Справа 754/9758/20 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/987/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_10 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської обл., громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого неофіційно, мешканця: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;

на підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України;

вирішене питання про процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 , 22 березня 2020 року, приблизно о 20 годині 08 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Vоlkswаgеn Раssаt», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Пухівській зі сторони вул. Сабурова в м. Києві, у порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3.б, 2.9.а, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, перевищив максимально дозволену швидкість руху на даній ділянці в 50 км/год, рухаючись зі швидкістю близько 140 км/год, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, внаслідок чого в момент виникнення небезпеки для руху - появи в полі зору пішохода ОСОБА_11 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступеню, втратив рівновагу, впав на проїзну частину та у порушення вимог п.п.4.7, 4.14.ґ Правил дорожнього руху України, залишився на дорозі в положенні лежачі на проїзній частині в смузі для руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_9 , та якого ОСОБА_9 об`єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним автомобіля, та навпроти будинку №3 по вул. Пухівській в м. Києві здійснив переїзд лежачого пішохода ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесні ушкодження від яких настала смерть ОСОБА_11 на місці події.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 з випробуванням належним чином не мотивував своє рішення та не навів обґрунтованих мотиві внаслідок яких дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. На думку апелянта, поза належною увагою суду залишились фактичні обставини вчинення злочину, а саме перевищення обвинуваченим максимально дозволеної швидкості руху майже втричі, його неуважність, а також перебування у стані наркотичного сп`яніння. Наведене, на переконання прокурора унеможливлює звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 6 років і 5 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу прокурора вважали необґрунтованою, просили залишити її без задоволення, а вирок без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги, відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність вироку в частині призначеного покарання, то вони не ґрунтуються як на матеріалах кримінального провадження, так і на вимогах закону.

Відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Цих вимог закону при призначенні ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Так, при призначенні ОСОБА_9 покарання судом першої інстанції були враховані: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого необережного кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, працевлаштування обвинуваченого, позитивне характеризування за місцем проживання, вік обвинуваченого та його сімейний стан, який є одруженим, має на утриманні двох малолітніх дітей - 2008 року народження та 2015 року народження. Крім цього, судом враховані конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, враховані порушення ПДР України з боку загиблого, думку потерпілої щодо виду покарання, яка просила призначати ОСОБА_9 покарання не пов`язане з позбавленням волі, відсутність з її боку матеріальних та моральних претензій до нього. При цьому, у якості обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнав щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданих збитків, а у якості обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.Із урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

За змістом положень ч.1 ст. 75 КК України умовами звільнення особи від відбування покарання є:

рішення суду про призначення покарання в виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, яке базується на даних про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, про особу винного та на інших обставинах кримінального провадження. На думку колегії суддів, до інших обставин врахування яких передбачається при вирішенні питання про застосування положень ст. 75 КК України необхідно відносити: обставини вчинення злочину, ступінь участі обвинуваченого у його вчиненні, відношення обвинуваченого до злочину та його наслідків, процесуальна та етична поведінка обвинуваченого у ході досудового розслідування та судового провадження, правова позиція потерпілих щодо покарання та можливості звільнення обвинуваченого від його відбування.

Врахувавши дані про особу ОСОБА_9 та ставлення ОСОБА_9 до вчиненого, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що вчинене ним кримінальне правопорушення є необережним, місцевий суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, та призначав йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, яке місцевий суд визнав необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Із вказаними висновками місцевого суду колегія суддів погоджується, визнаючи їх належним чином мотивованими та обґрунтованими.

Окрім обставин, які враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому з випробуванням, колегія суддів враховує відношення обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення та його процесуальну поведінку, яка проявилась у виконанні усіх вимог сторони обвинувачення у ході досудового розслідування, визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, щирого каяття у його вчиненні. Колегія суддів враховує відношення потерпілої до обвинуваченого, яка просила призначити обвинуваченому покарання з випробуванням та будь-яких претензій до обвинуваченого не мала. Колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також порушення ПДР України з боку загиблого, який у вечірній час доби, будучи в стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступеню втратив рівновагу та впав на проїзну частину дороги, чим створив небезпеку для руху керованого ОСОБА_9 транспортному засобу.Колегія суддів звертає увагу і на те, що обвинувачений ОСОБА_9 добровільно долучився до лав добровольчого формування. У ході апеляційного розгляду виявив бажання брати участь у воєнних діях по обороні України. Колегія суддів у цій частині враховує прагнення ОСОБА_9 , які є вкрай актуальними у час збройної агресії РФ.Із урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у зв`язку із чим, із передбачених законом підстав звільнив обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга прокурора не містить належних доводів, які указують на незаконність ухваленого суддею рішення.

Посилання прокурора на фактичні обставини вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, відповідно до яких, останній перевищив дозволену швидкість руху майже втричі, а також його перебування у стані наркотичного сп`яніння, дійсно є обставинами які істотно впливають на призначення йому покарання. Вказані обставини були враховані місцевим судом при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Однак, враховані судом обставини, яким місцевий суд дав належну оцінку у мотивувальній частині вироку, зокрема відношення потерпілої до особи обвинуваченого, її позиція щодо призначення йому покарання, а також порушення померлим ПДР України, не дають підстав для висновку про помилковість висновків місцевого суду про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання. У якості обставини, яка додатково свідчить про обґрунтованість рішення місцевого суду у цій частині колегія суддів враховує прагнення обвинуваченого та його активна участь в обороні України від збройної агресії РФ.

Колегія суддів враховує те, що прокурором у апеляційній скарзі не наведено належних доводів, які би спростовували висновки суду першої інстанції та указували на те, що за наведених апеляційним судом обставин виправлення обвинуваченого не можливе без відбування ним покарання.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ

__________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4