Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

21 лютого 2023 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 грудня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про зарахування в строк відбуття покарання терміну попереднього ув`язнення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції констатував, що під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_7 не перебував в умовах попереднього ув`язнення, а після набрання вироку законної сили ухилявся від його виконання, залишив територію України, у зв`язку з чим перебував у міжнародному розшуку та був затриманий на території іншої держави, що не є тотожним попередньому ув`язненню в розумінні ст. 72 КК України та Закону України «Про попереднє ув`знення».

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 зазначає, що 07 серпня 2020 року ОСОБА_7 , який перебував у міжнародному розшуку, було затримано в РФ і направлено в ІТТ ЛВ МВС Росії на ст. Москва - Ленінградська, 11 серпня 2020 року Мєщанським районним судом міста Москви щодо нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, після чого застосовано екстрадиційний арешт. Апелянт вважає, що ОСОБА_7 перебував в умовах попереднього ув`язнення, у зв`язку з чим просить ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 грудня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07 серпня 2020 року до часу доставки в ДУ "Полицька виправна колонія №76 " з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ДУ «Коломийська ВК №41», де на даний час перебуває ОСОБА_7 , на зв`язок не вийшла, апелянт ОСОБА_6 , як захисник засудженого ОСОБА_7 , заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги у відсутність ОСОБА_7 , з яким погоджено подання та зміст апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора, яка вважає ухвалу суду законною і просить залишити її без змін, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в чинній редакції Закону, (відповідно до змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, що набрав законної сили 21 червня 2017 року), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк відбуття призначеного покарання у разі засудження особи до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

За вимогами ч. 1 ст. 1 Закону України „Про попереднє ув`язнення" № 4652 від 13.04.2012 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого ( підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Тобто, у розумінні ст. 1 зазначеного Закону, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З матеріалів судового провадження слідує, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинського суду від 24.03.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст. 289, ч.4 ст.358, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання - 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в три роки, який Апеляційним судом Волинської області від 05.04.2016 року скасовано з призначенням покарання - 5 років позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_7 набув статусу засудженого, проте, ухилявся від виконання вироку, залишив територію України, перебував у міжнародному розшуку, а в подальшому 07 серпня 2020 року був затриманий на території Російської Федерації, поміщений під варту і шляхом екстрадиційного арешту прибув в Україну для відбування призначеного покарання.

Судом першої інстанції встановлено, що ні в ході досудового розслідування, ні під час судового розгляду до набрання вироку законної сили ОСОБА_7 в умовах попереднього ув`язнення не перебував, що не заперечувалося засудженим та його захисником в ході розгляду клопотання 23.12.2021 року.

На момент затримання 07 серпня 2020 року у РФ та будучи поміщеним під варту до завершення екстрадиції в Україну для відбування покарання, ОСОБА_7 перебував у статусі засудженого, що не є тотожним попередньому ув`язненню, згідно ст.72 КК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3