Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/502/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2022смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засіданя ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 і потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні ЄРДР № 00000067 від 06.05.2022 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ясіня Рахівського району Закарпатської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , гр.України, з неповною середньою освітою (9 класів), не одруженого (проживає фактично в незареєстрованому шлюбі), утримує одну малолітню дитину,тимчасово не працюючого, раніше судимого вироками Тячівського районного суду Закарпатської області від 01.06.2021 (справа № 307/3846/20) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.3 КК України із застосуванням статей 75, 76 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із звільненням від відбування цього покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки; від 02.06.2021 (справа № 307/3843/20) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.3 КК України із застосуванням статей 75, 76 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на чотири роки і звільненням від відбування цього покарання протягом іспитового строку тривалістю два роки і шість місяців (зазначені вироки набрали законної сили),-

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статею 126-1 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 23.11.2021 біля 20.00 год., за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання та фізичного насильства на ґрунті неприязних відносин, перебуваючи в стані сп`яніння ображав нецензурними словами та вчинив психологічне насильство над своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. Зокрема, зазначене підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.01.2022, справа №302/1518/21.

Крім цього, 09.02.2022, біля 08.00 години, ОСОБА_4 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання та фізичного насильства, на ґрунті неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, кричав та виражався нецензурними словами в адресу своєї співмешканки ОСОБА_6 , чим систематично вчиняв психологічне насильство над останньою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. Зокрема, зазначене підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.03.2022, справа №302/236/22.

Вчинивши адміністративні правопорушення, за які був притягнутий до адміністративної відповідальності Міжгірським районним судом, зокрема, постановою від 17.01.2022, справа №302/1518/21; постановою від 16.03.2022, справа №302/236/22, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а будучи засудженим вироком Тячівського районного суду від 02.06.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 роки позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки 6 місяців (вирок вступив в законну силу 02.07.2021), 01.06.2021 Тячівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 роки позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки (вирок вступив в законну силу 01.07.2021), на шлях виправлення та перевиховання на став, а вчинив новий умисний злочин за наступних обставин: 05.05.2022, біля 18.30 години, ОСОБА_4 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання та фізичного насильства, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 2,33 проміле, що підтверджено висновком за результатами медичного огляду від 05.05.2022, на ґрунті неприязних відносин, в присутності спільної малолітньої дитини, кричав та виражався нецензурними словами в адресу своєї співмешканки ОСОБА_6 , після чого, за допомогою фізичної сили розтрощив скло на серванті та дверному полотні міжкімнатних дверей, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_6 змушена була ночувати з малолітньою дитиною у нежитловій кімнаті будинку, чим систематично вчиняв психологічне насильство над ОСОБА_6 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 систематичні психологічні страждання, що виразилися в словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у потерпілої ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

23.06.2022 на стадії підготовчого судового провадження потерпіла ОСОБА_6 і обвинувачений ОСОБА_4 подали суду угоду про примирення, укладену ними 23.06.2022, за якою:

- обвинувачений повністю визнає обставини, зазначені в обвинувальному акті та вину в учиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних або близьких відносинах, що призвело до фізичних або психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої;

- сторони передбачили такі істотні обставини, які мають значення для укладення цієї угоди: обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченого ,- вчинення кримінального правопорушення особою , що перебуває в стані алкогольного сп`яніння; відсутність шкоди , завданої кримінальним правопорушенням, відсутність цивільного позову потерпілої; сторони примирились, вибачився перед потерпілою, а потерпіла простила обвинуваченому вчинене, обвинувачений виконує роботи по догляду господарства, бере активну участь в утриманні неповнолітньої дитини, зобов`язується працевлаштуватись протягом шести місяців з дня укладення угоди та забезпечувати утримання спільних дітей;

- сторони домовились про призначення обвинуваченому покарання, передбачене санкцією статті 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк три роки із застосуванням положень статей 75, 76 КК України та звільненням від відбування цього покарання після закінчення іспитового строку тривалістю три роки з виконанням обов`язків: періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- сторони також передбачили в угоді наслідки угоди про примирення згідно з положеннями статей 473, 394, 424 ч.3, ч.1 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди згідно положень статті 476 КПК України.

Оцінивши встановлені обставини, зміст угоди про примирення, позицію в судовому засіданні сторін захисту (обвинуваченого і захисника) та обвинувачення (прокурора), потерпілої суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та повністю підтвердив обставини його вчинення, зазначив, що примирився із потерпілою, щиро покаявся, та надав згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами в угоді про примирення.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні від 23.06.2022 підтвердила суду, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України. Потерпіла також запевнила суд, що примирення полягає в тому, що вона простила вчинене обвинуваченому, бо останній розкаявся щиро і запевнив, що не допустить подібного в майбутньому, виконає угоду. Потерпіла в судовому засіданні, в якому суд перевіряв зміст угоди та позиції сторін, показала, що з обвинуваченим вони проживають спільно в одному будинку в незареєстованому шлюбі, очікують народження дитини.

Суд також установив, що станом на час винесення вироку в сторін угоди народилась спільна дитина син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і сторони покликаються на свідоцтво про народження, виданим 27.10.2022 Міжгірським відділом ДРАЦС, де вказано, що згідно з актовим записом № 289 від 27.10.2022. За цим актом цивільного стану батьком дитини зазначено за заявою матері із зазначенням побатькові дитини ОСОБА_8 з огляду на відсутність реєстрації шлюбу між сторонами.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ст.126-1 КК України.

Суд установив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Доводи прокурора, що потерпіла і обвинувачена мали передбачити в угоді покарання за правилами складання вироків, суд відхиляє, бо таке не передбачено положеннями КПК України щодо кримінального провадження на підставі угоди про примирення. Адже кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України, згідно з положеннями статті 477 ч.1 п.1 КПК України, віднесено до кримінальних правопорушень, за якими здійснюється кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.

Натомість виконання положень Кримінального кодексу України щодо призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, зокрема за вчинення кримінального правопорушення, що не є предметом угоди, - є виключними повноваженнями суду. Ці повноваження суду передбачені положеннями частини третьої статті 78 КК України і можуть бути предметом судового розгляду за процедурою подання органу пробації, який здійснює виконання зазначених вироків згідно з положеннями пункту 8 частини першої статті 537 КПК України.

Вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, що є предметом укладеної угоди про примирення, в період іспитового строку, призначеного за вироками Тячівського районного суду Закарпатської області, які зазначені у вступній частині вироку, суд не може застосовувати , бо таке суперечить правовому інституту кримінального провадження у формі приватного обвинувачення та особливому порядку кримінального провадження, що здійснюється на підставі угод, зокрема угоди про примирення, яка укладається виключно обвинуваченим і потерпілим.

Суд бере до уваги, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого. Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. У досудовій доповіді зазначено висновок , що виправлення обвинуваченого, як виняток можливе і в умовах перебування в територіальній громаді для відбуття покарання з випробуванням, бо обвинувачений демонструє винятково позитивну поведінку ,яка пов`язана фактично з примиренням потерпілої і обвинуваченого.

Такий висновок суду відповідає положеням статті 75 ч.2 КК України, за якими суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження, зокрема угоди про примирення, якщо сторонами узгоджено покарання, а сааме у виді обмеження волі, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Санкція статті 126-1 КК України, поряд з іншими видами покарання, передбачає такий вид покарання як обмеження волі на строк до п`яти років.

З огляду на викладене, суд вважає, що не має підстав відмовляти у затвердженні угоди про примирення та повертати кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у порядку , передбаченому статями 468-475 КПК України.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов остаточного висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись статтями 314 ч.3 пункт 2, 471, 473-475, 615 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23.06.2022 між потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_2 і обвинуваченим ОСОБА_4 (відомості про особу зазначені у вступній частині вироку), за якою: ОСОБА_4 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого статтею 126-1 КК України і сторони узгодили призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки із застосуванням положень статей 75, 76 КК України та звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки з покладенням в період іспитового строку таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити обвинуваченому про його обов`язок виконання умов угоди про примирення та передбачену статтею 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про примирення.

Роз`яснити потерпілій про те, що в разі невиконання угоди про примирення обвинуваченим , потерпіла має право звернутися до суду , який затвердив цю угоду з клопотанням про скасування вироку згідно статті 476 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд;

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків угоди;

- потерпілою виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; не виконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якомузгідно з частиною 3 ст. 469 КПК України укладена угода не може бути укладена.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ст. 349 КПК України

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1