КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 06 лютого 2023 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ємільчинськ Житомирської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного законного представника ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09 березня 2023 року.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного у їх сукупності та прийшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не здатні запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.

Зокрема, захисник вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених у клопотанні ризиків.

Вказує, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що під час допиту підозрюваний давав правдиві покази з приводу обставин, при яких сталася дана подія, вину визнав повністю, висловив щире каяття та шкоду з даного приводу. Підозрюваний разом з друзями викликав поліцію та карету швидкої допомоги, і до прибуття поліції з місця події не зник.

Також слідчим суддею не враховані дані про особу неповнолітнього підозрюваного, зокрема те, що він уродженець міста Києва, зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , навчається ДНЗМВПУАТ та БМ № 3, без відриву від навчання працює автомеханіком в СТО ТОВ «Овечи», раніше не судимий, підозрюється у скоєні кримінального правопорушення в перший раз, до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів нарколога та психіатрів не перебуває, за місцем навчання, роботи та за місцем проживання характеризується позитивно.

З урахуванням наведеного захисник вважає, що застосований відносно підозрюваного запобіжний захід є занадто суворим, а забезпечити його належну процесуальну поведінку може запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, його захисника та законного представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Бучанським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській область місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 31 грудня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0006486, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

10 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12 січня 2023 року старший слідчий слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року клопотання слідчого задоволено.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності усі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як уважає колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні згаданого кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Також, з матеріалів судового провадження вбачається, що органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження.

Разом з цим, на переконання колегії суддів органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею належним чином не обґрунтовано, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти встановленим під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Крім урахування згаданих підстав, слідчий суддя, суд, беручи до уваги практику ЄСПЛ (рішення від 27 листопада 2008 року у справі «Свершов проти України»), зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).

Для вирішення справи у відповідності до вимог закону колегія суддів враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , який неповнолітній, раніше не судимий, має постійне місце проживання, з неповною середньою освітою, працює неофіційно, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Також, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, та зауважує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину не є достатньою підставою для застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Крім того, враховується відношення підозрюваного до скоєного, його дії після вчинення кримінального правопорушення, зокрема те, що він намагався надати допомогу потерпілому, викликав швидку медичну допомогу та поліцію, з місця вчинення правопорушення не зник.

Оцінивши обставини провадження у їх сукупності, доводи як сторони захисту так і обвинувачення, колегія суддів вважає, що на даний час відносно підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09 березня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.

Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України визначити до 09 березня 2023 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 369/182/23 Справа №11-сс/824/1085/2023 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1