Справа №463/2606/22
Провадження №1-кс/463/5715/22
У Х В А Л А

10 листопада 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 19 жовтня 2022 року звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року, у кримінальному провадженні № 0000119 від 25 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року було задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке було вилучено 27 квітня 2022 року під час обшуку за фактичним місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук ASUS cерійний номер 15G10 №356400 із зарядним пристроєм.
Власник майна ОСОБА_3 посилається на те, що арешт накладений слідчим суддею з метою дослідження інформації та збереження речових доказів. Проте, вилучені предмети, не мають жодного відношення до кримінального провадження, оскільки є її особистою власністю. Даний ноутбук вона придбала в 2008 році, на піддтвердження чого подала гарантійний талон № РТУ08-022894 на гарантійне обслуговування ноутбука.
Водночас, органом досудового розслідування не доведено, що вилучені в ході обшуку речі, а саме: ноутбук ASUS cерійний номер 15G10 №356400 із зарядним пристроєм, містить в собі інформацію про будь яку незаконну діяльність, зберіг на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Окрім того, кримінальне провадження № 0000119 від 25 березня 2022 року, не здійснюється щодо неї, ОСОБА_3 , та остання немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження, жодним процесуальним статусом у вказаному кримінальному провадженні вона не наділена, жодного відношення до кримінального провадження № 0000119 від 25 березня 2022 року вилучене майно не має, арешт на майно ОСОБА_3 було накладено безпідставно та необґрунтовано.
Власник майна ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена, попередньо подала заяву по слухання справи у її відсутності, просила слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених.
Слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, метою арешту майна, є визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.
Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.
Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин, відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, та відсутніми ризиками які слугували підставами для накладення арешту на майно.
Встановлено, що слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 25 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 240 КК України.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року було задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 27 квітня 2022 під час обшуку за фактичним місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , а саме і вказане у клопотанні про накладення арешту майно:зокрема ноутбук сірого кольору марки «Асус», с/н 15G10N356400 з зарядним пристроєм за ознаками вчинення яких розслідується кримінальне провадження, з метою збереження речових доказів.
Під час судового розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 25 березня 2022 триває, у вказаному кримінальному провадженні проводяться експертизи, зазначені в ухвалі про арешт майна речі визнанні речовими в розумінні ст.84 КПК України.
Разом з тим, ОСОБА_3 не є підозрюваною або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, не встановлено причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні органу досудового розслідування про арешт майна обставин. Та хоч ОСОБА_3 не представила суду фіскального чеку, проте долучила гарантійний талон № РТУ08-022894 на гарантійне обслуговування ноутбука, що підтверджує право власності.
Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту вказаних речей, які належать ОСОБА_3 відповідно до поданного клопотання на час розгляду клопотання про повернення тимчасово вилученого майна відпали, на час розгляду клопотання не представлено відомостей, що триває експертиза.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні цього заходу потреба відпала.
За таких обставин у клопотанні слід відмовити
Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/2606/22 (провадження 1-кс/463/2030/22), а саме арешт на майно яке було вилучено 27 квітня 2022 року під час обшуку за фактичним місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук ASUS cерійний номер 15G10 №356400 із зарядним пристроєм.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1