Справа № 344/6076/20
Провадження № 1-кп/344/436/22
У Х В А Л А

07 листопада 2022 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 15 вересня 2022 року щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 продовжено запобіжні заходи у виді тримання під вартою із визначеним розміром застави, а також продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно ухвали апеляційного суду від 04.03.2022 року.

На даний час щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суму застави у встановленому законом порядку внесено не було, а тому запобіжні заходи залишаються раніше обраними - тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з визначенням їм застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 просила змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема на домашній арешт або зменшити визначений розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 просила змінити запобіжний захід щодо її підзахисного на більш помірний, оскільки, на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК відсутні, так як потерпілі уже допитані. Крім цього, її підзахисний є інвалідом, не заперечує своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення, однак не погоджується із кваліфікуючою ознакою, а саме вчинення кримінального правопорушення організованою групою.

Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.5 ст.185 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за його вчинення передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

В ухвалі Івано-Франківського міського суду від 20.05.2020 року про обрання запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , зазначено обставини, які послужили підставою для обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, з визначеним розміром застави, із врахуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України. В подальшому ухвалами суду даний запобіжний захід неодноразово продовжувався, в тому числі переглядався апеляційними судами. На даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження, вказані обставини не змінилися.

Вислухавши думку сторін з цього приводу, вивчивши матеріали кримінального провадження, в тому числі дані, що характеризують особи обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , викладені в обвинувальному акті, їх вік, стан здоров`я, майновий стан, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, те, що вони є мешканцями іншої області, раніше неодноразово судимі за умисні корисливі злочини, а, зокрема, щодо ОСОБА_10 перебувають на розгляді кримінальні провадження у Приморському районному суді м.Одеси, а також Уманському міськрайонному суді Черкаської області, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Колегія суддів оцінюючи в сукупності всі наведені вище обставини, враховуючи характеризуючі особу обвинувачених дані, те, що вони раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності, а відтак при зміні запобіжних заходів вони можуть переховуватися від суду або вчинити нові злочини, чи впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані в ході судового розгляду, оскільки їм відоме місце їх проживання, а це може значно ускладнити розгляд справи по суті.

Також, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Окрім того колегія суддів вважає, що перебування під домашнім арештом по місцю проживання, не зможе на даному етапі судового розгляду в повній мірі нівелювати наявні ризики, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження в суді.

Наведені вище дані у своїй сукупності підтверджують наявність ризиків і є достатніми підставами вважати про можливість обвинувачених ухилятись від суду і, незаконно впливати на учасників провадження.

Доводи захисту про відсутність ризиків, наявність постійного місця проживання у обвинувачених та стану їх здоров`я, самі по собі не дають достатніх підстав суду для застосування обвинуваченим інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки обвинувачених та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Колегія суддів враховує в сукупності всі наявні обставини даної справи і, зважає не лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а враховує також необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення.

Таким чином, тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинувачених, зважаючи на суспільний інтерес, який привелює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст.3 Конституції України, а тому виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Окрім цього, при обранні щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжних заходів тримання під вартою, судом було визначено розмір застави згідно ч.3 ст.183 КПК України, в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, достатній для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, яку може бути внесено як обвинуваченими, так і іншою особою в будь-який момент під час розгляду кримінального провадження, а отже визначено альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Підстав для зміни розміру застави ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на даний час немає.

Підсумовуючи все вищенаведене, суд констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжних заходів обвинуваченим, або обставин, які більше не виправдовують таке тримання обвинувачених під вартою стороною захисту не наведено і судом, в процесі судового розгляду, не встановлено.

А отже, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, із раніше визначеним розміром застави, слід продовжити, оскільки вони є співмірними і доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжні заходи щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, з визначеним розміром застави відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2020 року, продовжити до 06 січня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 07 листопада 2022 року.

Головуюча суддя Іннеса БОЛЮК

Судді

ОСОБА_12