ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/38/23 Справа № 203/3669/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000329 20 вересня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене під час проведення 21 жовтня 2022 року обшуку, а саме: автомобіль марки «Lexus ES 300» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), власницею якого є ОСОБА_9 , а користувачем ОСОБА_8 ; предмет, схожий на пістолет «Латек» калібру 4 мм з маркуванням «Flobert» з 9-ма патронами до нього.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що вилучені речі дійсно можуть мати безпосередній зв`язок з предметом кримінального провадження і відповідають ознакам, зазначеним у ст.167 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що у зв`язку з ракетною атакою по енергетичній інфраструктурі міста за робочою адресою адвоката було відсутнє енергопостачання з 23 по 25 листопада 2022 року включно, по суті апеляційної скарги просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що ані прокурором, ані суддею не обгрунтовано, до якої категорії доказів відносяться вилучені речі та з якою саме метою вони вилучені. Зазначає, що слідчим суддею не враховано розумість та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Вважає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про дотримання представником строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони.

Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

З клопотання представника слідує, що останній не встиг підготувати апеляційну скаргу у зв`язку з тривалими екстреними відключеннями електроенергії, які відбулися в м.Дніпрі після масових ракетних ударів Російської Федерації, спрямованих на об`єкти енергетичної інфраструктури.

З огляду на зазначене та виходячи з положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України про забезпечення права на апеляційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, апеляційний суд вважає наведені апелянтом причини для поновлення строку на апеляційне оскарження поважними, а відтак клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000329 від 20 вересня 2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.255, ч.ч.2,3,5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України.

21 жовтня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року було проведено обшук гаража, розташованого у дворі будинку АДРЕСА_1 , під час чого вилучено автомобіль марки «Lexus ES 300» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який знаходився у користуванні ОСОБА_8 і належить його дружині, та предмет, схожий на пістолет «Латек» калібру 4 мм з маркуванням «Flobert» з 9-ма патронами до нього, а також встановлено, що вказаний автомобіль використовувався ОСОБА_8 для організації та вчинення своєї незаконної протиправної діяльності.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 21 жовтня 2022 року автомобіль марки «Lexus ES 300» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та предмет, схожий на пістолет «Латек» калібру 4 мм з маркуванням «Flobert» з 9-ма патронами до нього, визнано речовими доказами.

На переконання апеляційного суду вказаний транспортний засіб та предмет, схожий на пістолет «Латек» калібру 4 мм з маркуванням «Flobert» з 9-ма патронами до нього, відповідають критеріям ст.98 КПК України, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому тільки заборона користування, відчуження та розпорядження вказаним майном може запобігти його приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втраті, знищенню, використанню, перетворенню, пересуванню, передачі майна.

Враховуючи те, що вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та існує ризик зміни або знищення вилученого речових доказів, і в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може містити відомості про обставини вчинення цього кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного майна, не допущення його знищення, приховування, відчуження, перетворення, зникнення неможливо, у зв`язку з чим незастосування вказаного заходу може призвести до зазначених ризиків.

Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК України, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту. З таким рішенням погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження не становить надмірний тягар для ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і не порушує баланс між завданнями кримінального провадження та обмеженням права власності останніх.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Крім того, під час досудового розслідування необхідно забезпечити проведення ряду слідчих (розшукових) дій, в першу чергу судових експертиз, а тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Також апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді з підстав визначеного ним способу обтяження майна, оскільки застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на зазначений автомобіль шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження запобігає порушенню прав та законних інтересів сторін кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Що стосується посилань адвоката на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони є його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Lexus ES 300» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), власницею якого є ОСОБА_9 , а користувачем ОСОБА_8 ; предмет, схожий на пістолет «Латек» калібру 4 мм з маркуванням «Flobert» з 9-ма патронами до нього залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4