Справа № 308/4956/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 24 березня 2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.09.2022 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Під час дізнання з?ясовано, що 22 вересня 2022 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт по кримінальному провадженні №0001999 від 27 червня 2019 року. Вказаний вирок набрав законної сили 25 вересня 2022 року, згідно вимог статтей 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України громадянин ОСОБА_3 , зобов?язаний відбувати покарання у вигляді громадських робіт за місцем свого проживання в с. Минай, Ужгородського району, Закарпатської області. Даний вирок направлений до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області для поставлення громадянина ОСОБА_3 , на облік.

Після вступу вироку в законну силу відносно громадянина ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку 31.10.2022 року на виконання до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшло розпорядження та вирок відносно засудженого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_3 , який в той же день був прийняти до виконання.

18.11.2022 року з метою з`ясування причин неявки вказаного громадянина за викликами до органу пробації та з метою належного виконання вироку суду, а також дотримання вимог Наказу міністерства юстиції України від 29.01.2019 року № 272/5 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведения соціально-вихонної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», працівниками підрозділу пробації була здійснена перевірка за адресою можливого місця проживання ОСОБА_3 , а саме АДРЕСА_3 , однак, останній не проживає за вказаною адресою тривалий час.

17.01.2023 року було встановлено місце перебування засудженого ОСОБА_3 , та того ж дня даного громадянина було ознайомлено із вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2022 року, роз?яснено права та обов?язки, умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та в результаті чого від нього була відібрана підписка, анкета, із засудженим було проведено профілактичну бесіду про недопущення ним вчинення нового злочину, порушень громадського порядку та про притягнення до кримінальної відповідальності у разі ухилення від виконання громадських робіт в яких засуджений власноруч розписався.

Також, 17.01.2023 року вказаному громадянину було видано направлення за вих. №39/12/391-23 до Холмківської об?єднаної територіальної громади Ужгородського району, в якому зазначалось, що він повинен приступити до відбування покарання не пізніше 18.01.2023 року.

26.01.2023 року підрозділом пробації було отримано повідомлення із Холмківської об?єднаної територіальної громади Ужгородського району за вих. №02-24/181 від 23.01.2023 року про те, що вказаний громадянин не з?явився та не приступив до відпрацювання громадських робіт.

За фактом ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт, 24.02.2023 року засуджений ОСОБА_3 , надав письмове пояснення працівникам підрозділу пробації, про те, що дійсно не з?являвся до Холмківської ОТГ для відпрацювання, оскільки працює неофіційно на роботі в с. Холмок на автомийці.

Того ж дня вказаному громадянину було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та проведено бесіду про відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, та за вих. №39/12/1482-23 від 24.02.2023 року вказаному громадянину було видано повторно направлення до Холмківської об?єднаної територіальної громади Ужгородського району, в якому зазначалось, що він повинен приступити до відбування покарання не пізніше 27.02.2023 року.

06.03.2023 року підрозділом пробації було отримано повідомлення із Холмківської об?єднаної територіальної громади Ужгородського району за вих. № 02-24/685 від 06.03.2023 року про те, що вказаний громадянин повторно не з?явився та не приступив до відпрацювання громадських робіт.

Вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності його захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та клопотання сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), і кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст.389 КК України, а саме - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 - відсутні.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання у вигляді арешту на строк один місяць, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст.73КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання слід повністю приєднати невідбуте покарання згідно з вироком Ужгородського місьрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2022 у справі №308/12258/22 згідно якого, ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, що відповідно до ст.72КК України за правилами складання покарань відповідає 12 повним дням арешту та призначити ОСОБА_3 , остаточне покарання у виді арешту.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2022 року, виходячи з правил складання покарань, передбачених частиною 1 статті 72 КК України, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця та 12 (дванадцяти) днів арешту.

Вирок може бути може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1