Справа № 465/1143/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/240/23 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: вироком Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2019, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку тривалістю один рік; вироком Франківського районного суду м. Львова від 19.11.2019, за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі, та на підставі ч.5 ст.72 КК звільнений по відбуттю покарання; вироком Сихівського районного суду м. Львова від 31.05.2022, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі; обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.4 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

встановила:

вироком Франківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.4 ст.185, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначено покарання:

-за ч.2 ст.309 КК у виді одного року позбавлення волі;

-за ч.4 ст.185 КК у виді п`яти років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 31.05.2022 у виді одного місяця позбавлення волі та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 31.08.2022р. з дати поміщення в слідчий ізолятор.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 19 100 гривень 00 копійок матеріальної шкоди.

Вирішено питання судових витрат, арештованого майна та речових доказів

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 07.01.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на вул. Наукова, 37 у м. Львові, зберігав при собі без мети збуту, у правій кишені штанів, два згортки з невідомою речовиною зеленого кольору, які добровільно видав працівникам Національної поліції України. Згідно з висновком експерта № 13/51 від 31.01.2020, надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження, яка міститься в двох згортках фольги, які поміщенні в номерний полімерний сейф-пакет №3557726 є канабісом. Канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 7,24 грам.

Окрім цього, ОСОБА_7 30.07.2022 близько 23 години 00 хвилин, під час дії воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку №2 по вул. Пулюя у м. Львові, таємно, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, відкрив передню ліву дверку припаркованого автомобіля марки «ЗАЗ 110247», д.н.з. НОМЕР_1 та незаконно проник в його салон, звідки викрав особисте майно ОСОБА_11 , а саме: кутову шліф-машинку торгової марки «Metabo» моделі WEV 850-125 mm, вартістю 2600,00 грн., алмазний диск Dnipro-M Extra-Ceramics 125, вартістю 315, 00 грн., алмазний диск Distar 1A1R 125 Edge Dry, вартістю 1150,00 грн., алмазний диск ВІНUI 50 mm для очищення клею під СВП, вартістю 447,00 грн., алмазний металізований шліф-круг d 100 mm 50, вартістю 216,00 грн., алмазний металізований шліф-круг d 100 mm 60, вартістю 170,00 грн., алмазний металізований шліф-круг d 100 mm 80, вартістю 176,00 грн., алмазну коронку вакуумного спікання для УШМ d 22 mm, вартістю 405,00 грн., алмазну коронку вакуумного спікання для УШМ d 35 mm, вартістю 503,00 грн., алмазну коронку вакуумного спікання для УШМ d 40 mm, вартістю 563,00 грн., алмазну коронку вакуумного спікання для УШМ d 50 mm, вартістю 673,00 грн. алмазну коронку вакуумного спікання для УШМ d 68 mm, вартістю 855,00 грн., алюмінієвий тримач для шліф-кругів Stonecraft d 100 mm, вартістю 480,00 грн., алмазну коронку Zhwei d 100 mm, вартістю 476,00 грн., алмазну коронку Zhwei d 68 mm, вартістю 305,00 грн., алмазну коронку Zhwei d 50 mm, вартістю 183,00 грн., алмазну коронку Zhwei d 40 mm, вартістю 150,00 грн., алмазну коронку Zhwei d 35 mm, вартістю 117,00 грн., ящик для ручного інструменту торгової марки «Торех» 15 дюймів, вартістю 469,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 10 253,00 грн.

ОСОБА_7 26.07.2021 о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи на прибудинковій території за адресою: м. Львів вул. Наукова, 6А, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом підбору ключа, проник у багажне відділення автомобіля марки «ЗАЗ» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_12 , звідки викрав пилосос марки «Rоventa RН 6751WO», вартістю 1000 грн. та газонокосарку марки «Bosh Rotak 32», вартістю 1500,00 грн., заподіявши матеріальної шкоди ОСОБА_12 на загальну суму 2500,00 грн.

ОСОБА_7 09.08.2021, в період часу з 14 години 00 хвилин 08.09.2021 по 08 годину 00 хвилин 09.08.2021, перебуваючи на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом підбору ключа, проник у багажне відділення автомобіля марки «Wolkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував в користуванні ОСОБА_10 , звідки викрав набір марки «Dewalt», у який входили гайковерт марки «DeWalt», модель «DCF787» та шуруповерт марки «DeWalt», модель «DCD777», сукупною вартістю 17300,00 грн., а також перфоратор марки «Тех Ас» «ТА-01-352», вартістю 1800,00 грн., чим завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 19100,00 грн.

На вказаний вирок суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржений вирок Франківського районного суду м. Львова від 09.02.2023 стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. З ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. З ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених за цим вироком та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 31.05.2022 покарань призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуті частини покарання за вироками Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2019 та від 31.05.2022, та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (місяців) місяців позбавлення волі.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що як вбачається з вироку суду першої інстанції, 31.10.2019 ОСОБА_7 засуджено Сихівським районним судом м. Львова за ч. З ст. 185 КК України та 31.05.2022 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, кримінальне правопорушення за вироком суду від 09.02.2023, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 вчинено 07.01.2020, а кримінальні правопорушення, передбачені ч. З ст. 185 КК України - 26.07.2021 та 09.08.2021, тобто до ухвалення зазначеного вироку від 31.05.2022, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України-30.07.2022, після ухвалення вказаного вироку. Всі зазначені кримінальні правопорушення було вчинення після ухвалення вироку Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2019, який наступними вироками врахований не був. Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню.

З огляду на викладене, суд при призначенні ОСОБА_7 покарання повинен був спочатку призначити покарання за ч. 2 ст. 309, ч. З ст. 185 КК України, потім призначити покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, після цього, з урахуванням вироку Сихівського районного суду від 31.05.2022, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, потім призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та, після чого, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, приєднати невідбуту частину покарання за вироками Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2019 та 31.05.2022 та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків.

При визначенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, який судимий за умисні кримінальні правопорушення проти власності, в тому числі за тяжкі, та знову вчинив тяжкі злочини даної категорії, доцільно застосувати принцип часткового складання покарань.

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 не дотримано в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 07.01.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на вул. Наукова, 37 у м. Львові, зберігав при собі без мети збуту, у правій кишені штанів, два згортки з невідомою речовиною зеленого кольору, які добровільно видав працівникам Національної поліції України. Згідно з висновком експерта № 13/51 від 31.01.2020, надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження, яка міститься в двох згортках фольги, які поміщенні в номерний полімерний сейф-пакет №3557726 є канабісом. Канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 7,24 грам.

Окрім цього, ОСОБА_7 30.07.2022 близько 23 години 00 хвилин, під час дії воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку №2 по вул. Пулюя у м. Львові, таємно, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, відкрив передню ліву дверку припаркованого автомобіля марки «ЗАЗ 110247», д.н.з. НОМЕР_1 та незаконно проник в його салон, звідки викрав особисте майно ОСОБА_11 , а саме: кутову шліф-машинку торгової марки «Metabo» моделі WEV 850-125 mm, вартістю 2600,00 грн., алмазний диск Dnipro-M Extra-Ceramics 125, вартістю 315, 00 грн., алмазний диск Distar 1A1R 125 Edge Dry, вартістю 1150,00 грн., алмазний диск ВІНUI 50 mm для очищення клею під СВП, вартістю 447,00 грн., алмазний металізований шліф-круг d 100 mm 50, вартістю 216,00 грн., алмазний металізований шліф-круг d 100 mm 60, вартістю 170,00 грн., алмазний металізований шліф-круг d 100 mm 80, вартістю 176,00 грн., алмазну коронку вакуумного спікання для УШМ d 22 mm, вартістю 405,00 грн., алмазну коронку вакуумного спікання для УШМ d 35 mm, вартістю 503,00 грн., алмазну коронку вакуумного спікання для УШМ d 40 mm, вартістю 563,00 грн., алмазну коронку вакуумного спікання для УШМ d 50 mm, вартістю 673,00 грн. алмазну коронку вакуумного спікання для УШМ d 68 mm, вартістю 855,00 грн., алюмінієвий тримач для шліф-кругів Stonecraft d 100 mm, вартістю 480,00 грн., алмазну коронку Zhwei d 100 mm, вартістю 476,00 грн., алмазну коронку Zhwei d 68 mm, вартістю 305,00 грн., алмазну коронку Zhwei d 50 mm, вартістю 183,00 грн., алмазну коронку Zhwei d 40 mm, вартістю 150,00 грн., алмазну коронку Zhwei d 35 mm, вартістю 117,00 грн., ящик для ручного інструменту торгової марки «Торех» 15 дюймів, вартістю 469,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 10 253,00 грн.

ОСОБА_7 26.07.2021 о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи на прибудинковій території за адресою: м. Львів вул. Наукова, 6А, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом підбору ключа, проник у багажне відділення автомобіля марки «ЗАЗ» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_12 , звідки викрав пилосос марки «Rоventa RН 6751WO», вартістю 1000 грн. та газонокосарку марки «Bosh Rotak 32», вартістю 1500,00 грн., заподіявши матеріальної шкоди ОСОБА_12 на загальну суму 2500,00 грн.

ОСОБА_7 09.08.2021, в період часу з 14 години 00 хвилин 08.09.2021 по 08 годину 00 хвилин 09.08.2021, перебуваючи на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом підбору ключа, проник у багажне відділення автомобіля марки «Wolkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував в користуванні ОСОБА_10 , звідки викрав набір марки «Dewalt», у який входили гайковерт марки «DeWalt», модель «DCF787» та шуруповерт марки «DeWalt», модель «DCD777», сукупною вартістю 17300,00 грн., а також перфоратор марки «Тех Ас» «ТА-01-352», вартістю 1800,00 грн., чим завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 19100,00 грн.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.4 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 , то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків. Такий же висновок щодо застосування норм ч. 4 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України надано об`єднаною палатою Верховного Суду в порядку ст. 442 КПК України в постанові від 25.06.2018 № 511/37/16-к (провадження № 51 -830км18).

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, 31.10.2019 ОСОБА_7 засуджено Сихівським районним судом м. Львова за ч. З ст. 185 КК України та 31.05.2022 Сихівським районним судом м. Львова за ч. З ст. 185 КК України.

При цьому, кримінальне правопорушення за вироком суду від 09.02.2023, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 вчинено 07.01.2020, а кримінальні правопорушення, передбачені ч. З ст. 185 КК України - 26.07.2021 та 09.08.2021, тобто до ухвалення зазначеного вироку від 31.05.2022, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - 30.07.2022, після ухвалення вказаного вироку. Всі зазначені кримінальні правопорушення було вчинення після ухвалення вироку Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2019, який наступними вироками врахований не був. Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Суд першої інстанції, при призначенні ОСОБА_7 покарання, повинен був спочатку призначити покарання за ч. 2 ст. 309, ч. З ст. 185 КК України, потім призначити покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, після цього, з урахуванням вироку Сихівського районного суду від 31.05.2022, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, а потім призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та, після чого, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, приєднати невідбуту частину покарання за вироками Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2019 та 31.05.2022 та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до роз`яснення, що містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, слід враховувати, крім даних про особу й обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності.

Відтак,на думку колегії суддів, при визначенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, який судимий за умисні кримінальні правопорушення проти власності, в тому числі за тяжкі, та знову вчинив тяжкі злочини даної категорії, доцільно застосувати принцип часткового складання покарань.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно зі ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вироку разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких умов колегія суддів погоджується з позицією прокурора про необхідність скасування вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність є підставними та такими, що заслуговують на увагу.

Призначаючи обвинуваченому покарання, колегія суддів враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, форму вини, способи вчинення кримінальних правопорушень, їх стадію, те, що кримінальні правопорушення вчинені повторно, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК вчинене обвинуваченим протягом іспитового строку, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинних дій, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся та вину визнав. Також, суд враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних злочинами збитків, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, та вважає за необхідне призначити покарання, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів, а саме покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 нових злочинів в умовах воєнного стану.

За таких обставин апеляційна скарга заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 420, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 задоволити.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 09.02.2023 стосовно ОСОБА_7 скасувати.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. З ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. З ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених за цим вироком та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 31.05.2022 покарань призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуті частини покарання за вироками Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2019 та від 31.05.2022, та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (місяців) місяців позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той самий строк з дня отримання копії такого рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4