Справа № 147/867/22
Провадження № 1-кп/147/99/22
ВИРОК
іменем України

08 грудня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000045 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
за ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
14 травня 2022 року близько 15.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «МЕТР», що розташований за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, смт Тростянець, вул. Б.Хмельницького, буд. 1 Б, виявив на підлозі магазину банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_6 , після чого у нього виник умисел на викрадення вищевказаної картки з метою подальшого заволодіння грошовими коштами. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів підняв з підлоги банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та помістив собі до кишені верхнього одягу, чим здійснив викрадення вказаної банківської картки. Однак, ОСОБА_4 , розуміючи, що PIN-код до картки йому невідомий, вирішив викрасти грошові кошти шляхом безготівкового розрахунку в магазинах смт Тростянець та с. Ободівка Гайсинського району Вінницької області. В подальшому ОСОБА_4 на протязі дня 14.05.2022 здійснив покупку різного роду товарів у магазинах та в аптеці на загальну суму 3911 грн. 12 коп., за які розраховувався викраденою банківською карткою, яка належить ОСОБА_6 .
З метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в період дії правового режиму воєнного стану, встановленого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовженя строку воєнного стану в Україні», Законом України №2212-ІХ від 24.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» ОСОБА_4 в період з 15:23 год. по 17.04 год. 14.05.2022 вчинив крадіжку грошових коштів із банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; належної ОСОБА_6 , шляхом безготівкового розрахунку за придбані товари в торгівельних мережах, а саме: 14.05.2022 о 15.23 год. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 купив продукти харчування, за які здійснив безготівкову оплату банківською карткою, належною ОСОБА_6 , на суму 499 грн. 92 коп.
ОСОБА_4 продовжуючи свій єдиний протиправний умисел, 14.05.2022 о 15.32 год. в магазині «Ромашка», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , купив продукти харчування, за які здійснив безготівкову оплату банківською карткою, належною ОСОБА_6 , на суму 293 грн.
Потім, ОСОБА_4 продовжуючи свій єдиний протиправний умисел, 14.05.2022 о 15.34 год. в магазині «Продукти», що знаходиться за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, смт Тростянець, вул. Соборна, буд. 39, купив продукти харчування, за які здійснив безготівкову оплату банківською карткою, належною ОСОБА_6 , на суму 206 грн.
Згодом ОСОБА_4 продовжуючи свій єдиний протиправний умисел, 14.05.2022 о 15.43 год. в магазині «Аврора», що знаходиться за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, смт Тростянець, вул. Соборна, буд. 50, купив товари, за які здійснив безготівкову оплату банківською карткою, належною ОСОБА_6 , на суму 696 грн.
Продовжуючи свій єдиний протиправний умисел ОСОБА_4 14.05.2022 о 15.53 год. в магазині «Watsons», що знаходиться за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, смт Тростянець, вул. Соборна, буд. 50, купив товари, за які здійснив безготівкову оплату банківською карткою, належною ОСОБА_6 , на суму 282 грн. 60 коп.
Потім, продовжуючи свій єдиний протиправний умисел, ОСОБА_4 14.05.2022 о 16.06 год., в магазин «Cheap», що знаходиться за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, смт Тростянець, вул. Соборна, буд. 24, здійснив купівлю харчових продуктів, за які здійснив безготівкову оплату банківською карткою, належною ОСОБА_6 , на суму 347 грн.
Далі ОСОБА_4 продовжуючи свій єдиний протиправний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами поїхав в с. Нова Ободівка Гайсинського району Вінницької області, де продовжив здійснювати купівлю товарів, розраховуючись при цьому викраденою банківською картою в торгівельних закладах, а саме 14.05.2022 о 16.33 год. в магазині «Продукти», що знаходиться за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Нова Ободівка, вул. Шкільна, буд. 26, ОСОБА_4 купив продукти харчування, за які здійснив безготівкову оплату банківською карткою, належною ОСОБА_6 , на суму 959 грн. 10 коп. Згодом ОСОБА_4 поїхав у с. Ободівка Гайсинського району Вінницької області, де продовжуючи свій єдиний протиправний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, 14.05.2022 о 17.01 год. в магазині «Гастроном», що знаходиться за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Ободівка, вул. Криворучка, буд. 1, за які здійснив безготівкову оплату банківською карткою, належною ОСОБА_6 , на суму 311 грн. 10 коп.
Далі, продовжуючи свій єдиний протиправний умисел, ОСОБА_4 14.05.2022 о 17.04 год. в аптеці «Конекс», що знаходиться за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Ободівка, вул. Криворучка, буд. 1, купив лікарські засоби, за які здійснив безготівкову оплату банківською карткою, належною ОСОБА_6 , на суму 316 грн. 40 коп.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3911 грн. 12 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, розповів про мотиви та обставини вчинення кримінальних правопорушень. При цьому пояснив, що 14 травня 2022 року в обідню пору, перебуваючи у магазині «МЕТР», що в смт Тростянець виявив на підлозі магазину банківську карту та помістив її до кишені. В подальшому цього ж дня він розраховувався даною картою в різних магазинах в смт Тростянець та с. Ободівка, перелік яких вірно вказаний в обвинувальному акті. При цьому він не вводив пінкоду, так як на карті є чіп. В магазинах купляв продукти харчування, а також ліки. Потерпілому він відшкодував завдану шкоду повернувши кошти в сумі 3911 грн. Також зазначив, що в нього на утримання є син ОСОБА_7 , 2009 року народження, який хворіє вроджена дисплазія. Він на даний час не працює, оскільки недавно переніс операцію і за станом здоров`я звільнився з роботи. Перебуває на обліку в центрі зайнятості.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах доведена в повному обсязі. ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, відшкодував потерпілому завдану шкоду, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має сім`ю. У зв`язку з чим просить визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим стром 3 роки та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку. Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вказав, що сторона захисту не заперечує щодо призначення виду та розміру покарання зазначеного прокурором. При цьому просить врахувати, що ОСОБА_4 хворіє, має на утриманні сина, якому є опікуном. Просить призначити менший термін іспитового строку.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України.
З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.
Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 : викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів; таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме, згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України є кримінальним проступком, а правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України тяжким злочином, суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, форму вини, обставини вчинення злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, одружений, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання та за останнім місцем роботи в ТОВ «Вінницька птахофабрика», на диспансерному обліку у лікаря-нарколога «Тростянецької ЦРЛ» не перебуває, під наглядом в психіатричному кабінеті КНП «Тростянецької ЦРЛ» не знаходиться, має на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який хворіє та потребує стороннього догляду, відсутність претензій зі сторони потерпілого, оскільки обвинувачений відшкодував завдану шкоду. Згідно з висновком викладеним у досудовій доповіді щодо обвинуваченого, складеної на виконання ухвали суду, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, спосіб життя, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе; виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, в межах санкцій статтей.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст. 70 КК України та остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні кримінальних правопорушень, розкаюється у вчиненому та відшкодував завдану шкоду, з врахуванням висновку викладеного у досудовій доповіді, суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без відбування покарання, а відтак останнього слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком при цьому покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
ч.4 ст. 185 КК України та признати йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі;
ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком два роки.
На підставі ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 20 травня 2022 року набанківську картку № НОМЕР_1 строком дії до 12/25 із надписом GOLD UNIVERSAL, яку вилучено під час огляду предмету 18.05.2022 у ОСОБА_4 , власником якої є ОСОБА_6 .
Речові докази у кримінальному провадженні:
банківську картку № НОМЕР_1 строком дії до 12/25 із надписом GOLD UNIVERSAL повернути ОСОБА_6 ;
CD-R диск для лазерних систем зчитування об`ємом 700 МБ, який містить інформацію (відеозапис) із назвою «Gh66213»; CD-R диск для лазерних систем зчитування об`ємом 700 МБ, який містить інформацію (відеозапис) із назвою «V35654»; CD-R диск для лазерних систем зчитування об`ємом 700 МБ, який містить інформацію (відеозапис) із назвою «каса 2» зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1