ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1554/23
Провадження № 1-кс/362/283/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в:

16.03.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що14.03.2023 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на умисне знищення шляхом підпалу транспортного засобу марки «BMW» модель «328I» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цього ж дня, ОСОБА_4 , близько 02 год. 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , з метою знищення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, облив заздалегідь заготовленою речовиною яка містить нафтопродукти транспортний засіб марки «BMW» модель «328I» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , розташованого біля будинку № 145А по вул. Декабристів у м. Васильків Київської області шляхом піднесення джерела відкритого полум`я, підпалив його, в внаслідок чого вищезазначений автомобіль почав горіти та був знищений вогнем.

У результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_4 транспортний засіб марки «BMW» модель «328I» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , було знищено шляхом підпалу та останній спричинено матеріальних збитків.

У клопотанні слідчий вказав, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, також може вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Реальним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, а тому, може виникнути необхідність в додатковому допиті свідків. Крім того підозрюваний ОСОБА_4 довгий час знайомий зі своїми товаришами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , якому точно відомо їх місце проживання, у зв`язку з чим, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене діяння та зміни показів останніми, підозрюваний ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на них.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років, підозрюваний може незаконно впливати на свідків з метою зміни показів останніми, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також відсутня можливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний може вплинути на свідків та потерпілу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив не застосовувати до нього домашній арешт, оскільки йому потрібно працювати бо на його утриманні перебувають батьки та малолітні діти.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечувала щодо клопотання та просила відмовити у його задоволенні, оскільки прокурором не доведено ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а є припущенням.

Заслухавши прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0000221 від 14.03.2023 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному та його захиснику 16.03.2023 року, о 09 год. 45 хв. та о 11 год. 00 хв., приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 Обухівського РУП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості за якими 14.03.2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України(а.с. 7).

15.03.2023 року слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, 15.03.2023 року вручено підозрюваному ОСОБА_4 у відсутності захисника (а.с.46-49).

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 підтверджується рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2023 року, протоколом огляду місця події від 14.03.2023 року, який проведено за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом огляду від 14.03.2023 року, який проведено за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом огляду від 14.03.2023 року, який проводився за адресою: АДРЕСА_3 , протоколом огляду від 14.03.2023 року, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.03.2023 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 від 14.03.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.03.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.03.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.03.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.03.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.03.2023 року, актом про пожежу від 14.03.2023 року, протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , від 15.03.2023 року, протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , від 15.03.2023 року.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , згідно клопотання слідчого, є наступні фактори, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозрюваний може впливати на свідків та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому відсутня можливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи вищезазначене клопотання прокурора, слідчий суддя виходить з положень ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Згідно з ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Єдиною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Його застосування без встановлення наявності підстав та ненадання матеріалів, що підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд має з`ясувати місце проживання підозрюваного.

Слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.

Правильною слід вважати практику тих слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду тощо.

Вказана судова практика закріплена листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України».

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 ; його вік та стан здоров`я те що він тяжких захворювань не має, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, те що він має постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає разом із батьками, які є пенсіонерами, розлученого (а.с.42-43), маючого на утримання двох малолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.44-45), відсутня характеристика на підозрюваного з місця реєстрації та проживання; працюючого, але не офіційно, ремонтує автомобілі для ЗСУ; те, що він раніше не судимий; сприяє досудовому слідству,компрометуючих матеріалів на ОСОБА_4 прокурор не володіє, також прокурором не надано доказів, щодо власника майна де проживає та зареєстрований підозрюваний, як і не надано думку власника житла,а тому приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Прокурором та слідчим, окрім того, не підтверджено ризиків передбачених п.3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_4 впливати на свідків та вчинити інше кримінальне провадження, оскільки свідки в даному кримінальному провадженні допитані, що підтверджується протоколами допиту свідків, ОСОБА_4 раніше не судимий, а тому відсутні підстави вважати, що відносно ОСОБА_4 дієвим буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання

Таким чином, враховуючи, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме: особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючим ризиком ч. 2 ст. 177 КПК України, а саме обґрунтованої підозрою, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", статтями 176, 177, 178, 181, 183, 184, 194, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова Чернігівської області, українця, громадянина України, що має вищу освіту, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти прокурора, слідчого, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення та до «15» травня 2023 року, включно.

На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 22.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_15