробації не з`явився, причину не повідомив. Тому, 17 лютого 2022 року йому повторно направлений виклик за адресою проживання АДРЕСА_1 про прибуття до Заводського РВ з питань пробації на 23 лютого 2022 року, на який засуджений не відредагував.

24 лютого 2022 року із засудженим проведена бесіда у телефонному режимі, м.т. НОМЕР_1 , який повідомив, що він не з`явився для реєстрації 09 лютого 2022 року та 23 лютого 2022 року та за двома викликами поспіль, оскільки хворіє, на запитання до якого саме медичного закладу він звертався за допомогою, він відмовився відповідати, зобов`язався надати медичний документ через систему «Вайбер», оскільки на території України введено воєнний стан.

09 березня 2022 року була здійснена спроба зателефонувати засудженому з метою отримання медичного документу, що підтверджує поважну причину його неявки для реєстрації 09 лютого 2022 року та 23 лютого 2022 року через систему «Вайбер», проте засуджений слухавку не взяв. Надалі на телефонний зв`язок ані він, ані його матір не виходили.

29 березня 2022 року із засудженим ОСОБА_6 проведена бесіда у телефонному режимі, який повідомив, що він продовжує хворіти, на запитання щодо підтвердження цього факту, доказів не надав, та 30 березня 2022 року знову на реєстрацію не з`явився.

Того ж дня, у телефонному режимі проведена бесіда із матір`ю засудженого. Працівник пробації звернулась з проханням передати синові про необхідність термінової явки до Заводського РВ з питань пробації для надання пояснення.

01 квітня 2022 року засуджений ОСОБА_6 прибув до Заводського РВ з питань пробації, від нього відібрано письмове пояснення, з якого з`ясовано, що він не з`явився для реєстрації 09 лютого 2022 року, 23 лютого 2022 року, 09 березня 2022 року, 30 березня 2022 року через хворобу, проте за допомогою до медичного закладу він не звертався. Крім цього, за весь цей час він жодного разу самостійно не вийшов на телефонний дзвінок з інспектором, про своє місцеперебування не повідомляв з причини особистого халатного відношення. З`явився лише після численних дзвінків йому та його матері.

Таким чином, у ОСОБА_6 відсутній документ, який підтверджує поважну причину неявки для реєстрації. На підставі ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, за неявку до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини, до засудженого застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Із ОСОБА_6 проведена індивідуальна профілактична бесіда та його попереджено про правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків та недопущення вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень.

Кожного разу під час реєстрації засуджений попереджався про недопущення вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, а також про правові наслідки за ухилення від відбування покарання з випробуванням згідно ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України та ст.78 Кримінального кодексу України.

Викладене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 систематично не виконував обов`язки, покладені на нього за вироком суду та не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, чого фактично останній не заперечує.

Так, при апеляційному розгляді засуджений підтвердив, що дійсно декілька разів не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку з хворобою.

При апеляційному розгляді захисник - адвокат ОСОБА_8 зазначив про те, що достатніх підстав для задоволення подання органу пробації у суду першої інстанції не було, його підзахисний добросовісна людина. Дійсно були випадки неявок засудженого до органу пробації, але останній був хворий, тому і не зміг з`явитись на реєстрацію.

Разом з цим, доказів поважності причин неявки засудженого на реєстрацію до органу з питань пробації сторона захисту не надала.

В той же час, як зазначено вище, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання згідно з ч.2 ст.78 КК України достатньо невиконання засудженим хоча б однієї з двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В цьому випадку мало місце невиконання засудженим покладених на нього за вироком суду обов`язків, визначених у ст.76 КК України.

З урахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_6 не бажає ставати на шлях виправлення та без поважних причин не виконував покладених на нього за вироком суду обов`язків, є обґрунтованими.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про необхідність скасування звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання, призначеного за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2021 року.

Доводи, викладені захисником в апеляційній скарзі та безпосередньо при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 червня 2022 року, якою задоволено подання Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12 жовтня 2021 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, та направлено засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання згідно вказаного вироку суду від 12 жовтня 2021 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4