Справа № 203/346/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження №0000001 від 02.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Зайцеве, Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, яка має статус ти масово переміщеної особи, вдови, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактичнот мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в період часу з 15 год. 50 хв. до 16 год. 00 хв. 02.01.2023 року, керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан до 19 лютого 2023 року, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так, 02.01.2023, о 15 год. 50 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля кіоску «Пиріжки», розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 5, побачила раніше не знайомого їй ОСОБА_5 , який спав під вказаним кіоском. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 спить, підійшла до нього та непомітно для потерпілого перевірила вміст кишень одягу, одягнених на ОСОБА_5 , в результаті чого виявила в лівій кишені одягненої на нього куртки мобільний телефон НОМЕР_1 , model А1429, який вона визначила об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в той же самий день, тобто 02.01.2023, о 15 год. 59 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля кіоску «Пиріжки», розташованого за адресою: м.Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 5, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 спить, рукою витягла з лівої кишені одягненої на потерпілого куртки, мобільний телефон iPhone5, model А1429, вартістю 1 783,33 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят три грн. 33 коп.), який поклала до себе у кишеню, та покинула місце вчинення злочину з викраденим майном.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що 02.01.2023, знаходячись біля кіоску «Пиріжки», побачила раніше не знайомого потерпілого, який спав під кіоском. Впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий спить, вона підійшла до нього та непомітно для потерпілого перевірила вміст кишень одягу, рукою витягла з кишені куртки телефон, який поклала до себе у кишеню, та покинула місце вчинення злочину. В скоєному розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст.ст. 65, ч.1 ст. 68 КК України, приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вищенаведені обставини, вартість майна, що було об`єктом посягання, а також дані про особу ОСОБА_4 , яка раніше не судима, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має статус тимчасово переміщеної особи, наведені обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку, що її виправлення можливе без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України її слід звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на неї обов`язки відповідно до п. п 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись положенням ст. 100 КПК України судом вирішено долю речових доказів.

Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/58-ТВ від 09.01.2023, в розмірі 1510,24 гривень, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років).

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи, №СЕ-19/104-23/58-ТВ від 09.01.2023,сумою 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійок.

Речовий доказ: мобільний телефон iPhone5, model А1429, який передано на зберігання в ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 79 (спец.пакет № 2825737)- повернути потерпілому ОСОБА_5 , диск з відеозаписом подій зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1