Номер провадження: 11-сс/813/401/23
Справа № 509/632/23 1-кс/509/129/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, в рамках кримінального провадження № 0000272, внесеного до ЄРДР 18.02.2020 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було відмовлено у задоволені скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 06.10.2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000272, внесеного до ЄРДР 18.02.2020 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що органом досудового розслідування дотримано вимоги КПК України щодо вручення повідомлення про підозру, оскільки слідчим неодноразово направлялись виклики до слідчого за допомогою Укрпошти, однак підозрюваний до слідчого не з`являвся, причини неявки слідчому не повідомляв.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

- органу досудового розслідування було достовірно відомо про фактичне місце реєстрації та проживання ОСОБА_8 , а також його місце роботи. Однак, не дивлячись на це орган досудового розслідування не спромігся вручити повістку ОСОБА_9 особисто, а обмежився надсиланням засобами поштового зв`язку;

- після допиту ОСОБА_8 , 20.10.2020 року на його адресу було скеровано конверт з повісткою про виклик до слідчого на 29.07.2020 року, однак останній отримав її 28.07.2020 року, тобто за один день до дня, коди він зобов`язаний з`явитися до слідчого, що суперечить ч. 8 ст. 135 КПК України;

- в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_8 , в якій останній повідомляє, що він вже був допитаний як свідок у вказаному кримінальному провадженні і йому більше доповнити нічого, а також у нього відсутні кошти на дорогу;

- висновки слідчого судді про те, що 03.08.2020 року слідчим на адресу ОСОБА_8 повторно направлено повістку про виклик до слідчого на 17.08.2020 року, яка отримана останнім 11.08.2020 року, не ґрунтується на належних та допустимих доказах, оскільки трек відстеження роздрукований з інтернет-сторінки «Укрпошти» не підтверджують, що саме цим відправленням надіслано повістку;

- висновки слідчого судді про те, що 06.10.2020 року слідчим було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ч. 4 ст. 358 КК України, та у подальшому направлено ОСОБА_8 рекомендованим листом 06.10.2020 року та 10.10.2020 року отримано останнім, ґрунтуються на неналежних та недопустимих доказах, які не відкривалися стороні захисту.

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 06.10.2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000272, внесеного до ЄРДР 18.02.2020 року.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, також, прокурор повідомила, що в рамках вказаного кримінального провадження обвинувальний акт скеровано до суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області перебувало кримінальне провадження № 0000272, внесене до ЄРДР 18.02.2020 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, та у подальшому направлено останьому рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком «Укрпошти» від 06.10.2020 року та відповідно до трек відстеження роздрукований з інтернет-сторінки «Укрпошти» 10.10.2020 року відправлення вручено.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. З матеріалів скарг вбачається, що підставою для повідомлення про підозру є пункт 3 частини 1 статті 276 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як убачається з матеріалів провадження, повідомлення про підозру було направлене ОСОБА_8 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Главою 11 КПК України визначено порядок вручення повідомлень. У ч. 1, 2 ч. 135 КПК України передбачений порядок здійснення виклику (повідомлення) у кримінальному провадженні. Так, особа викликається шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Слідчим суддею встановлено та сторонами провадження не заперечується, що 20.07.2020 року слідчий ОСОБА_10 направив ОСОБА_8 повістку про виклик до слідчого на 29.07.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується фіскальним чеком «Укрпошти» від 21.07.2020 року та повідомленням про вручення (форма №119), однак, останній не прибув до слідчого.

Після чого, 03.08.2020 року слідчим ОСОБА_10 повторно направлено ОСОБА_8 повістку про виклик до слідчого на 17.08.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується фіскальним чеком «Укрпошти» від 04.08.2020 року та відповідно до трек відстеження роздрукований з інтернет-сторінки «Укрпошти» 11.08.2020 року відправлення вручено особисто, однак, останній повторно не прибув до слідчого.

Те, що вказана адреса є місцем його фактичного проживання, повідомляв сам ОСОБА_8 під час допиту його як свідка, про що наявні відомості в протоколі його допиту від 29.06.2020 (а.с.7).

У зв`язку з неодноразовими неявками ОСОБА_8 до слідчого, повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ч. 4 ст. 358 КК України, було здійснено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Ураховуючи наведене вище, вжиття заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 у спосіб, передбачений главою 11 КПК України, є виправданим та законним.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення та оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, в рамках кримінального провадження № 0000272, внесеного до ЄРДР 18.02.2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4