В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/4810/22

Провадження № 1-кп/0285/249/23

22 лютого 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирсчької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звягель матеріали кримінального провадження 285/4810/22 (№ 0000526) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рихальське, Ємільчинського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого в АТ Українська залізниця електромонтером на залізниці виробничого підрозділу Вінницького будівельно-монтажного поїзда, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України з угодою про примирення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що17.07.2022 у нічний час доби, точний час слідством не встановлено, проходячи повз територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , почув гавкіт собаки в подвір`ї вказаного домогосподарства та вирішив із застосуванням жорстоких методів, шляхом пострілу із мисливської гладкоствольної рушниці, вбити домашню хребетну тварину - собаку породи «Бельгійська вівчарка Малінуа» на кличку «Лорд», яка належала ОСОБА_5 .

3 метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , знаходячись біля паркану вищевказаного домоволодіння, зняв з плеча належну йому мисливську гладкоствольну рушницю, яка була заряджена двома патронами та спрямував її ствол у бік собаки, яка знаходилася на прив`язі на території домоволодіння.

В подальшому, маючи намір, направлений на жорстоке поводження з твариною, наслідком чого була б її загибель, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, нехтуючи існуючими загальнолюдськими моральними правилами і нормами поведінки в суспільстві, в частині відношення до тварин, діючи всупереч ст. 4, п.6 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, а саме жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; та заборони жорстоких методів умертвіння тварин, діючи умисно і цілеспрямовано, бажаючи вбити, тобто умисно протиправно позбавити життя собаку породи «Бельгійська вівчарка Малінуа», що віднесений до хребетних тварин, шляхом знущання над твариною, із застосуванням жорстких методів, які вчиняються особливо болючим способом та завдають тварині мучення, фізичного болю і страждань, використовуючи в якості знаряддя злочину мисливську гладкоствольну рушницю MP-27EM 2-х ствольну, 12 калібру з № НОМЕР_1 , здійснив постріл в собаку, що спричинило її мучення, завдало фізичного болю та страждань, в результаті чого остання сховалась до будки. Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи свої неправомірні дії, зайшов через хвіртку на територію домоволодіння та підійшовши до буди, де перебувала поранена собака породи «Бельгійська вівчарка Малінуа» на кличку «Лорд», здійснив ще один постріл, що призвело до її загибелі.

Внаслідок здійснення пострілів, ОСОБА_4 спричинив собаці механічні пошкодження нижньої щелепи, черевної та грудної порожнини, що повело за собою розлад центру дихання та серцебиття, в результаті чого собака помер.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 299 КК України, тобто жорстоке поводження з твариною, що належить до хребетних, що призвело до загибелі тварини.

19.10.2022 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 299 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_4 із застосуванням положеь ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 просили вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 299 КК України, розкаявся, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, не заперечила щодо затвердження угоди.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Також вказаною угодою визначено покарання із застосуванням положень 69 КК України, яке повинен понести обвинувачений, у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного: ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин і вперше, вину визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, зробив належні висновки, активно сприяв розкриттю злочину, самостійно повідомив в поліцію про вчинене, відшкодував завданий збиток потерпілій, що підтверджується розпискою, просив вибачення у потерпілої.

Суд також враховує відсутність судимості у ОСОБА_4 , до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи.

Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні. Міра покарання, узгоджена сторонами, визначена з дотриманням вимог загальної частини Кримінального кодексу України.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

При цьому з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення із застосуванням ст. 69 КК України внаслідок наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 471, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення, укладену 19.10.2022 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Речові докази:відеодиск білого кольору марки Verbayim CD-R 700 MB 80 MIN з серійним номером NI07XDI9D8191855AI, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1