Справа № 645/1261/22
Провадження № 1-кп/645/14/23
В И Р О К
06 квітня 2023 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Восход, Автономної республіки Крим, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, із вищою освітою, не судимого, який проживає за договором оренди за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-
07.10.2022, приблизно о 10 годині, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено, у великих розмірах - метамфетамін.
Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту, ОСОБА_4 використовуючи всесвітню мережу Інтернет, замовив у невстановленої в ході досудового розслідування особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, у кількості 1,88 грамів.
У свою чергу, невстановлена в ході досудового розслідування особа, за допомогою мобільного месенджера «Телеграм», скерувала на мобільний телефон ОСОБА_4 координати з точним місцезнаходженням психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін.
Того ж дня, приблизно о 13 годині, ОСОБА_4 прибув за адресою: м.Харків, вул. Ферганська, де поблизу буд. № ЗЗ-Б у визначеному місці забрав полімерний зіп-пакет з кристалоподібною речовиною світло-жовтого кольору, тим самим незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, та з вказаного часу почав її зберігати при собі для подальшого власного вживання, без мети збуту.
07.10.2022, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись поблизу буд. № 33-Б по вул. Ферганській в м. Харкові, був зупинений працівниками поліції, які з дотримання вимог ст. ст. 2, 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», проводили заходи щодо забезпечення публічної безпеки та порядку, протидії злочинності, виявлення підозрілих осіб на території Немишлянського району міста Харкова.
Так, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, метамфетамін, віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця №1, список № 2). Відповідно до таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я від 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу МОЗ від 29.07.2010 № 634), в якій вказано що кримінальна відповідальність настає, якщо маса даної психотропної речовини » метамфетаміну, обіг якої обмежено складає: 0,15 грама, а маса метамфетаміну у великих розмірах вважається у випадку, якщо вага метамфетаміну становить від 1,5 грама до 15,0 грам.
Отже, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту, психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, у великих розмірах.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину свою у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно 07.10.2022 року при обставинах викладених в обвинувальному акті, він через месенджер «Телеграм» замовив психотропну речовину за яку заплатив електронними грошима. Після чого, прибув за адресою: м. Харків, вул. Ферганська, поблизу буд. № 33-Б, де забрав згорток з психотропною речовиною. Пізніше біля цього ж будинку він був затриманий працівниками поліції.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони викладені вище, підтвердивши свою позицію в судовому засіданні, а також те, що ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції зазначених осіб, з урахуванням думки учасників процесу вважав, що дослідження доказів на підтвердження вини обвинуваченого, отриманих під час досудового провадження в судовому засіданні не є доцільним.
Таким чином, суд вважав за можливе з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, письмові докази щодо розміру судових витрат та речових доказів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту.
Так, згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати, зокрема, і привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд вважає доведеною.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире розкаяння у вчиненому, оскільки обвинувачений визнав свою провину, висловлював жаль з приводу вчиненого. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працює, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; має на утриманні неповнолітню дитину.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як випливає зі змісту ст. 75 КК України застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин кримінального провадження виправлення засудженого є можливим без ізоляції від суспільства.
Верховний Суд у своїй сталій практиці неодноразово зазначав, що загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
При цьому, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав, розкаявся, раніше не судимий, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, має на утриманні неповнолітнього сина, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування ним покарання, призначеного за даним вироком, із звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 19.10.2022 року накладено арешт на полімерний зіп-пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» №WAR0068509 з кристалоподібною речовиною світло-жовтого кольору, суд, з метою вирішення питання про долю речових доказів, вважає за необхідне арешт майна скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 19.02.2022 на полімерний зіп-пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» №WAR0068509 з кристалоподібною речовиною світло-жовтого кольору.
Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя