Справа № 473/897/23
Номер провадження 1-кс/473/328/2023
УХВАЛА

про арешт майна

"31" березня 2023 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду без застосування засобів фіксації на підставі ч.4 ст.107 КПК України клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна за об`єднаним кримінальним провадженням, із загальним номером ЄРДР за №0000098 від 12 травня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.190 КК України, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши по ним докази,

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2023 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт вилученого 27 березня 2023 року в ході проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання громадянина ОСОБА_4 , а саме: банківську картку «Ізібанк» № НОМЕР_1 , яку упаковано до паперового конверту №2, банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яку упаковано до паперового конверту №2, сім-карту мобільного оператора «лайфселл», яку упаковано до паперового конверту №2, мобільний телефон марки «Redmi Not 9» чорного кольору та дві сім-карти мобільного оператора «ВФ Україна» які упаковано до паперового конверту №1.

З метою забезпечення збереження речових доказів, для забезпечення подальшого проведення судових експертиз, з метою запобігання зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження вилученого в ході обшуку майна, якими є: банківська картка «Ізібанк» № НОМЕР_1 , яку упаковано до паперового конверту №2, банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яку упаковано до паперового конверту №2, сім-карта мобільного оператора «лайфселл», яку упаковано до паперового конверту №2, мобільний телефон марки «Redmi Not 9» чорного кольору та дві сім-карти мобільного оператора «ВФ Україна» які упаковано до паперового конверту №1, а також для їх збереження як речових доказів, що відповідає завданню арешту майна.

Згідно даного клопотання, за версією органу досудового розслідування, встановлено, що громадянин ОСОБА_4 причетний до вчинення шахрайських дій, відносно громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших потерпілих, при незаконному заволодінні їх грошовими коштами, із банківських карток потерпілих, внаслідок чого, їм спричинено матеріальну шкоду.

Вирішуючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя враховує, що п.7 ч.2 ст.131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч.3 ст.132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя приходить до висновку та вважає, що прокурором наведені правові підстави для арешту майна, яке було вилучено 27 березня 2023 року в ході проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання громадянина ОСОБА_4 , а саме: банківську картку «Ізібанк» № НОМЕР_1 , яку упаковано до паперового конверту №2, банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яку упаковано до паперового конверту №2, сім-карту мобільного оператора «лайфселл», яку упаковано до паперового конверту №2, мобільний телефон марки «Redmi Not 9» чорного кольору та дві сім-карти мобільного оператора «ВФ Україна» які упаковано до паперового конверту №1.

При вирішенні питання про арешт майна, якими є дані речі, слідчий суддя виходить з вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до якого в судовому засіданні прокурором доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вказаного тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-правових дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Слідчим суддею не встановлено підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора, які визначені частиною першою ст.173 КПК України, згідно з якою слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати вид заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, яким є: банківська картка «Ізібанк» № НОМЕР_1 , яку упаковано до паперового конверту №2, банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яку упаковано до паперового конверту №2, сім-карта мобільного оператора «лайфселл», яку упаковано до паперового конверту №2, мобільний телефон марки «Redmi Not 9» чорного кольору та дві сім-карти мобільного оператора «ВФ Україна» які упаковано до паперового конверту №1.

Копію ухвали надіслати для виконання прокурору та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1