Справа № 175/4503/21
Провадження № 1-кп/175/173/21
Вирок

Іменем України

13 лютого 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

а також потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000080 відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, там же зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, непрацюючого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

13 березня 2021 року приблизно о 16.20 годині ОСОБА_9 , перебуваючи на вул. Новій у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, біля магазину-кафе «Транзит», розташованого у будівлі № 50 по вказаній вулиці, побачив припаркований легковий автомобіль «КІА КЛАРУС» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після цього, у вказані час і місці ОСОБА_9 , діючи в результаті раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, наблизився до транспортного засобу і перевірив з обох сторін, чи не відкриваються двері. Виявивши, що двері заднього пасажирського сидіння автомобіля з лівої сторони відкриваються у вільному доступі, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, усупереч волі власника чи володільця, незаконно проник усередину автомобіля, де виявив чоловічу шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 17000 доларів США, що належали ОСОБА_7 , та грошові кошти в сумі 2000 грн., що належали ОСОБА_6 . Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 узяв зазначену сумку, з якою покинув салон автомобіля та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом проникнення у інше сховище, таємно викрав чуже майно, а саме: приналежні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 17000 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 13 березня 2021 року складало 471726,20 грн., що у 415,6 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та є великим розміром, тобто завдав їй матеріальну шкоду у великому розмірі, та приналежні ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2000 грн., чим завдав йому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину визнав частково і пояснив, що 13.03.2021 року приблизно о 18.00 годині він перебував у кафе «Транзит», де познайомився з ОСОБА_12 , з яким удвох пили горілку. Коли останньому стало погано, він відвів його до автомобіля «KIA» та посадив на заднє сидіння, і в цей час під переднім пасажирським сидінням помітив шкіряну сумку чорного кольору, яку поклав до свого пакету, оскільки не хотів, щоб її хтось викрав. У подальшому сумку планував повернути потерпілому. Після цього попутним транспортом поїхав у м. Харків і на поїздку взяв із сумки 2000 грн., які витратив на власні потреби. У м. Харкові в магазині намагався розплатитися купюрою номіналом 100 доларів США, яку також взяв із сумки, але продавець сказала, що купюра фальшива та викликала поліцію. У зв`язку з цим він був затриманий правоохоронцями та доставлений до райвідділу поліції. Під час огляду із сумки були вилучені грошові кошти в сумі 10000 доларів США та документи двох чоловіків, кого саме, не пам`ятає. Приблизно через місяць йому зателефонували з райвідділу, куди він приїхав і дізнався, що повинен написати розписку про отримання грошей в сумі 10000 доларів США, після чого стосовно нього закриють справу. Коли він написав розписку, працівники поліції повідомили, що зазначені грошові кошти та документи самостійно передадуть власнику. Цивільний позов визнає у повному обсязі та просить врахувати, що у разі засудження до реального покарання не зможе відшкодувати шкоду потерпілій. У скоєному щиросердно кається та просить призначити умовне покарання, оскільки має неповнолітню дитину.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у суді пояснив, що 13.03.2021 року приблизно о 08.00 годині він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_7 і ОСОБА_13 біля магазину «Пассаж» на проспекті Дмитра Яворницького у м. Дніпрі, де останні надали йому грошові кошти у сумі 17000 доларів США та попросили передати їх родичці, яка проживає у м. Новомосковську. Того ж дня після роботи на автомобілі «КІА КЛАРУС» реєстраційний номер НОМЕР_1 він поїхав у сторону м. Новомосковська і приблизно о 16.00 годині зупинився біля кафе «Транзит» по вул. Новій, 50 у смт. Слобожанське, де пробув близько 40-50 хвилин, спиртні напої не вживав ні самостійно, ні з ОСОБА_14 , з яким не був знайомий. У подальшому не зміг завести автомобіль і декілька разів відходив від автомобіля щоб попросити про допомогу працівників кафе, а потім виявив, що задні ліві двері автомобіля відчинені та з-під переднього пасажирського сидіння викрадена шкіряна чорного кольору сумка через плече, в якій знаходилися приналежні йому грошові кошти в сумі 2000 грн., документи та банківські картки, а також приналежні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 17000 доларів США. Через деякий час до нього підійшов незнайомий чоловік, який повідомив, що не бачив нікого підозрілого та почав допомагати з пошуками викраденої сумки. Працівники «АЗС» і шиномонтажу спочатку також повідомили, що не бачили, хто викрав сумку, але через декілька днів розповіли, що бачили чоловіка, який допомагав йому з пошуками, але вважали, що сумку знайшли, так як той чоловік був із сумкою. У подальшому він дізнався, що тим чоловіком виявився обвинувачений ОСОБА_15 . У квітні 2021 року від дізнавача Основ`янського районного відділу м. Харкова дізнався, що ОСОБА_16 було затримано 14.03.2021 року на залізничному вокзалі у м. Харкові за підозрою у вчинені крадіжки, та при затриманні в останнього були вилучені документи на його, ОСОБА_17 , прізвище. На третій день після затримання, ОСОБА_16 відпустили та під розписку віддали 10000 доларів США. Після цього, у липні 2021 року, при особистій зустрічі з дізнавачем у м. Харкові, останній повернув йому частину документів, а саме: посвідчення адвоката на його ім`я, паспорт громадянина України з правом виїзду за кордон на його ім`я, свідоцтво про підвищення кваліфікації слідчого на його ім`я, свідоцтво про народження на його ім`я, а також посвідчення водія та інші документи на ім`я покійного батька ОСОБА_18 . Жодних грошових коштів із викрадених йому не повернули. У зв`язку з цим він звернувся із заявою до ДБР, де на даний час здійснюється досудове розслідування. Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження дізнався, що ОСОБА_9 також звертався із заявою у ДБР по факту заволодіння грошовими коштами у сумі 17000 доларів США співробітниками Основ`янського районного відділу м. Харкова. Вважає, що обвинувачений заслуговує на покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що 13.03.2021 року мала намір придбати автомобіль, але зробити цього не змогла та, у зв`язку з від`їздом у інше місто, зустрілася з ОСОБА_12 поблизу магазину «Пассаж», розташованого по проспекту Дмитра Яворницького у м. Дніпрі, де передала грошові кошти в сумі 17000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів для подальшої їх передачі її сестрі, яка проживає у м. Новомосковську. Гроші були перемотані резинкою та загорнуті у газету. На досудовому слідстві вона долучала банківські документи про придбання валюти, що виключає факт того, що гроші підроблені. Про обставини крадіжки знає зі слів ОСОБА_19 їй заподіяно матеріальну шкоду, яка не відшкодована, а тому підтримує свій цивільний позов і просить стягнути з ОСОБА_16 грошові кошти в гривнях в сумі, еквівалентній 17000 доларів США на момент ухвалення вироку. Вважає, що обвинувачений винуватий та заслуговує покарання на розсуд суду.

Матеріалами кримінального провадження № 0000080, а саме:

- заявою ОСОБА_7 від 01.04.2021 року, зареєстрованою того ж дня в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) під № 4333, в якій потерпіла повідомила про крадіжку її грошових коштів у сумі 17000 доларів США, вчинену 13.03.2021 року в період часу з 15.32 години до 20.00 години (а.к.п.4);

- заявою про дозвіл на проведення огляду від 01.04.2021 року і протоколом огляду від 01.04.2021 року (з фото-таблицями), з яких убачається, що з письмового дозволу ОСОБА_20 і в її присутності за участю понятих проведено огляд приміщення магазину-кафе «Транзит», розташованого на узбіччі автодороги Е50 по вул. Новій, 50 у смт. Слобожанське, поблизу якого 13.03.2021 року потерпілим ОСОБА_12 був припаркований автомобіль «КІА КЛАРУС» реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.к.п.5,6-8);

- оптичним диском DVD-R «Artex» із відеозаписом із нагрудних відео- реєстраторів працівників управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. На цьому відеозаписі, переглянутому у судовому засіданні, зафіксовані обставини затримання ОСОБА_16 14.03.2021 року на вул. Вернадського, 22 Д у м. Харкові (а.к.п.17,18);

- копіями квитанцій Новомосковського відділення № 12 АТ «АКБ» «КОНКОРД», з яких убачається, що 02 листопада та 02 грудня 2020 року ОСОБА_7 придбала відповідно 8500 доларів США і 5000 доларів США, а ОСОБА_21 (зі слів потерпілої - її чоловік) придбав 02.12.2020 року 5000 доларів США (а.к.п.28-30);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2021 року і довідкою до нього, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_22 на фото № 1 за рисами обличчя, виразом очей та зачіскою впізнав ОСОБА_16 (а.к.п.37-39);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2021 року і довідками до них, відповідно до яких свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 відповідно на фото № 3 і на фото № 2 за рисами обличчя, виразом очей та зачіскою впізнали ОСОБА_16 (а.к.п.53-55);

- протоколом огляду місця події від 20.10.2021 року, з якого убачається, що за участю потерпілого ОСОБА_17 оглянуті добровільно видані ним предмети, а саме: два фото, на яких зображений ОСОБА_9 ; копія зберігальної розписки ОСОБА_6 на двох аркушах; посвідчення адвоката України ОСОБА_6 № 2388, видане 19.12.2019 року; паспорт громадянина України з правом виїзду за кордон ОСОБА_6 , номер паспорта НОМЕР_2 , виданий 20.01.2020 року; свідоцтво про підвищення кваліфікації СПК № 085267, реєстраційний № 714, видане 24.04.2004 року МВС України Національної академії внутрішніх справ, про те, що ОСОБА_6 підвищив кваліфікацію в Навчально-науковому інституті підготовки слідчих і криміналістів; свідоцтво про народження ОСОБА_6 , актовий запис № 10 від 27.02.1977 року; посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_18 і талон до нього; медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом ОСОБА_18 . На одному з фото, долученому до протоколу, зображений ОСОБА_9 , який у правій руці тримає грошові кошти, зовні схожі на долари США, а в копії зберігальної розписки ОСОБА_6 від 05.07.2021 року зазначено про отримання ним перелічених вище документів (а.к.п.91-95);

- протоколом огляду від 20.10.2021 року і фото-таблицями до нього, з яких убачається, що за участю потерпілого ОСОБА_17 переглянуто диск DVD-R «Artex» із відеозаписом із бодікамери працівника поліції УПП в Харківській області від 14.03.2021 року. Під час перегляду

відеозапису встановлено, що цей відеозапис здійснювався 14.03.2021 року на станції Левада у м. Харкові в період часу з 11:22:35 до 11:28:53. На відеозаписі знаходиться ОСОБА_9 , у якого в правій руці знаходиться поліетиленовий пакет чорного кольору. Під час розмови з працівниками патрульної поліції ОСОБА_9 неодноразово витягує з вказаного пакету чоловічу сумку чорного кольору і демонструє її працівникам патрульної поліції, при цьому пояснює, що в сумці знаходяться грошові кошти та документи його знайомого з міста Дніпра. Потерпілий ОСОБА_22 пояснив, що сумка, відображена на відеозаписі, що знаходиться в пакеті ОСОБА_16 , належить йому, він упізнає її по формі, кольору, розміру і ремінцю, закріпленому на сумці (а.к.п.96-98);

- протоколом огляду від 29.10.2021 року і фото-таблицями до нього, з яких убачається, що за участю підозрюваного ОСОБА_16 переглянуто той же диск DVD-R «Artex» із відеозаписом, що переглядався з потерпілим ОСОБА_25 . Підозрюваний ОСОБА_9 пояснив, що на відеозаписі відображено саме його в той час, коли він 14.03.2021 року знаходився у м. Харкові на станції Левада, де до нього підійшли працівники патрульної поліції, які виявили у нього чоловічу шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 17000 доларів США, 2000 грн. і документи на ім`я ОСОБА_6 і ОСОБА_18 (а.к.п.109-111).

Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує, що відповідно до його прецедентної практики, при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Коробов проти України», «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою.

Суд, дотримуючись принципів змагальності сторін і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази, які є достовірними, допустимими й достатніми,дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_16 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті від 29.10.2021 року, і його умисні дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене у великих розмірах.

Доводи обвинуваченого про свою часткову винуватість, суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою пом`якшення кримінального покарання, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю перелічених доказів.

Суд не оцінює обставини, при яких у ОСОБА_16 були вилучені

грошові кошти працівниками поліції та обставини написання ним розписки про отримання 10000 доларів США, про які під час судового провадження повідомляли потерпілий ОСОБА_22 і обвинувачений, оскільки ці обставини знаходяться поза межами об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_26 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_16 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення і необхідність призначення йому покарання, передбаченого законом.

Суд не посилається у вироку на інші матеріали кримінального провадження, досліджені у судовому засіданні за письмовим клопотанням прокурора від 15.09.2022 року, оскільки вони є процесуальними документами.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного ч.5 ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, обставини справи та особу ОСОБА_16 , - раніше не судимий, не має постійного місця роботи, за місцем реєстрації характеризується задовільно, зі слів має неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений скоїв інкримінований злочин у нетверезому стані. Разом з тим, фабула обвинувального акта не містить посилання на вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обмеження, встановлені ч.3 ст.337 КПК України, суд не може самостійно встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст.91 КПК України), оскільки це виходить за межі висунутого обвинувачення та погіршує становище обвинуваченого, а тому не вправі визнати обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_16 «вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння» у відповідності до п.13 ч.1 ст.67 КК України.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За приписом ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Конституційний Суд України у рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 року вказав, що окремим виявом справедливості є відповідність покарання вчиненому злочину, адже покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) застосовуються як джерело права.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним».

Виходячи з викладеного та положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи та даних про особу ОСОБА_16 , який хоч і одружений та зі слів має неповнолітню дитину, але після вчинення інкримінованого злочину не повернувся до родини, а був затриманий у м. Новоград-Волинську Житомирської області, суд вважає за необхідне призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, але пов`язане з реальним відбуттям у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Саме таке покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з прав людини як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання у виді 6 років позбавлення волі, на чому у судових дебатах наполягав прокурор, і для призначення покарання з випробуванням, про що у судових дебатах просили захисник і обвинувачений.

15.10.2021 року ОСОБА_16 затримано на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2021 року з метою його приводу до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.к.п.64-65,79).

Ухвалою слідчого судді цього ж суду від 17.10.2021 року до ОСОБА_16 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 47 діб з правом внесення застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 475800 грн. (а.к.п.88). Застава внесена не була.

23.11.2021 року у підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_26 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася, останній раз строком до 23.02.2023 року.

Під час судового провадження 25.05.2022 року потерпіла ОСОБА_7 подала цивільний позов про стягнення з ОСОБА_16 у рахунок відшкодування майнової шкоди суми в гривнях, еквівалентної 17000 доларам США на момент ухвалення вироку (а.с.п.95-97).

Обвинувачений ОСОБА_9 не скористався своїм правом подати відзив на позов, натомість визнав його у повному обсязі.

За таких обставин і згідно з положеннями ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177 ЦК України, які передбачають, що майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодовуються у повному обсязі особою, яка її завдала, цивільний позов потерпілої обґрунтований та підлягає задоволенню з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 року по справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) щодо зазначення у резолютивній частині судового рішення про стягнення суми в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Строк покарання обчислювати з дня затримання по Протоколу затримання та взяття під варту від 15.10.2021 року, складеному на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2021 року, тобто з 15.10.2021 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

У рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 (ІПН невідомий) на користь потерпілої ОСОБА_7 (ІПН невідомий) НОМЕР_4 (сімнадцять тисяч) доларів США.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1