справа № 488/3299/18
номер провадження № 1-кп/488/29/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження заобвинуваченням,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, перебуває у фактичних сімейних відносинах, зі слів має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на будівництві на приватних осіб, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 02.09.2004 р. Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі; 10.11.2004 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 21.12.2004 року Баштанським райсудом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.289, 69,ч.1, ч.4 ст.70 до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; 08.06.2012 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 16.07.2012 року Корабельним райсудом м.Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі; 16.08.2012 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 04.09.2012 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 с.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 20.04.2015 року звільнився умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 9 днів,-

за ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 повторно, 13.02.2018 року у нічний час, знаходячись у дворі біля будинку №8 по вул.Металургів м. Миколаєва, маючи корисливий намір на викрадення чужого майна, умисно, шляхом пошкодження викруткою замка водійських дверей автомобіля ГАЗ 2411 білого кольору, р/н НОМЕР_1 , відкрив автомобіль, після чого відкрив його капот, звідки таємно викрав стартерну акумуляторну батарею вартістю 310,20 грн., належну ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин таємного викрадення ним акумулятору з автомобіля ГАЗ 2411, який перебував у дворі будинку по вул.Металургів у м.Миколаєві, що мало місце 13.02.2018 року у нічний час. Суду також показав, що замок на водійських дверях автомобілю він відкрив викруткою, яка була у нього із собою, надалі в автомобілі підняв ричаг та відкрив капот, звідки викрав акумулятор, який надалі здав до пункту прийому металобрухту, яку суму отримав - не пам`ятає, за отримані гроші придбав продукти харчування. Причиною скоєння злочину слугувало відсутність на той час у нього роботи та неможливість прокормити сім`ю. Протягом розгляду справи він не мав змоги відшкодувати потерпілому шкоду, бо той у судові засідання, коли справа слухалась у суді у 2018 році, жодного разу не з`явився та більший свій час мешкав у Криму. Тим паче, що викрадений акумулятор потерпілому був повернутий співробітниками поліції. На даний час він створив родину, має постійне місце проживання та роботи, запевнив суд, що став на шлях перевиховання, просить надати йому шанс та не позбавляти волі. Щодо неявки до суду та оголошення відносно його розшуку повідомляє, що дійсно йому було відомо, що він перебуває у розшуку, однак він постійно мешкав у місті Миколаєві та не покидав його меж, що він співпрацював зі співробітниками поліції, які йому повідомляли, що можна не з`являтися до суду, що вони владнають це питання, окрім того повістки про виклик до суду він не отримував.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.

Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і при цьому у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, відомостей про речові докази та судові витрати, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за частиною 2 статті 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого - раніше судимого неодноразово, який задовільно характеризується за місцем мешкання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого - повернення викраденого майна потерпілому, відсутність цивільного позову до обвинуваченого з боку потерпілого, а відтак, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, у тому числі тяжкість наслідків для потерпілого, які за думкою суду, не значні - приймаючи до уваги, що останній жодного разу до суду протягом розгляду справи з 2018 року не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, а шкода фактично потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого майна; а також значущість об`єкта та предмета посягання, та з урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства - якими на переконання суду є те, що звільнившись 20.04.2015 року з місць позбавлення волі ОСОБА_6 , ні в період умовно-дострокового терміну, ні після того, нового злочину не вчинив, створив родину, має постійне місце роботи та мешкання, та на утриманні неповнолітню дитину (з його слів), що свідчить про те, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

Суд не приймає до уваги доводи прокурора щодо врахування як обставин, що характеризує особу ОСОБА_6 з негативного боку:

перебування його у розшуку, оскільки як встановлено судом ОСОБА_6 дійсно двічі судом - 18.09.2019 року та 28.09.2021 року був оголошений у розшук, однак після поновлення розгляду кримінального провадження 17.06.2021 року на підставі повідомлення начальника ВП№3 МРУП ГУНП в Миколаївській області та виклику обвинуваченого до суду за адресою, вказаною у рапорті, ОСОБА_6 фактично повідомлений про слухання справи не був, у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (згідно довідки про причини повернення рекомендованого листа), а в суді обвинувачений повідомив, що за вказаною у повідомленні адресою він не мешкав. Саме з вказаних підстав ОСОБА_6 судом був повторно оголошено у розшук та після закриття ОРС категорії Розшук, обвинувачений самостійно з`явився до суду. Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про неналежне виконання співробітниками поліції своїх посадових обов`язків в частині виконання оперативно-розшукових заходів;

перебування в провадженні Центрального райсуду м.Миколаєва кримінальної справи відносно обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України - оскільки винність ОСОБА_6 за названим епізодом не доведена у передбаченому Законом порядку та не встановлена вироком суду, який набрав законної сили.

У зв`язку із встановленими судом обставинами, для досягнення цілей покарання суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без реального відбування покарання, із застосуванням ст. 75, 76 КК України, вважаючи таке покарання справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вартість експертизи слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі- акумуляторна батарея, передана під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому, як власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 1 144 грн.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1