Провадження № 1-кп/537/39/2023
Справа № 537/1838/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000315 від 18.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.03.2010 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 22.06.2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.71 КК України приєднати 2 роки 1 місяць позбавлення волі за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.03.2010 року та остаточно вважати засудженим до 3 років 1 місяця позбавлення волі, строк покарання рахувати з 13.04.2011 року;

- 14.02.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднати 1 рік 1 місяць позбавлення волі за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.06.2011 року та остаточно вважати засудженим до 3 років 1 місяця позбавлення волі, строк покарання рахувати з 13.04.2011 року;

- 04.12.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 190,ч.3 ст. 185,70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.71 КК України приєднати 1 місяць позбавлення волі за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2012 року, строк покарання рахувати з 04.12.2015 року .

- 16.05.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 69, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднати покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.12.2015 року та остаточно вважати засудженим до 4 років 6 місяців позбавлення волі, строк покарання рахувати з 16.05.2016 року згідно ст.72 ч.5 КК України;

- 26.01.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.03.2022 року звільнений від відбування покарання за вироком від 26.01.2021 року.

- 22.04.2021 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.03.2022 року звільнений від покарання за вироком суду від 22.04.2021 року,

у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин:

17.07.2022 близько 10 години 20 хвилини, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , належної на праві власності ОСОБА_7 , де зареєстрована ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла, грубо порушуючи положення статті 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла чи іншого володіння особи та ст.156 Житлового кодексу України, в якій йдеться про те, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням та вважаючи, що навколо та в даному помешканні відсутні будь-які особи, відігнув гвіздки на вхідних дверях за допомогою металевої фомки, тим самим відкривши їх, проник до приміщення квартири, де був виявлений 17.07.2022 року о 10 години 48 хвилин працівниками патрульної поліції.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному проникненні до житла особи, чим порушив недоторканність житла громадян, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі і заявив клопотання про скорочений розгляд справи за його обвинуваченням.

Прокурор, захисник, потерпіла не заперечували проти такого порядку розгляду і суд, згідно ч.3 ст.349 КПК України прийняв рішення проводити судовий розгляд у скороченому порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та на питання учасників процесу пояснив, що дійсно вчинив злочин при обставинах, які вказані в обвинувальному акті, а саме 17.07.2022 року близько 10 години 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , умисно відігнув цвяхи на вхідних дверях вказаної квартири, яка не належить йому на праві власності та при відсутності дозволу власника квартири користуватися нею, за допомогою металевої фомки, відкривши вхідні двері та проник до вказаної квартири, де був виявлений працівниками поліції. Проживав в даній квартирі разом зі своєю цивільною дружиною, яка є потерпілою по справі до травня 2021 року, потім до взяття під варту 17.11.2021 року проживав в Глобинському районі , після звільнення з під арешту під заставу в березні 2022 року в даній квартирі на проживав та не мав на це дозволу. Щиро розкаюється в скоєному і прохає його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що проживала разом з обвинуваченим в даній квартирі, яка належить її матері на праві власності кілька років до березня 2021 року, після чого, враховуючи уже негативну поведінку обвинуваченого, була вимушена заборонити останньому проживати в квартирі . Однак, обвинуваченому в травні 2021 року за ухвалою суду був визначений домашній арешт за вказаною адресою, в зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до слідчого змінити адресу домашнього арешту через нестерпні умови проживання в квартирі обвинуваченого, який був змінений в липні 2021 року на с. Підгорівка Глобинського району. Однак, обвинувачений продовжував постійно намагатися без дозволу зайти та перебувати в квартирі, вибивав двері, тощо. Після звільнення з під варти в березні 2022 року обвинувачений неодноразово вибивав вхідні двері квартири та ламав замок на дверях і тому на час незаконного проникнення до квартири 17.07.2022 року вхідні двері були забиті цвяхами. Після дзвінка сусідів в той день про те, що обвинувачений знову зламав двері та проник до квартири вона повідомила поліцію, яка після прибуття і застала останнього в квартирі. Твердження обвинуваченого щодо наявності будь яких його особистих речей в квартирі є неправдою, свої речі обвинувачений забрав, ще в березні 2021 року. Стосовно міри покарання прохає суд призначити обвинуваченому найсуворішу міру покарання та згодна з думкою прокурора щодо призначення покарання.

Захисник ОСОБА_5 прохав при призначенні обвинуваченому покарання врахувати наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, щире каяття у вчиненому, позитивну характеристику, тощо та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, а в разі призначення покарання у виді обмеження волі звільнити останнього від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України вина останнього, крім визнавальних показань самого обвинуваченого повністю підтверджується показаннями потерпілої, речовими доказами, письмовими доказами.

Таким чином, надаючи оцінку показанням обвинуваченого, потерпілої, суд вбачає, що обвинувачений умисно незаконно проник до житла особи, чим порушив недоторканність житла громадян з застосуванням металевої фомки .

При цьому, суд бере до уваги, що згідно показань потерпілої будь яких речей обвинуваченого в даній квартирі не перебувало ще з 2021 року.

Суд бере до уваги, що потерпіла при дачі показань попереджалася про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, показання надавала суду добровільно без примусу, чітко відповідала на питання всіх учасників процесу і у суду відсутні будь - які підстави вважати її показання недостовірними, або даними нею під примусом чи іншим впливом і відповідно відсутні сумніви в їх правдивості та об`єктивності.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 , згідно вимоги ДІТ МВС України раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, але офіційно не працює, тобто не займається суспільно - корисною працею, по місцю проживання характеризується посередньо, так як позитивна характеристика передбачає наявність будь яких активних громадських дій особи щодо суспільного життя в громаді , тощо, що не вбачається з даної характеристики.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. При цьому, суд бере до уваги, що в ході досудового розслідування обвинувачений вину у вчиненому проступку не визнавав, враховуючи що, суд не може визнати обставиною, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину, так як вказана обставина передбачає, що обвинувачений добровільно в якійсь формі своїми активними діями сприяв органу досудового розслідування встановити обставини вчиненого злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття, тощо. В даному випадку вина обвинуваченого була встановлена та доведена органом досудового розслідування самостійно.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.162 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Суд бере до уваги особу обвинуваченого, враховуючи , що останній був неодноразово засуджений до позбавлення волі та реально відбував покарання , вчинив умисний кримінальний проступок через 4 місяці після звільнення від призначеного покарання з іспитовим строком за вироком суду від 22.04.2021 року, на час вчинення проступку будучи працездатною особою не працював, тобто не займався суспільно-корисною працею, по місцю проживання характеризується посередньо. Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений будь яких належних висновків щодо працевлаштування та дотримання в подальшому належної поведінки в суспільстві та в побуті не вчинив, як і не зробив належних висновків щодо не вчинення в подальшому кримінальних діянь.

При цьому, суд враховує думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому суворого покарання без застосування іспитового строку, в подальшому в судових дебатах підтримала думку прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Враховуючи думку прокурора щодо призначення покарання, який вважає визначити покарання обвинуваченому покарання в межах санкції частини статті КК України у виді обмеження волі без застосування ст.75 КК України, потерпілої, яка погодилася з думкою прокурора, захисника, обвинуваченого, який погодився з думкою захисника, встановлені обставини справи, особу обвинуваченого, в тому числі відсутність підтверджень офіційного працевлаштування та відповідно наявності самостійного заробітку чи іншого доходу, що унеможливлює застосування таких покарань як сплата штрафу та призначення виправних робіт, суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів можливі при призначенні покарання у виді обмеження волі в межах мінімальної санкції без застосування ст.75 КК України, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

Цивільні позови під час судового розгляду не заявлялись, судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ст. 66, 67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

До вступу вироку в законну силу обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з`являтися за першою вимогою до суду та правоохоронних органів.

Речові докази : металева фомка з зігнутими кінцями та два металеві болти, які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 18.07.2022 року та зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1