Справа №760/7581/20 1-кп/760/907/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579 від 27.01.2020 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26 січня 2020 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у нього виник умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому - своєму батьку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 , перебуваючи у кухонній кімнаті, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, після чого останній пішов до кімнати. В подальшому, приблизно о 18 год. 15 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, прийшов до кімнати, де перебував його батько, та умисно наніс йому два удари кулаком правої руки в область обличчя, від даних ударів потерпілий не втримався на ногах та впав на підлогу, після чого ОСОБА_4 умисно наніс два удари правою ногою в область грудної клітини та два удари правою ногою в область лівої частини живота потерпілого.

Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України №042-512-2020 від 19.03.2020 року у ОСОБА_6 мали місце такі ушкодження:

- дві забійні рани нижньої губи та щічно-скроневої ділянки справа. Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення ран будь-якої етіології у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 6, але не менше ніж 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому вказані ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- закрита травма живота у вигляді розривів печінки вздовж кругової зв`язки та в 4-му сегменті, крововиливу в ділянку голівки підшлункової залози, гематоми в ділянці гепатодуоденальної зв`язки, крововилив у черевну порожнину (до 1,5 л крові та згортків). Вищевказана закрита травма живота за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Виходячи з вищенаведеного суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, то було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитати потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні не виявилося можливим через його смерть, що підтверджується відповідним свідоцтвом, а тому на підставі ст.325 КПК України суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вирішив питання про проведення судового розгляду без потерпілого, оскільки було встановлено, що за його відсутності можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив вищевстановлені в судовому засіданні обставини, зокрема, зазначив, коли, де, за яких обставин та яким чином завдав тілесні ушкодження ОСОБА_6 , пояснив, що кримінальне правопорушення вчинив на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин до свого батька ОСОБА_6 , адже його батько зловживав алкогольними напоями, неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо членів своєї сім`ї, зокрема і 26 січня 2020 року та після цієї дати.

Також ОСОБА_4 зазначив, що в подальшому із своїм батьком потерпілим ОСОБА_6 примирився, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому, просив його суворо не карати, адже він має матеріально допомагати своїй родині, зокрема в утриманні свого неповнолітнього брата.

Прокурором факта примирення обвинуваченого ОСОБА_4 із його батьком ОСОБА_6 у судовому засіданні спростовано не було.

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведена повністю, поза розумним сумнівом.

Крім того, судом були досліджені надані стороною захисту матеріали, що свідчать про багаточисельні та тривалі факти домашнього насильства з боку потерпілого ОСОБА_6 , а саме, що 13.11.2016, 25.05.2017, 25.07.2017, 21.08.2017, 17.12.2020, 18.05.2020, 07.10.2021, 17.10.2021, 25.10.2021, 19.01.2022 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та 11.02.2022 року в Солом`янському УП ГУНП у м. Києві було зареєстровано в ЄРДР за № 0000341 заяву ОСОБА_7 щодо вчинення систематичного домашнього насильства зі сторони ОСОБА_6 , а також постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 22 травня 2015 року у справі за № 760/9924/15-п, від 12 січня 2017 року у справі за № 760/19643/16-п, від 27 жовтня 2017 року у справі за №760/14074/17, від 28 січня 2021 року у справі № 760/28355/20, від 03 березня 2021 року у справі № 760/28467/20, від 17 грудня 2021 року у справі 760/27922/21, від 13 грудня 2021 року у справі 760/28347/21, від 24 лютого 2022 року у справі № 760/29041/21, від 01 лютого 2022 року у справі за № 760/31930/21, від 08 червня 2022 року у справі за № 760/2003/22, згідно з якими ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до чч.1-3 ст.50 КПК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (тяжкий злочин), особу винного, який раніше не судимий, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, наглядом лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

На підставі пп.1, 7 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення під впливом системного характеру жорстокого поводження з боку потерпілого.
Обставиною, що відповідно до вимог п.13 ч.1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції цієї норми, визначені вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд на підставі ст.75 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, зокрема вчинення кримінального правопорушення під впливом системного характеру жорстокого поводження з боку потерпілого, а саме вчинення систематичного домашнього насильства зі сторони ОСОБА_6 з 2016 року, необхідність ОСОБА_4 матеріально допомагати своїй родині, зокрема, через смерть батька, доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 31.01.2020 року в справі №760/2438/20 на змив зі слідами речовини бурого кольору, зрізи нігтьових пластин та змиви з лівої та правої руки ОСОБА_4 , його кофту коричневого кольору.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження проводилася судово-медична експертиза №042-512-2020, вартість проведення якої становить 1619 грн. 10 коп., що у відповідності до вимог ст.122 КПК України є процесуальними витратами.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки ОСОБА_4 судом визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість вищевказаної судово-медичної експертизи.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.2, 63, 65-67, 75, 76, 121 КК України, стст.2, 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком 2 (два) роки, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 1619 грн. 10 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 31.01.2020 року в справі №760/2438/20 на змив зі слідами речовини бурого кольору, зрізи нігтьових пластин та змиви з лівої та правої руки ОСОБА_4 , його кофту коричневого кольору.

Речові докази: 1 слід РБК на марлевій медичній серветці, зрізи нігтьової пластини лівої та правої руки, які належать ОСОБА_4 , кофту коричневого кольору, які знаходяться на зберіганні в камері схову Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1