УХВАЛА

14 березня 2023 року

м. Київ

справа № 711/8244/18

провадження № 51-769км22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора обвинувачених: захисників:ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції),
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2021 року та Черкаського апеляційного суду від 04 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Обставини справи

1. Придніпровський районний суд м. Черкаси ухвалою від 16 грудня 2021 року закрив кримінальне провадження № 0000046 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК) на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК), у зв`язку із закінченням строків досудового слідства.

2. Суд встановив:

15 березня 2018 року було розпочато це кримінальне провадження;

22 червня 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 КК;

11 серпня 2018 року прокурором продовжено строк досудового слідства до 22 вересня 2018 року;

20 вересня 2018 року, за два дні до закінчення строку досудового розслідування, прокурор ухвалив рішення про завершення досудового розслідування і відкриття його матеріалів стороні захисту;

25 вересня 2018 року сторона захисту закінчила ознайомлення з відкритими їй матеріалами;

28 вересня 2018 року стороні захисту вручено обвинувальний акт;

01 жовтня 2018 року обвинувальний акт з додатками нарочним подано до суду.

3. На підставі цих фактів суд дійшов висновку про те, що сторона обвинувачення направила обвинувальний акт до суду поза межами строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК, що є підставою для закриття провадження відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК (далі - Пункт 10).

4. Черкаський апеляційний суд ухвалою від 04 липня 2022 року залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.

Вимоги і доводи касаційної скарги

5. Прокурор, посилаючись на пункт 1 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), просить скасувати оскаржені судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

6. Він вважає, що суд першої інстанції прийняв незаконне рішення про закриття кримінального провадження.

7. Сторона обвинувачення вважає, що суди не врахували важливі обставини, а саме:

- Пункт 10 не може застосовуватися до цього кримінального провадження, оскільки відомості про нього внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) до набрання чинності цим положенням, тобто до 16 березня 2018 року;

- зі строку досудового розслідування має виключатися період з дня відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту і до завершення ознайомлення прокурором з відкритими стороною захисту матеріалами, що в цій справі відбулося 28 вересня 2018 року;

- у разі коли закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, тому в цій справі, оскільки останній день строку, 30 вересня 2018 року, припав на вихідний, то таким днем мав вважатися понеділок 01 жовтня 2018 року.

8. Крім того прокурор зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не долучив до матеріалів справи ряд документів (клопотання захисника ОСОБА_11 від 26 вересня 2018 року про надання додаткових доказів, постанову прокурора від 27 вересня 2018 року про відмову в задоволенні цього клопотання та повідомлення захисника ОСОБА_10 про матеріали, які сторона захисту має намір використовувати в суді), які стосуються дотримання строків досудового розслідування.

9. На думку прокурора суд апеляційної інстанції в порушення вимог статей 370 та 419 КПК не надав вичерпних відповідей на доводи апеляційної скарги.

10. Сторона захисту направила до Суду заперечення, в яких просила відмовити у задоволенні касаційної скарги прокурора.

Позиції учасників касаційного розгляду

11. Прокурор підтримав касаційну скаргу і викладені в ній доводи. Серед іншого, він зазначив, що на офіційному сайті Верховної Ради України зміни до Пункту 10 було опубліковано саме 16 березня 2018 року.

12. Захисники та обвинувачені заперечили проти касаційних вимог сторони обвинувачення, пославшись, зокрема, на позицію Суду в постанові від 31 жовтня 2022 року[1] та ухвалі від 16 лютого 2022 року[2].

13. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

Оцінка Суду

14. Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Суд дійшов висновку, що кримінальне провадження необхідно передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, оскільки колегія суддів вважає за необхідне відступити від деяких висновків щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Суду.

15. Згідно з вимогами частини 2 статті 434-1 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи іншої об`єднаної палати.

Щодо дати набрання чинності пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК

16. Пункт 10 передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

17. Статтю 284 КПК було доповнено Пунктом 10 згідно із Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон 2147)[3].

18. Пункт 4 § 2 розділу 4 цього ж Закону (далі - Пункт 4 § 2) передбачив, що Пункт 10 і ряд інших змін до КПК вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

19. Відповідно до Розділу 6 «Прикінцеві положення» цього Закону він набрав чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року днем початку роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

20. Сторона обвинувачення стверджує, що Пункт 10 введено в дію 16 березня 2018 року, що відображено також в практиці Суду.[4]

21. Сторона захисту наполягає, що цей пункт введено в дію 15 березня 2018 року, посилаючись на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 31 жовтня 2022 року, де у висновку зазначено, що зміни до КПК, згадані в Пункті 4 § 2 застосовуються у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР з 15 березня 2018 року.[5] Така ж дата вказана в ухвалі Суду від 12 травня 2021 року.[6]

22. Отже у практиці Суду існує суперечність щодо дати введення в дію змін до КПК, згаданих у Пункті 4 § 2, у тому числі Пункту 10: 15 або 16 березня 2018 року.

23. Слід зауважити, що на відміну від цієї справи, у якій ця дата має вирішальне значення для визначення застосовності Пункту 10, у справах, на які посилаються сторони, ця дата не впливала на рішення, а тому згадана без детального обґрунтування. Навіть у постанові від 31 жовтня 2022 року (пункт 21 вище), у той час як у висновку йдеться про 15 березня 2018 року, однак у мотивувальній частині згадується 16 березня 2018 року.

24. Колегія вважає, що датою набрання чинності Пунктом 10 є 16 березня 2018 року.

25. Згідно з частиною 5 статті 115 КПК при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

26. Пунктом 4 § 2 передбачено, що згадані в цьому зміни, у тому числі Пункт 10, вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто після закінчення трьох місяців.

27. У даному випадку три місяці з 15 грудня 2017 року - дня початку роботи Верховного Суду - закінчилися 15 березня 2018 року. Таким чином, Пункт 10 почав діяти з 16 березня 2018 року.

28. Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду в постанові від 31 жовтня 2022 року (пункт 21 вище), в якому датою введення в дію положень, згаданих у пункті 4 § 2 розділу 4 Закону 2147, у тому числі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК, визначено 15 березня 2018 року, та зробити висновок, що такою датою є 16 березня 2018 року.

Щодо зворотної дії пункту 10 частини 1 статті 284 КПК

29. Виходячи з того, що датою введення в дію Пункту 10 є 16 березня 2018 року, сторона обвинувачення також стверджує, що це провадження не може бути закрите на його підставі, оскільки відповідно до Пункту 4 § 2 він не може бути застосований до проваджень, по яким відомості внесені до ЄРДР до введення в дію Пункту 10.

30. Колегія погоджується з цим доводом сторони обвинувачення і зауважує, що таке застосування випливає із чіткої і однозначної вказівки закону, мета якого полягала саме у визначенні кола кримінальних проваджень, до яких цей пункт не буде застосований. Таке тлумачення узгоджується і з позицією Суду, висловленою в ряді рішень[7].

31. Разом із тим сторона захисту послалася на ухвалу Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 16 лютого 2022 року, в якій зазначено:

«Посилання прокурора на те, що … зміни, якими частину 1 статті 284 КПК України доповнено пунктом 10, введені в дію з 15 березня 2018 року, а тому … не можуть застосовуватись до кримінального провадження, … відомості про яке були внесені до ЄРДР … до введення в дію цих змін, не є обґрунтованим, оскільки частина 1 статті 5 КПК України передбачає, що процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення».[8]

32. Колегія суддів вважає, що така позиція не ґрунтується на ясному змісті Пункту 4 § 2.

33. Положення статті 5 КПК у цьому випадку не можуть скасувати чинність спеціальних правил, передбачених для застосування Пункту 10. Після введення в дію Пункту 10 діяло також процесуальна норма Пункту 4 § 2. Таким чином, суд, який вирішує справу про застосовність Пункту 10, має приймати рішення відповідно до правил, визначених у Пункті 4 § 2.

34. Пункт 4 § 2 є спеціальною нормою по відношенню до статті 5 КПК і, відповідно, у спеціально визначеній ним ситуації перевага має надаватися йому, а не загальній нормі статті 5 КПК (lex specialis derogat legi generali).

35. На підставі викладеного колегія суддів вважає, що Об`єднана палата Касаційного кримінального суду має підтвердити позицію, висловлену у переважній більшості постанов цього Суду, про те, що пункт 10 частини 1 статті 284 КПК застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, і положення статті 5 КПК не можуть бути підставою для поширення дії цього пункту на провадження, відомості про які внесені до ЄРДР до цієї дати.

Щодо періоду ознайомлення прокурора з матеріалами сторони захисту

36. У цій справі суд першої інстанції дійшов висновку, що після виконання 25 вересня 2018 сторонню захисту вимог статті 290 КПК два дні, які залишалися від строку досудового розслідування, спливли 27 вересня 2018 року.

37. Прокурор у касаційній скарзі зазначає, що на запит прокурора від 20 вересня 2018 року щодо наявності у сторони захисту доказів, які вони мають намір використовувати в суді, захисник обвинуваченого надав прокурору копії відповідних документів 28 вересня 2018 року.

38. Таким чином прокурор вважає, що період з 20 вересня 2018, коли стороні захисту було відкрито матеріали сторони обвинувачення, до 28 вересня 2018 року, коли прокурор закінчив ознайомлення з матеріалами сторони захисту, не повинен включатися до строку досудового розслідування. Відповідно, за таких умов строк досудового розслідування сплив 30 вересня 2018 року, однак, оскільки ця дата припала на вихідний день, то він закінчився 1 жовтня 2018 року.

39. Колегія суддів зазначає, що частина 3 статті 219 КПК (в редакції, що діяла у вересні-жовтні 2018 року) передбачала:

«Строк … ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки [досудового розслідування], передбачені цією статтею».

40. У цьому положенні використано вираз «сторонами кримінального провадження».

41. Системний аналіз положень статті 219 КПК в сукупності зі статтею 290 КПК, пунктом 19 частини 1 статті 3, статтями 22, 26, а також структурою глави 3 КПК призводить до висновку, що коли у певному положенні КПК згадуються «сторони кримінального провадження», цей вираз стосується обох сторін. Якщо законодавець має на увазі лише одну зі сторін, він прямо зазначає в тексті «сторона захисту» або «сторона обвинувачення».

42. Таким чином, вимога виключення зі строку досудового розслідування періоду ознайомлення в порядку статті 290 КПК стосується як сторони обвинувачення, так і сторони захисту. Цей висновок підтверджується також взаємним обов`язком обох сторін кримінального провадження відкривати одна одній матеріали, передбаченим статтею 290 КПК.

43. Правильність такого тлумачення підтверджує і частина 2 статті 22 КПК, яка передбачає, що сторони кримінального провадження мають рівні права на реалізацію процесуальних прав, передбачених КПК. Оскільки доступ до матеріалів іншої сторони провадження забезпечує право сторін мати достатні можливості для підготовки до судового розгляду, відповідно їм в рівному ступені має бути наданий достатній час для ознайомлення з відкритими іншою стороною матеріалами.

44. Для того, щоб запобігти зловживанню будь-якою стороною своїм правом на достатній час і можливості для підготовки до судового розгляду, законодавець у частині 10 статті 290 КПК передбачив для кожної сторони провадження можливість звернутись до слідчого судді з клопотанням встановити для протилежної сторони часові обмеження для ознайомлення з матеріалами.

45. Таким чином, колегія погоджується з прокурором, що строк ознайомлення сторони обвинувачення з матеріалами, відкритими стороною захисту, мав бути виключений зі строку досудового розслідування, передбаченого статтею 219 КПК.

46. У той же час колегія суддів відзначає, що Судом висловлювалася протилежна позиція. У постанові Третьої судової палати від 01 червня 2022 року зазначено, що звернення прокурора в порядку частини 6 статті 290 КПК із запитом до сторони захисту про доступ до матеріалів, які сторона захисту має намір використати як докази в суді, не впливає на перебіг строку досудового розслідування.[9]Така ж позиція висловлена в деяких інших рішеннях Суду.[10]

47. У цих рішення Суд ґрунтує свій висновок на тлумаченні виразу «матеріали досудового розслідування», вжитому у частині 5 статті 219 КПК[11], вважаючи, що цей вираз не може стосуватися матеріалів сторони захисту.

48. Колегія суддів звертає увагу на те, що такий підхід до тлумачення цього положення статті 219 КПК ігнорує той факт, що цією ж нормою передбачено ознайомлення «сторонами кримінального провадження». Якщо погодитися з позицією, що «матеріали досудового розслідування» не можуть стосуватися матеріалів сторони захисту, то слід зробити висновок, що законодавець вимагає виключати зі строку досудового розслідування не лише період ознайомлення з матеріалами сторони захисту, але й період ознайомлення з цими ж матеріалами сторони обвинувачення.

49. Однак висновок колегія суддів вважає очевидно абсурдним і таким, що суперечить завданню норм, що регулюють відкриття сторонами матеріалів. Колегія вважає, що при тлумаченні норми щодо виключення зі строку досудового розслідування часу ознайомлення з матеріалами слід брати до уваги всю систему норм, які стосуються відкриття матеріалів іншій стороні, і на підставі цієї сукупності норм давати системне тлумачення, яке не позбавить його логіки.

50. Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що Об`єднана палата має сформулювати наступний висновок:

Строк ознайомлення стороною захисту і стороною обвинувачення з матеріалами, відкритими протилежною стороною в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строк досудового розслідування, передбачений статтею 219 КПК.

На підставі викладеного, керуючись статтями 434-1,434-2 КПК, Суд

постановив:

Передати кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2021 року та Черкаського апеляційного суду від 04 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 753/12578/19, https:// reyestr.court.gov.ua/Review/107219619

[2] Справа № 725/5513/19, https://reyestr.court.gov.ua/Review/103466813

[3] https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/2147-19#Text

[4] Наприклад, постанови від 02 лютого 2022 року у справі № 522/7444/21, https://reyestr.court.gov.ua/Review/102999881; від 01 червня 2022 рокуу справі № 348/1674/19, https://reyestr.court.gov.ua/Review/104583172; від 17 серпня 2022 року у справі № 175/1370/21, https://reyestr.court.gov.ua/Review/105935745

[5] Справа № 753/12578/19, https:// reyestr.court.gov.ua/Review/107219619

[6] Справа № 243/14924/19 , https://reyestr.court.gov.ua/Review/96856723

[7] Постанови від 20 жовтня 2022 року, справа № 148/1223/19, https://rey estr.court.gov.ua/Review/107011989 ; від 19 травня 2022 року, справа № 722/151/20, https://rey estr.court.gov.ua/Review/104477449 ; ухвала від 11 квітня 2019 року, справа № 647/1297/17,https://reyestr.court.gov.ua/Review/81139149

[8] Справа № 725/5513/19, https://reyestr.court.gov.ua/Review/103466813

[9] Справа № 348/1674/19, https://rey estr.court.gov.ua/Review/104583172

[10] Ухвали від 14 вересня 2021 року у справі № 760/34267/19, https://reyestr.court.gov.ua/Review/99575319; від 10 січня 2022 року у справі № 617/1839/19, https://reyestr.court.gov.ua/Review/102478317; постанова від 23 лютого 2022 року у справі № 935/154/20, https://reyestr.court.gov.ua/Review/103906888

[11] На момент подій у цьому провадженні діяла частина 3 статті 219 КПК, що містила аналогічну норму