справа № 208/5159/22
№ провадження 1-кс/208/8/23
УХВАЛА

Іменем України

10 січня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого, погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури, про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000733 від 16.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, просив накласти арешт на транспортні засоби: вантажний автомобіль RENAULT PREMIUM державний номер НОМЕР_1 , vin ТЗ НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ТРІО» (); вантажний автомобіль RENAULT MAGNUM державний номер НОМЕР_3 , vin ТЗ НОМЕР_4 , який належить ТОВ «ТРІО» (); вантажний автомобіль RENAULT PREMIUM державний номер НОМЕР_5 , vin ТЗ НОМЕР_6 , який належить ТОВ «МЛИН» (); причіп державний номер НОМЕР_7 , vin ТЗ НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; причіп державний номер НОМЕР_9 , vin ТЗ НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; причіп державний номер НОМЕР_11 , vin ТЗ НОМЕР_12 , який належить ТОВ «ТРІО» ().

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000733 від 16.09.2022 за ч.2 ст.190 КК України, за фактом незаконного заволодіння майна, яке належить МВГ ПП «РИНГ».

В ході проведення досудового розслідування в якості потерпілого допитана ОСОБА_6 . В ході допиту остання дала показання про те, що вона є засновником (учасником) юридичної особи Мале виробничо-господарське приватне підприємство «РИНГ» (МВГ ПП «РИНГ»), , місцезнаходження юридичної особи: Україна, 51700, Дніпропетровська область, місто Вільногірськ, бульвар Миру, буд. 1, кв. 3, а також є Фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 .

Також згідно допиту ОСОБА_6 , у липні 2022 року (точну дату не пам`ятає), до неї звернувся ОСОБА_7 (тел. НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , представник ТОВ «ТРІО»), якого вона знала раніше, оскільки користувалася його послугами автотранспортних перевезень. ОСОБА_7 запропонував останній у якості покупця чоловіка на ім`я ОСОБА_8 (тел. НОМЕР_15 , зі слів ОСОБА_7 представник ТОВ «САН ОІЛ» ), який за хорошу ціну купував насіння соняшника. Так як запропонована ціна була дуже привабливою, ОСОБА_6 зацікавила дана пропозиція. Переговори з ОСОБА_9 вів здебільшого ОСОБА_7 .

Також ОСОБА_6 вказала, що за їх усними домовленостями з ОСОБА_7 , останній зобов`язується надати автотранспорт для перевезення насіння соняшника в порт м. Одеси, вантажоотримувач ТОВ «Сан Оил», яке буде покупцем насіння соняшника, керівником або представником якого є ОСОБА_8 . Реквізити ТОВ «Сан Оил» ОСОБА_6 повинні були надатись після того, як автотранспорт доставить вантаж в м. Одеса та відвантажать ТОВ «Сан Оил». Оплата за насіння соняшника повинна була бути здійснена у готівковій формі після отримання вантажу у м. Одеса для ТОВ «Сан Оил». Далі ОСОБА_6 повинна була здійснити оплату послуг перевезення, але після того, як ТОВ «Сан Оил» отримає вантаж та ОСОБА_6 отримає оригінали ТТН про це.

На підтвердження цих усних домовленостей між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «ТРІО» в особі заступника генерального директора ОСОБА_10 було укладено Договори №203 від 26.07.2022, №0212 від 26.07.2022, №1221 від 26.07.2022 про перевезення вантажів автомобільним транспортом.

ОСОБА_6 вказала, що вартість 1 тони насіння соняшника складає 15500 грн., а загальна вага насіння соняшника складає 65,240 тон.

На виконання вказаних домовленостей 27.07.2022 ОСОБА_7 надав три транспортних засоби:

- РЕНО державний номер НОМЕР_1 , причеп державний номер НОМЕР_11 , водій ОСОБА_11 ( НОМЕР_16 ) вага завантаження: нетто 21,020 тон, брутто 36,440 тон, тара 15,420 тон;

- РЕНО державний номер НОМЕР_5 , причеп державний номер НОМЕР_9 , водій ОСОБА_12 ( НОМЕР_17 ) вага завантаження: нетто 22,580 тон, брутто 39,920 тон, тара 17,340 тон;

- РЕНО державний номер НОМЕР_3 , причеп державний номер НОМЕР_7 , водій ОСОБА_13 ( НОМЕР_18 ) вага завантаження: нетто 21,640 тон, брутто 38,220 тон, тара 16,580 тон. Коли направляються автомобілі перевізником (в даному випадку ТОВ «ТРІО») то перевізником відправляється заявка в якій вказано чітко який автомобіль, дані водія, який їде на завантаження, після чого ми повідомляємо дану інформацію на пункт навантаження. Коли дані автомобілі приїжджають на пункт навантаження , їм відважують товар, все фіксується на передається на офіс. Там формують ТТН, які передаються водіям.

На кожного з зазначених водіїв МВГ ПП «РИНГ» виписано товарно-транспортні накладні (ТТН), а саме:

-ТТН №000100 від 27.07.2022 водію ОСОБА_14 транспортний засіб РЕНО державний номер НОМЕР_1 , причеп державний номер НОМЕР_11 ,

-ТТН №000101 від 27.07.2022 водію ОСОБА_15 транспортний засіб РЕНО державний номер НОМЕР_5 , причеп державний номер НОМЕР_9 ,

-ТТН №000102 від 27.07.2022 водію ОСОБА_16 транспортний засіб РЕНО державний номер НОМЕР_3 , причеп державний номер НОМЕР_7 .

У кожній з зазначених ТТН було зазначено:

- замовник та вантажовідправник - МВГ ПП «РИНГ»,

- автомобільний перевізник - ТОВ «ТРІО», ,

- вантажоодержувач - ТОВ «САН ОИЛ»,

- пункт навантаження вул. Промислова, буд. 9, м. Вільногірськ, Кам`янський район, Дніпропетровська обл.,

- пункт розвантаження м. Одеса, Одеська обл.

Також ОСОБА_6 в ході допиту повідомила, що вищевказані ТТН на офісі після завантаження вказаних автомобілів забрав ОСОБА_7 для передачі ТТН водіям.

Проте, після завантаження та виїзду з пункту навантаження у м. Вільногірськ Валерій без узгодження з ОСОБА_6 та не повідомивши її про свої дії, в невизначеному місці поміняв водіям ТТН виписані МВГ ПП «РИНГ» на ТТН із зазначенням інших вантажовідправника та вантажоодержувача, а саме:

-ТТН №162893 від 28.07.2022 надана водію ОСОБА_14 транспортний засіб РЕНО державний номер НОМЕР_1 , причеп державний номер НОМЕР_11 , де замовником є ТОВ «ФЕРКО», вантажовідправником - ТОВ «Чапаєвське», вантажоодержувачем - ТОВ «Агрозіркове», а пунктом навантаження с. Благодатне;

-ТТН №162891 від 28.07.2022 надана водію ОСОБА_15 транспортний засіб РЕНО державний номер НОМЕР_5 , причеп державний номер НОМЕР_9 , де замовником є ТОВ «ФЕРКО», вантажовідправником - ТОВ «Чапаєвське», вантажоодержувачем - ТОВ «Агрозіркове», а пунктом навантаження с. Благодатне.

-ТТН №162892 від 28.07.2022 водію ОСОБА_16 транспортний засіб РЕНО державний номер НОМЕР_3 , причеп державний номер НОМЕР_7 ,

де замовником є ТОВ «ФЕРКО», вантажовідправником - ТОВ «Чапаєвське», вантажоодержувачем - ТОВ «Агрозіркове», а пунктом навантаження с. Благодатне.

Згідно усних пояснень водіїв, за вказаними ТТН за вказівкою ОСОБА_7 вони здали насіння соняшника, належне МВГ ПП «РИНГ» загальною вагою нетто 64, 960 тон, яке було завантажено за адресою: вул. Промислова, буд. 9, м. Вільногірськ, Кам`янський район, Дніпропетровська обл., в ТОВ «Березівський елеватор», код ЄДРПОУ 955333, яке розташоване за адресою: 67300, Одеська обл., м. Березівка, вул. Пристанційна, буд. 14, (тел. (04823) 375075, (04856) НОМЕР_19 , (04856) НОМЕР_20 , (04856) НОМЕР_21 ).

Згідно допиту ОСОБА_6 . ОСОБА_7 у телефонній розмові обіцяє сплатити ОСОБА_6 грошові кошти за покупку у МВГ ПП «РИНГ» насіння соняшника загальною вагою нетто 64, 960 тон за ціною 15 500 грн. за тону, а всього в розмірі 1 006 880 (один мільйон шість тисяч вісімсот вісімдесят) грн., проте свої зобов`язання не виконує.

Таким чином, ОСОБА_7 в період часу з 27 по 28 липня 2022 року шляхом зловживання довірою заволодів майном МВГ ПП «РИНГ» - насінням соняшника загальною вагою нетто 64, 960 тон за ціною 15 500 грн. за тону, а всього в розмірі 1 006 880 (один мільйон шість тисяч вісімсот вісімдесят) грн., (шахрайство), завдавши мені шкоди в особливо великих розмірах.

В подальшому встановлено, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення має відношення ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який може проживати за адресою: АДРЕСА_1 , користується мобільними телефонами НОМЕР_13 , НОМЕР_14 .

Виходячи з вищевикладеного є підстави вважати, що вищевказані транспортні засоби безпосередньо були використані для вчинення злочину, а саме перевезення незаконно вилученого майна з володіння власника.

Підставою для арешту вказаного майна є те, що незастосування цього заходу спричинить можливість його відчуження, а також втрату речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, наведених у його мотивувальній частині.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного і перебувають у нього з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, зокрема, протокол допиту свідка від 13.10.2022р., протокол допиту потерпілої від 22.09.2022р. та роздруківка інформації щодо автомобілів, наразі не утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Крім того, ч. 11 ст. 170 КПК України вказує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Так, і у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи. У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, не містить законних правових підстав для арешту майна, вказівок на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості можливого правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для фактичного володільця майна, адже однозначно порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки органом досудового розслідування не обґрунтовано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та не доведено наявність обставин, які підтверджують, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження призведе до нівелювання доказового значення предмету клопотання, тобто відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись викладеним та ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000733 від 16.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1