Провадження №1-кп/127/355/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

дослідивши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду №22 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001287 від 06.12.2021,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, в зв`язку з тим, що ризики, які було враховано при застосуванні запобіжного заходу, залишаються актуальними й на разі. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, раніше неодноразово судимий за вчинення різного роду майнових злочинів, а інкриміновані йому злочини вчинено під час відбування ним іспитового строку за попереднім вироком суду, наявні у його життя соціальні зв`язки не мають на нього позитивного чи стримуючого від вчинення кримінальних правопорушень впливу, є жителем іншої області, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначені обставини вказують на існування підстав для продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у сумі 198 480 грн.

Захисник ОСОБА_5 з приводу клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, а саме, на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід, крім того, просив суд у разі застосування до нього застави просив визначити її мінімальний розмір.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 статті 331 КПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Отже, вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд враховує конкретні обставини даної справи та обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу та його продовженні.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого, умисного, корисливого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, раніше неодноразово судимий за вчинення різного роду майнових злочинів, а інкриміновані йому злочини вчинено під час відбування ним іспитового строку за попереднім вироком суду. На переконання суду, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 немає достатніх соціально-стримуючих факторів, оскільки обвинувачений не працевлаштований, немає постійного законного джерела доходу. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я, під час розгляду клопотання надано не було, а тому суд вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора в частині визначення обвинуваченому суми застави, оскільки, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна. При цьому суд вважає, що задоволення клопотання сторони обвинувачення про визначення суми застави, не зможе запобігти вищевказаним ризикам для даного кримінального провадження. Крім того, суд з урахуванням усіх вищезазначених обставин вважає, що сума застави, запропонована стороною обвинувачення, не зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.

Враховуючи зазначені обставини, а також вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 8 Конституції України, ст. ст. 7, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196-199, 331, 370, 372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, з 22 грудня 2022 року до 19 лютого 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1