гСправа № 358/280/23 Провадження № 1-кп/358/202/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 02.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Старомлинівка, Великоновоселківського району Донецької області, українки, громадянки України, вдова, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , маюча вищу освіту, пенсіонерка, раніше не судима, абонентський номер мобільного зв`язку: НОМЕР_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, оголошеного указом Президента Україні від 24.02.2022 № 64/2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 23.08.2022 та № 757/2022 від 16.11.2022), 15.12.2022, близько 10.50 годин прийшла до магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований по вул. Заросянська, № 22, м. Богуслав Обухівського району Київської області, з метою придбання продуктів харчування.

Перебуваючи всередині магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований за вище вказаною адресою, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Цього ж дня, близько 10.55 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований по вул. Заросянська, № 22 м. Богуслав Обухівського району Київської області, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, під час дії воєнного стану, таємно викрала з торгових стелажів товари, а саме: одну пачку кави натуральна мелена марки «De Luxe Foods&Goods» вагою 500 г, одну пачку кави в зернах марки «De Luxe Foods&Goods» (100% А) вагою 500 г, одну шоколадку марки «Міlка» молочний, з молочною начинкою вагою 100 г, дві шоколадки марки «Міlка» молочний з кремовою начинкою та шматочками вагою по 100 г, три шоколадки марки «Millennium» чорний миндаль та журавлина вагою по 100 г.

В подальшому, ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, пройшла повз каси магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований по вул. Заросянська, № 22, м.Богуслав, Обухівського району Київської області та, не розрахувавшись за вказаний товар, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, а таємно викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судово - товарознавчої експертизи № 604/23 від 06.02.2023, завдала потерпілій юридичній особі - ТОВ «АТБ-маркет» майнову шкоду на загальну суму 586,60 гривень.

Своїми умисними протиправними діями за епізодом (№1) від 15.12.2022 ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, оголошеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 23.08.2022 та № 757/2022 від 16.11.2022), 21.01.2023, близько 10.55 годин прийшла до магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований по вул. Заросянська, № 22 м. Богуслав, Обухівського району Київської області, з метою придбання продуктів харчування.

Перебуваючи всередині магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований за вище вказаною адресою, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне повторне викрадення чужого майна.

Цього ж дня, близько 10.56 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований по вул. Заросянська, № 22 м. Богуслав Обухівського району Київської області, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, під час дії воєнного стану, повторно таємно викрала з торгових стелажів товари, а саме: дві пачки кави натуральна мелена марки «De Luxe Foods&Goods» вагою по 500 г, дві шоколадки марки «Millennium» чорний миндаль та журавлина вагою по 100 г, ковбасу марки «Добров» Сервелат вагою 0,246 кг, одну пачку сиру твердого марки «Комо Гауда» 45 % брусок флоу-пак, вагою 150 г.

В подальшому, ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, пройшла повз каси магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований по вул. Заросянська, № 22, м.Богуслав Обухівського району Київської області та, не розрахувавшись за вказаний товар, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, а повторно таємно викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судово - товарознавчої експертизи № 604/23 від 06.02.2023, завдала потерпілій юридичній особі - ТОВ «АТБ-маркет» майнову шкоду на загальну суму 547,89 гривень.

Своїми умисними протиправними діями за епізодом (№2) від 21.01.2023, ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, вчиненого повторно.

Доказами вчинення вказаних кримінальних правопорушень є особисті покази обвинуваченої, наданих нею в судовому засіданні.

Так, в судовому засіданні, ОСОБА_5 свою вину у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень визнала повністю, розкаялася у скоєному та зазначила, що зрозуміла значення вчиненого нею, та висловила намагання виправити свою поведінку в подальшому та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Вказала, що через скрутне матеріальне становище, оскільки втратила житло у м. Маріуполі і не має коштів, вона вирішила здійснити вказані крадіжки. Всю вартість викраденого товару вона відшкодувала магазину добровільно під час досудового розслідування.

Щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень повідомила, що дійсно в період воєнного стану в Україні, вчинила ряд кримінальних правопорушень, а саме: 15.12.2022 прийшла до магазину «АТБ» за адресою вул. Заросянська, № 22 в м. Богуславі Київської області, де таємно викрала одну пачку кави натуральна мелена марки «De Luxe Foods&Goods» вагою 500 г, одну пачку кави в зернах марки «De Luxe Foods&Goods» (100% А) вагою 500 г, одну шоколадку марки «Міlка» молочний, з молочною начинкою вагою 100 г, дві шоколадки марки «Міlка» молочний з кремовою начинкою та шматочками вагою по 100 г, три шоколадки марки «Millennium» чорний миндаль та журавлина вагою по 100 г.

Також, 21.01.2023 вона перебуваючи в магазині «АТБ-маркет» по вул. Заросянська, №22, м.Богуслав, Обухівського району Київської області, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгових стелажів магазину продукти харчування, а саме: дві пачки кави натуральна мелена марки «De Luxe Foods&Goods» вагою по 500 г, дві шоколадки марки «Millennium» чорний миндаль та журавлина вагою по 100 г, ковбасу марки «Добров» Сервелат вагою 0,246 кг, одну пачку сиру твердого марки «Комо Гауда» 45 % брусок флоу-Пак, вагою 150 г.

Просила суд суворо її не карати, врахувати її щире каяття, наявність родини, не вчинення нею будь-яких незаконних та протиправних дій раніше, а кримінальне правопорушення нею вчинено у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та врахувати факт повного відшкодування завданих потерпілій юридичній особі ТОВ «АТБ-маркет» майнової шкоди.

Покази обвинуваченої є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння нею змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Представник потерпілого ТОВ «АТБ маркет» - ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченої немає.

Оскільки обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, речових доказів у кримінальному провадженні та процесуальних витрат.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченої, суд вважає, що подія вищеописаних кримінальних правопорушень мала місце, провина обвинуваченої ОСОБА_5 доведена повністю та її дії правильно кваліфіковані: (за епізодом від 15.12.2022) як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; (за епізодом від 21.01.2023) як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Така позиція суду ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростована іншими доказами у справі, тому і покладена в основу обвинувального вироку.

Відповідно до ст.ст. 8, 9, 17 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, розглядаючи питання призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, Європейський суд з прав людини вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченої суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

При призначенні покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона є пенсіонером, має статус внутрішньо переміщеної особи, за даними наявної документації на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога - не перебуває, вдова, раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, не є особою з інвалідністю.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , є щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за скоєння кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом враховано позицію, викладену у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.02.2021 року (справа №390/235/19, провадження №51-2177кмо20), згідно якої Законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену ч.1 ст.32 КК повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.

Якщо вчинені кримінальні правопорушення, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана з проникненням у житло). Якщо ж кримінальні правопорушення, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність кримінальних правопорушень повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних кримінальних правопорушень.

Така правова позиція знайшла своє відображення в існуючій практиці Касаційного кримінального суду. Так, у постановах колегій суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2018 року (справа №187/1354/15, провадження № 51-1017км18), Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 29 листопада 2018 року (справа №541/715/17, провадження № 51-7898км18) та від 10 липня 2019 року (справа №723/1538/16-к, провадження № 51-8625км18), Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 січня 2020 року (справа № 585/1603/17, провадження № 51-3290км19) та від 29 липня 2020 року (справа № 541/715/17, провадження № 51-7898км18) визнано, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається і правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд враховує, що нею вчинено тяжкий злочин, за який санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 раніше правопорушень не вчиняла, достатнім та необхідним буде мінімальне покарання, передбачене санкцією цієї статті.

Крім того, суд враховує, що на досудовому слідстві ОСОБА_5 добровільно відшкодувала заподіяну шкоду, щиро покаялася у вчиненому, а тому її виправлення можливо без відбування призначеного покарання в умовах здійснення контролю за її поведінкою.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку, характеристику обвинуваченої, її вік та відношення до скоєного, відсутність будь-яких тяжких наслідків, враховуючи висновок органу пробації, згідно якого вбачається, що виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі є цілком можливим, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім, на думку суду до обвинуваченої можливо застосувати звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з положеннями ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Клопотань про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлялося, тому суд не вбачає підстав для його обрання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 , в період випробувального строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Речові докази:

- цифровий носій інформації - оптичний CD-R диск із камер відеоспостереження магазину «Продукти 869» ТОВ «АТБ маркет», що містить 18 цифрових відеофайлів, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком суду законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи: № 604/23 від 06.02.2023 на загальну суму 380,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1