Номер провадження: 11-сс/813/408/23
Справа № 522/2309/23 1-кс/522/1178/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.03.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2023 року, якою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької обл., громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 квітня 2023 року, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за наступних обставин.

Так, 26.01.2023 року у денну пору доби, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , знаходився на території паркінгу для автомобілів Житлового комплексу «Мерседес», який знаходиться на 2 поверсі будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у якому він працював охоронцем, де на той час також знаходився його знайомий, мешканець кв. 7 вищевказаного будинку, ОСОБА_11 , з яким ОСОБА_7 підтримував дружні стосунки.

У ОСОБА_7 , який на той час мав складнощі із засобами для існування, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, достовірно знаючи про те, що його знайомий ОСОБА_11 є матеріально забезпеченою людиною, у якої при собі наявне цінне майно, а також в житлі якого теж знаходиться цінне майно, раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння цінним майном ОСОБА_11 , шляхом умисного позбавлення життя ОСОБА_11 з корисливих мотивів з метою власного збагачення.

Для реалізації свого злочинного плану ОСОБА_7 , надалі діючи умисно, протиправно, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання протиправних наслідків, з метою умисного позбавлення життя ОСОБА_11 з метою подальшого заволодінням його цінним майном, маючи при собі невідомий предмет із колючо-ріжучими властивостями, наніс ним удар у потиличну частину голови ОСОБА_11 , тим самим умисно спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: ушкодження у нижній правій передній поверхні шиї, горизонтального синцю на шиї довжиною 9 см шириною 2 см, у потиличній ділянці справа - горизонтальна лінійна рана довжиною 3 см, з якої стікає мозкова речовина; у зовнішньому кінці правого ока - поверхнева лінійна рана довжиною 2 см правої частині шиї; відкрита черепно-мозкова травма, перелом основи черепу, від яких ОСОБА_11 помер на місці.

Після чого, ОСОБА_7 , зачекавши деякий час та переконавшись, що ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень помер, заволодів цінним майном ОСОБА_11 та в подальшому зник у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у скоєні умисного кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, яке кваліфікується як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини, вчинене з корисливих мотивів.

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2023 року, вищевказане клопотання слідчого задоволено, відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 квітня 2023 року, без визначення розміру застави.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_7 скасувати та ухвали нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого чи обрати відносно її підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, апелянт зазначає про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, оскільки під час огляду трупа ОСОБА_11 на ньому були цінні речі, що вказує на відсутність корисного мотиву вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, вказує апелянт і на відсутність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Також, апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_7 є тимчасово переміщеною особою з м. Маріуполь, яке зараз знаходиться на тимчасово окупованій території. Ще в січні 2023 року ОСОБА_7 мав намір поїхати до м. Маріуполь за документами для мобілізації, однак не зміг цього зробити через бойові дії на тій території.

Крім того, ОСОБА_7 не знайомий з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні дитину, постійне місце проживання та роботи, матір похилого віку та брата, які є інвалідами та проживають на тимчасово окупованій території в м. Маріуполь.

Також, апелянт зазначає про порушення слідчим суддею строків розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, визначених ст. 186 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисників та підозрюваного на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000679 від 01.02.2023 року.

Як вбачається з матеріалів провадження 18 лютого 2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, а 19 лютого 2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: - показаннями потерпілої ОСОБА_13 ; - протоколом огляду місця події від 08.02.2023 за адресою: АДРЕСА_4 ; - показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_17 ; - протоколом огляду місця події від 17.02.2023 року за адресою: м. Одеса, Лідерсовський бульвар, 5, ЖК «Мерседес», паркінгу для автомобілів, що на -2 поверсі вище вказаного будинку, в ході якого також було проведено огляд іншого володіння особи, а саме автомобіля «Porsche Panamera» в кузові седан чорного кольору VP0ZZZ9ZLLL13212921:27 із д.н.з. НОМЕР_1 , який на момент проведення огляду розташовувався на ділянці огляду, який було проведено в умовах невідкладності;- протоколом огляду місця події, проведеного в умовах невідкладності, від 17.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 17.02.2023 року, в секційному залі моргу КУ «ООБСМЕ»; - протоколом огляду місця події від 18.02.2023 року за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 42, службовий кабінет № 83 СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області; - протоколом обшуку проведеного в умовах невідкладності від 18.02.2023 року, у приміщені житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в якій на протязі тривалого періоду проживав ОСОБА_7 ; - протоколом огляду місця події від 19.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , паркінгу для автомобілів, що на -2 поверсі вище вказаного будинку, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Зазначені докази, як кожний оремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені в клопотанні слідчого та додані до нього матеріали, у колегії суддів є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення у якому він підозрюється.

Зазначене вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги захисника про те, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_30 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також доводів про недоведеність вчинення злочину з корисного мотиву.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника і щодо відсутності ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має вищу освіту, одружений, має на утриманні дитину.

Разом з тим, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, наслідком вчинення якого стала смерть людини, санкція статі за вчинення якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі або ж довічне позбавлення волі, зареєстрований на тимчасово окупованій території, а саме в м. Маріуполі де проживає його мати та рідний брат, в м. Одесі постійного місця проживання не має, офіційно не працевлаштований, працює на тимчасовій роботі, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку. Хоча і є одруженим та має дитину, однак зазначене не стало перешкодою для вчинення злочину, що в свою чергу вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а отже осіб, які б мали на нього визначальний вплив з матою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Крім того, досудове розслідування знаходиться на початковому етапі, а тому є підстави вважати що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини, або продовжити.

Оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, колегія суддів вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування обвинуваченого від суду.

Також, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих і свідків та дослідження їх судом.

Крім цього, ризики, передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджує те, що він офіційно не працевлаштований, засоби його існування не відомі, підозрюється у вчиненні злочину з корисних мотивів, що може, з метою вирішення фінансовим питань, спонукати до вчинення нових злочинів.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваної, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч. 1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді, зважаючи на що є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували існування ризиків, зазначених в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , в тому числі на які посилається захисник в апеляційній скарзі, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та достатнім для попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки останній не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

За таких обставин, слідчим суддею прийнято рішення про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження 18.02.2023 року ОСОБА_7 о 20 год. 00 хв. було затримано, а 196.02.2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно матеріалів провадження клопотання слідчого надійшло до суду першої інстанції та розподілено слідчому судді 21.02.2023 року. Відповідно до журналу судового засідання розгляд клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 розпочався 21.02.2023 року о 14 годині 59 хвилин. Під час судового засідання 21.02.2023 року о 20 год. 00 хв ОСОБА_7 звільнено з під варти в залі суду у зв`язку зі спливом строку, визначеного ст. 211 КПК України та продовжено розгляд клопотання.

Зважаючи на викладене є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про порушення слідчим суддею строку розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, передбаченого ст.186 КПК України.

Істотних порушень вимого КПК України, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на викладене оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, зважаючи на що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2023 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 квітня 2023 року, без визначення застави - без змін.

Ухвала набуває законної сили після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_31 ОСОБА_32 ОСОБА_33