Справа № 304/1798/22 Провадження № 1-кс/304/135/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 29 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 29 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, про накладення арешту на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 20598309), яке належить на праві приватної власності підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони їй чи будь-яким іншим особам розпоряджатись вищевказаним майном. Клопотання мотивує тим, що слідчими групи слідчих ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000334 від 29 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа, будучи фактичним керівником (організатором) злочинної організації (учасники якої між собою ідентифікують її під псевдонімом « ОСОБА_6 », далі « ОСОБА_6 »), діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою матеріального збагачення за рахунок грошових коштів, отриманих від виготовлення та подальшого збуту психотропних речовин, організувала стійке злочинне об`єднання злочинну організацію, яка діяла згідно розробленого ним злочинного плану та під його керівництвом, із чітким розподілом функцій, спрямованих на досягнення цього плану, наявністю загальних правил поведінки, підготовкою до вчинення злочинів, а також отриманням матеріальних благ від такої кримінально-протиправної діяльності на постійній основі. Отже, в основу структури створеної злочинної організації закладено принцип підпорядкування, розроблення між особами, які прийняли участь у її створенні, чіткого плану дій, розподіл ролей та функцій між учасниками такої організації. Керівництво цією організацією здійснювалось невстановленою особою « ОСОБА_6 », який залучив в якості співорганізаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а останні, в свою чергу інших осіб, які чітко виконували вказівки керівників злочинної організації. Так, «Зірочка», залишивши за собою роль організатора, перебуваючи у довірчих відносинах із залученими учасниками злочинної організації, довівши до їх відома суть злочинного плану, залучив до її складу у якості співорганізатора та виконавця у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 , та ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_3 , в якості співорганізаторів злочинної організації, в частині вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України. Окрім цього, «Зірочка» залучив до діяльності злочинної організації п`ятеро осіб, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_5 , ОСОБА_11 , мешканця АДРЕСА_6 , ОСОБА_12 мешканця АДРЕСА_7 , а також ОСОБА_13 , мешканця АДРЕСА_8 , в якості виконавців у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 311 КК України. Крім того, ОСОБА_7 залучив до діяльності в якості виконавців у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 317 КК України, ОСОБА_14 , мешканця АДРЕСА_9 , та ОСОБА_15 , мешканця АДРЕСА_10 , а також у ролі пособника у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, ОСОБА_15 . У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше ніж перша декада червня 2022 року, «Зірочка», будучи адміністратором та власником «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », підшукав та запропонував ОСОБА_16 , який володіє спеціальними знаннями в галузі хімії, зокрема щодо виготовлення психотропних речовин, виготовляти їх за грошову винагороду, з метою подальшого розповсюдження на території України. Також, під час спілкування «Зірочка» запевнив ОСОБА_16 , що він (тобто «Зірочка»), організує все необхідне для виготовлення психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, забезпечить систематичний її збут та надходження прекурсорів, які є необхідними для виготовлення психотропних речовин, оскільки має значну кількість знайомих, маючи на увазі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , яким довіряє і які будуть на території Ужгородського району організовувати вказану діяльність. Надалі, будучи об`єднаними одним злочинним планом, діючи за вказівкою « ОСОБА_6 », ОСОБА_9 , діючи як співорганізатор, виконував такі функції як безпосередній контроль за виготовленням психотропних речовин, їх збут (шляхом пересилання поштовим зв`язком), отримання прекурсорів, які є необхідними для виготовлення психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP та інші дії. Встановлено, що 12 вересня 2022 року ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, будучи учасником злочинної організації, за відома всіх учасників злочинної організації, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення за вказівкою невстановленої досудовим розслідування особи під прізвиськом « ОСОБА_6 », 10 вересня 2022 року ОСОБА_9 , діючи повторно, здійснив поштове відправлення (пересилання, збут) психотропної речовини, загальною масою 3 кг, використовуючи послуги ТОВ «Нова Пошта», відділення № 11, яке знаходиться у м. Ужгород, вул. Гагаріна 38а, отримувачем якої згідно ТТН №6978 є ОСОБА_17 (вигадані анкетні дані), адреса отримання відділення ТОВ «Нова Пошта» № 20, що знаходиться в м. Львів. Також, на підставі ухвали Закарпатського апеляційного суду проведено НС(Р)Д арешт, огляд і виїмку кореспонденції (ст. 261, 262 КПК України). За результатами проведення вищевказаних слідчих дій встановлено, що всередині посилки знаходиться музична колонка чорного кольору, обмотана зверху прозорою поліетиленовою плівкою. При розгортанні та відкритті колонки в середині виявлено три пакети обмотані прозорою поліетиленовою плівкою. З метою встановлення ваги за допомогою електричних ваг «Domotek MS400» було проведено зважування трьох пакетів з кристалічною речовиною та загальна вага склала 3192 грама. При розгортанні першого пакунка виявлено прозорий зіп-пакет, всередині якого міститься кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну речовину. З даного зіп-пакета було відібрано кристалічну речовину, яку упаковано в спеціальний пакет з надписом Національна поліція України №PSP1174730 та вилучено для подальшого проведення експертного дослідження. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-22/8546-НЗПРАП від 09 листопада 2022 року, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору у своєму складі містить особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено PVP (у перерахунку на PVP основу) масою 1,4480 г. Після чого, за результатами проведення НСРД, зокрема проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки та проведення візуального спостереження за річчю та особою встановлено особу, яка 11 вересня 2022 року о 10.50 год отримала посилку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_11 . За результатами досудового розслідування та встановлених вищевказаних обставин вчинення кримінальних правопорушень стороною обвинувачення повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ряд осіб, зокрема 20 грудня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Зауважує, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна та в разі визнання її винуватою у вчиненні даного кримінального правопорушення конфіскація майна підлягає застосуванню. Згідно відомостей з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20598309). Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та яке передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, тому просить клопотання задовольнити.

Старший слідчий СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_18 не з`явився, однак подав клопотання про розгляд клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000334 від 29 червня 2022 року без його участі у зв`язку із значною завантаженістю, дане клопотання підтримав у повному обсязі та просив таке задовольнити із зазначених у ньому підстав.

У судове засідання власник майна ОСОБА_5 та її захисник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані ініціатором клопотання матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 4 ст. 170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з наданих прокурором матеріалів, група осіб вчиняє злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, зокрема здійснює їх збут в особливо великих розмірах.

Також з матеріалів убачається, що 29 червня 2022 року за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000334 внесено відомості про кримінальні правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

20 грудня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 325181747 від 08 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_5 належить на праві приватної власності нерухоме майно двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,3 кв.м., реєстраційний номер майна: 20598309.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручан¬ня в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «Агосі проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1988 року «Agosi v. UK»). Іншими слова¬ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

На підставі вищенаведеного слідчий суддя дійшов висновку, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див, наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A №98).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 29 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 20598309), яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони їй чи будь-яким іншим особам розпоряджатись вищевказаним майном.

Виконання ухвали покласти на прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1