Справа 556/2252/22
Номер провадження 1-кп/556/202/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2022 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №0000144 від 13.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, українця, громадянина України, освіта незакінчена середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, працює двірником у Старорафалівській сільській раді, раніше не судимого,-

за ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 , в серпні 2022 року, в лісовому масиві неподалік с. Бабка, Вараського району Рівненської області, діючи умисно, незаконно, в порушення п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471 XII від 17.06.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, знайшов 34 (тридцять чотири) патрони, які є боєприпасами, калібру 7,62x54Н з легкими кулями із сталевими сердечниками (57-Н-323С) та придатні для стрільби.
Після цього, ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу, переніс знайдені боєприпаси, за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , які протягом всього часу зберігав в кишені куртки до 10 год. 40 хв. 15.09.2022, а саме до моменту вилученнявказаних боєприпасів працівниками поліції Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні, носінні, зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 КК України.

27 жовтня 2022 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 , обвинуваченимОСОБА_4 та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутого у судовому провадженні та зобов`язується у подальшому подібного не вчиняти. Щиро розкаявся у вчиненому.
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.1 ст.263 КК України - у вигляді позбавлення волі, строком на три роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном. На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився.
Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п.1 ч.4 ст.394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання. А також для обвинуваченого зазначені наслідки відмовивід здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 3 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 263 КК України.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. ст.263 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся.
Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експерта в сумі 1510,24 грн, згідно ст.124 КПК України.

Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 124, 174, 373, 424, 468, 469, 374, 473-476 КПК України, ст.ст.12, 263 КК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 жовтня 2022 року, укладену між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000144 від 13.09.2022 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із однорічним іспитовим строком.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, ч.2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування в загальній сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Речові докази:
- 34 (тридцять чотири) патрони, що знаходяться в сейф пакеті №SUD2090773 конфіскувати в дохід держави, передавши для потреб територіальної оборони Збройних сил України.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1