Справа № 344/96/23
Провадження № 1-кс/344/90/23
У Х В А Л А

10 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Релігійної організації «Релігійна громада Української Православної Церкви (Православної Церкви України) Різдва Христового» м. Івано-Франківськ, на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В:

представник скаржника ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, в якій просить зобов`язати начальника СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області невідкладно внести згідно заяви голови Парафіяльної ради «Релігійна громада Української Православної Церкви (Православної Церкви України) Різдва Христового» м. Івано-Франківськ від 28.11.2022 відомості про вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, а також поновити строки на оскарження. В скарзі зазначено, що приблизно в 2020 році єпископ Серафим ( ОСОБА_4 ), використовуючи свої повноваження єпископа та настоятеля храму « ІНФОРМАЦІЯ_1 » заборонив у храмі проводити богослужіння українською мовою та змушував проводити всі богослужіння на російській мові. Чинив перешкоди в переході парафії громади «Різдва Христового» з РПЦ в Україні до Православної Церкви України бажаючи незаконно зберегти свій вплив та незаконного збагачення, створив злочину групу оформив фіктивний протокол парафіяльних зборів релігійної громади УПЦ «Різдва Христового» згідно з яким вона нібито зберегла канонічне підпорядкування РПЦ в Україні. ОСОБА_4 разом з іншими особами в складі створеної ним організованої злочинної групи охопили майно релігійної громади незаконно заволоділи належним на правах власності «Релігійній громаді Української Православної Церкви (Православної Церкви України) «Різдва Христового» м. Івано-Франківська`майном, а саме будівлею храму по вул. Довженка,2, м. Івано-Франківськ, іншим церковним майно в особливо великих розмірах в загальній сум не менше 15-20 мільйонів гривень, для чого підробили ряд документів. Скаржник вважає, що дії ОСОБА_4 та інших осіб мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України. Скаржник звернувся до начальника УСБУ в Івано-Франківській області з заявою в порядку ст. 214 КПК України про внесення відомостей за ознаками вказаних злочинів в ЄРДР та початку досудового розслідування. Всупереч положенням ст.214 КПК України, даних про те, що зазначена заява внесена до ЄРДР, не отримано.

Скаржник в судовому засіданні скаргу просив задовольнити. Зазначив, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 було зобов`язано уповноважену особу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою Голови Парафіяльної ради «Релігійна громада Української Православної Церкви (Православної Церкви України) Різдва Христового» м. Івано-Франківськ від 28.11.2022. В заяві про скоєння кримінального правопорушення повідомлено про злочини, передбачені ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, а внесені відомості до ЄРДР за ст.356 КК України (самоуправство). Тобто виходячи з викладеного, ухвалу слідчого судді від 28.12.2022 неналежно виконано, що свідчить про бездіяльність слідчих органів щодо невиконання судового рішення.

Дізнавач в судовому засіданні зазначив, що 03.01.2023 було розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, дізнавачем були внесені вказані відомості. Відомості внесені на підставі матеріалів, але для додаткової кваліфікації потрібно звертатись до прокурора, а для цього потрібні додаткові докази. Заперечував проти задоволення скарги, так як відомості до ЄРДР внесені за вказаною заявою про скоєння кримінального правопорушення, додаткова кваліфікація буде після зібрання всіх доказів, також потрібне направлення до прокуратури для зміни кваліфікації і для визначення підслідності.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено ч.1 ст.303 КПК України.

Скаржник як на правову підставу звернення до суду зі скаргою, посилається на ст.303 КПК України, згідно якої на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора - бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Скаржник в скарзі просить зобов`язати начальника СВ Івано-Франківського ГУНП в Івано-Франківській області внести згідно заяви від 28.11.2022 відомості про вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) до ЄРДР про вчинення злочинів, передбачених ст.ст.191,366 КК України та розпочати досудове розслідування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Дізнавачем зазначено, що внесені відомості за заявою голови Релігійної організації «Релігійна громада Української Православної Церкви (Православної Церкви України) Різдва Христового» м. Івано-Франківськ ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, чим в свою чергу виконано ухвалу слідчого судді від 28.12.2022.

Скаржником в судовому засіданні неодноразово підтверджувалось, що відомості щодо вчинення кримінального правопорушення за заявою голови Релігійної організації «Релігійна громада Української Православної Церкви (Православної Церкви України) Різдва Христового» м. Івано-Франківськ ОСОБА_6 внесені, але він не погоджується з кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення.

Після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, слідчий, прокурор має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

За змістом ст.214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого, ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Так в ст.3 КПК України вказано, що державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст.22 КПК України органом досудового розслідування.

Відповідно до ст.214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором.

Отже у скаржника відсутнє право на реєстрацію повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за бажаною кваліфікацією дій особи за відповідною диспозицією КК України.

В прохальній частині скарги адвокатом не зазначено прохань щодо порядку виконання ухвали слідчого судді від 28.12.2022.

В скарзі скаржником зазначено, що її предметом є невнесення відомостей в ЄРДР, однак в судовому засіданні двічі адвокатом вказано, що скаргу подано саме з підстав не задоволення скаржником щодо не проведення розслідування за бажаною скаржником кваліфікацією.

Процесальним законом не передбачено повторний розгляд питань внесення в ЄРДР обставнин, що вже внесені в ЄРДР.

Так дізнавачем надано пояснення про внесення заяви за обставинами, що вказані скаржником в ЄРДР.

Також процесуальним законом не гарантовано скаржнику право на звернення про постановлення ухвали щодо невиконання попередніх ухвал, оскарження виконання кожної з ухвал здійснюється самостійно.

Також право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Тому попередня кваліфікація дій осіб, на час внесення відомостей в ЄРДР, здійснюється відповідним органом досудового розслідування.

Вирішення питання про попередню правову кваліфікацію обставин, які вносяться до ЄРДР, вирішується саме слідчим або прокурором, які вносять відповідні дані до реєстру. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення зроблена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого або прокурора.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 2 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, скарга задоволенню не підлягає.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги,безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1