Справа № 950/82/22
Провадження № 1-кп/591/323/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.156, ч.4 ст.153, ч.6 ст.153, ч.1 ст.125, ч.3 ст. 369, ч.1 ст. 343 КК України та прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, яке прокурор підтримав в судовому засіданні.

Захисник подав письмове заперечення на клопотання прокурора, яке підтримав в судовому засіданні, вказавши на недоведеність ризиків, зменшення раніше встановлених ризиків з огляду на тривалий час перебування під вартою. Крім того, ОСОБА_6 потребує лікування та прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до таких висновків.

Відповідно усталеної судової практики ЄСПЛ висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та обвинуваченої особи (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, при встановленні актуальності ризику переховування від суду слід врахувати ті обставини, що ОСОБА_6 не мав офіційних та стабільних джерел доходів, раніше судимий, у справі подано цивільний позов, і ці обставини з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, яка свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, свідчить про те, що обвинувачений може ухилитися від суду, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.».

Не зменшує даного ризику і наявність сімейних зв`язків у обвинуваченого.

Також продовжує існувати і ризик впливу на свідків та потерпілих, враховуючи процедуру отримання показань від таких осіб шляхом безпосереднього їх допиту судом. При цьому, попереднім складом суду проведено допит неповнолітньої потерпілої стороною обвинувачення, однак за клопотанням сторони захисту після заміни судді судовий розгляд проводиться спочатку і така обставина не зменшує ризику, вказаного у п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, ст.ст. 369, 343 КК України, попередню судимість за ст. 369 КК України, кількість епізодів згідно обвинувального акту, обґрунтованими є і ризики, передбачені п.п 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Як вірно зазначала сторона захисту, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

В той же час, в даному конкретному провадженні не допитані потерпілі, свідки та обвинувачений та не досліджені письмові докази, тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків або їх відсутність взагалі, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, колегія суддів зазначає, що останні передбачають можливість необмеженого спілкуванням в різний спосіб з іншими особами, з потенційним доступом останнього до свідків та потерпілих.

Зазначені обставини свідчать про актуальність та тривалість існуючих ризиків та недостатність будь-яких інших запобіжних заходів на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, уникненню встановлених ризиків та виправдовують його подальше тримання під вартою.

Крім того, відповідно ст. 183 КПК, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177-179, 183-184, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 квітня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення її копії.

Судді