Справа № 405/6133/22
провадження № 1-кс/405/3074/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000258 від 23.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.3 ст.332 КК України, про арешт майна,

встановив:

прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт у кримінальному провадженні №0000258 від 23.09.2022 на автомобіль марки Toyota Avalon, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 та який використовувалися громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході здійснення ним протиправної діяльності.
В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що група громадян України, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, організували канал та здійснюють незаконне переправлення громадян України, у тому числі військовозобов`язаних, через державний кордон України.
16.11.2022 в ході розслідування даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з відповіддю на доручення №61/5/1/4877/нт від 16.11.2022 ОСОБА_5 під час здійснення своєї протиправної діяльності, використовувала автомобіль марки Toyota Avalon, д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно з відповіддю з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Кіровоградській області, вказаний транспортний засіб зареєстрований за чоловіком ОСОБА_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою від 21.11.2022 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом оскільки вони містять на собі докази фактів та обставини, що встановлюються під час кримінального провадження та використовувалися під час здійснення протиправної діяльності.
Прокурор у клопотанні вказав, що з метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вказане майно необхідно накласти арешт, з метою забезпечення зберігання його як речових доказів.
У судове засідання прокурор не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання без його участі, клопотання просив задовольнити та накласти арешт з забороною розпоряджатися майном.
Власник майна у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Аналіз ч. 1 ст. 172 КПК України свідчить що неявка прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання по арешт майна, а тому з урахуванням зазначених обставин слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд клопотання про накладення арешту на майно за наявними матеріалами, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000258 від 23.09.2022 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 3 ст.332 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є слідчий відділ УСБУ в Кіровоградській області.
16.11.2022 в ході розслідування даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України громадянику України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.к. 5-6).
Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 під час здійснення своєї протиправної діяльності, використовувала автомобіль марки Toyota Avalon, д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно з відповіддю з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Кіровоградській області, вказаний транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к. 10).
Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним (ч.3 ст.41 Конституції України).
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.
Згідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий судя відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим доведено, що автомобіль марки Toyota Avalon, д.н.з. НОМЕР_1 об`єктивно міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
Крім того, на даний час проводяться процесуальні дії, спрямовані на збирання доказів, які можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати.
Під час ухвалення рішення враховується також, практика Європейського суду з прав людини, згідно якої для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.
Матеріали клопотання слідчого свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Постановою слідчого від 21.11.2022 автомобіль марки Toyota Avalon, д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а. к. 9), а тому у даному випадку арешт накладається у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 170-173, 369-372, 376 КПК України,

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000258 від 23.09.2022 на автомобіль Toyota Avalon, д.н.з. НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_4 та який використовувалися громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході здійснення ним протиправної діяльності.
Заборонити розпоряджатись вказаним майном.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_1