Справа № 738/1474/21
№ провадження 1-кп/738/16/2022
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 серпня 2021 року за №0000426, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Слобідка Менського (Корюківського) району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
за участю:
секретарів судового засідання - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_2
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_2 вчинив злочин при наступних обставинах.
30 серпня 2021 року близько 02.30 години ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у подвір`ї господарства АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою вчинення насильницьких дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, завдав не менше чотирнадцяти ударів руками та ногами ОСОБА_10 , з них не менше восьми ударів в ділянку голови, не менше двох ударів в ділянку тулуба, не менше трьох ударів в ділянку верхніх кінцівок і один удар в ділянку шиї, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка включає в себе: садно в потиличній ділянці голови, садно в лобно-тім`яній ділянці зліва, садно в лівій лобно-скроневій ділянці, садно на верхній повіці лівого ока, садно на верхівці вушної раковини, садно на задній поверхні лівої вушної раковини, садно в ділянці завитка лівої вушної раковини, садно в середній третині завитка правої вушної раковини, садно на верхівці правої вушної раковини, множинні садна по задній поверхні правої вушної раковини, синець в ділянці козелка з поширенням на надкозелковий горбик та ніжку завитка лівої вушної раковини, синець по передній поверхні правої вушної раковини в ділянці трикутної ямки та завитка, синець навколо правого ока, синець в правій скронево-виличній ділянці, крововиливи в м`які тканини лобної та правої тім`яної ділянок, крововилив під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку об`ємом близько 50 мл, субдуральну гематому над правою півкулею головного мозку об`ємом до 180 мл, крововиливи під м`які мозкові оболонки правої та лівої лобних часток, правої тім`яної та скроневої часток, правої скроневої частки на межі з потиличною, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1046 від 23 листопада 2021 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Окрім того, спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді множинних садн тильній поверхні 2-5-го пальців лівої кисті та синців в ділянці правої молочної залози, по задній поверхні правого передпліччя, в лівій ключичній та надключичній ділянці з поширенням на шию по передній поверхні лівого плеча, по задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглоба з поширенням на передпліччя та кисть, по тильній поверхні лівої кисті, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1046 від 23 листопада 2021 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В результаті заподіяння ОСОБА_10 закритої черепно-мозкової травми з субдуральним та субарахноїдальними крововиливами, яка ускладнилась розвитком вторинних субарахноїдальних крововиливів та вторинних ішемічних змін тканини головного мозку з подальшим набряком головного мозку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у Чернігівській обласній лікарні.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною 2 статті 121 КК України - як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Показання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду не заперечував факт спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , при цьому вказує, що його дії були необхідними для захисту себе від неправомірного посягання потерпілого, а тому не погодився з кваліфікацією його дій за ч.2 ст. 121 КК України, зазначивши, що у нього був відсутній умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, підтримав клопотання свого захисника про перекваліфікацію його дій з ч.2 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України. Водночас з тим, ОСОБА_2 показав, що 29 серпня 2021 року він з ОСОБА_11 з обіду вживали алкогольні напої, приблизно о 19-00 годині прийшли до ОСОБА_12 , там, окрім господарів - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , були ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , вони з ОСОБА_11 присіли до них за стіл та вживали разом з ними алкогольні напої, до якої саме години, не пам`ятає. Будь-яких тілесних ушкоджень на ОСОБА_15 не бачив. Під час вживання алкогольних напоїв будь-яких конфліктів між присутніми не було, лише нецензурна лайка, ОСОБА_10 обізвав їх один раз з ОСОБА_11 «малолєтками», але він не звернув на це уваги. Через деякий час, уже вночі, він, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирішили вийти на вулицю, щоб покурити та до туалету. ОСОБА_11 вийшов першим та пішов до туалету, а ОСОБА_10 вийшов на ганок, оскільки був п`яний, то впав з ганку. Чи отримав ОСОБА_10 внаслідок падіння будь-які тілесні ушкодження не може сказати, бо було темно. Він (обвинувачений) допоміг йому піднятися, але ОСОБА_10 , мабуть, подумав, що це він (обвинувачений) його штовхнув з ганку, став лаятися, після того як піднявся, розвернувся та вдарив його (обвинуваченого) в ліву сторону. Після цього вони зціпилися, взяли один одного за одяг та впали на землю, качалися по землі, намагалися завдавати один одному удари, ці удари були незначної сили, хаотичні, не цілеспрямовані. Потім піднялися, продовжували нецензурно лаятися, він (обвинувачений) завдав ОСОБА_10 3 чи 4 удари в область голови долонею з розмаху, ОСОБА_10 упав, не припиняв лайку, у відповідь удари не завдавав. Він допоміг ОСОБА_10 піднятися, після чого вони стали знову тягати один одного за одяг, тоді він (обвинувачений) ще завдав 3 чи 4 удари долонями лівої і правої рук з обох сторін по голові ОСОБА_10 , від чого той знову впав на землю, він (обвинувачений) ще раз допоміг йому піднятися, лайка продовжувалась, ОСОБА_10 намагався його відштовхнути, він (обвинувачений) знову вдарив його разів три в область голови, ОСОБА_10 впав і лежав на землі, намагався піднятися, він взяв його за одяг, посадив на ганок, а сам пішов у хату, більше з будинку не виходив і нікуди не відлучався. Де були під час бійки всі інші, в тому числі і ОСОБА_11 , він не пам`ятає. Коли зайшов у хату ОСОБА_11 сидів за столом, вони ще випили, а потім позасинали. Зранку його розбудила мати, Дондик ОСОБА_16 повідомила, що ОСОБА_10 забрала швидка. Також обвинувачений зазначив, що ОСОБА_10 був високий, худий, як він ходив не знає, в той вечір всі були п`яні.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_2 зазначив, що він винуватий, але він не хотів настання таких наслідків, просив вибачення у потерпілої. При вирішенні цивільних позовів поклався на розсуд суду, у судових дебатах захисник просив позов прокурора задовольнити повністю, а потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково, у частині відшкодування майнової шкоди задовольнити повністю, а у відшкодуванні моральної шкоди відмовити, з чим погодився і обвинувачений.
Показання потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_7 під час судового розгляду показала, що вона є матір`ю померлого ОСОБА_10 , з яким проживала останні 30 років. Олег ніколи не скаржився на загальний стан здоров`я, але у нього були хворі ноги, йому було важко ходити. За характером ОСОБА_17 був добрим, неконфліктним, майже ніколи ні до кого не ходив, був дома, допомагав їй по господарству, вона ніколи не помічала, що він когось бив чи його хтось бив. Останній раз ОСОБА_18 бачила 29 серпня 2021 року, в цей день до нього приїхав його знайомий з м. Мена ОСОБА_19 , як пізніше стало відомо ОСОБА_20 , привіз із собою пляшку пива, яку вони й не допили, оскільки вона накричала на них, сказала щоб розбігалися, бо наступного дня збиралися вибирати картоплю. ОСОБА_17 взяв велосипед й сказав їй, що проведе ОСОБА_19 , але додому не повернувся, куди поїхав вона не знала, а виявляється ОСОБА_19 повів його до своїх родичів. Між сином та ОСОБА_19 конфліктів не помічала. Коли син йшов з дому, то тілесних ушкоджень на ньому не було. Зранку прийшла сусідка ОСОБА_21 та сказала, щоб вона (потерпіла) забрала ОСОБА_18 з господарства навпроти ОСОБА_22 , про це їй повідомила ОСОБА_23 мати обвинуваченого. Вона приїхала на велосипеді до вказаного господарства, за нею прийшов син ОСОБА_24 , ОСОБА_17 лежав на подвір`ї господарства, там же була господиня, наглядно їй знайома жінка, як потім з`ясувалось ОСОБА_25 , господар пішов на роботу. З Дондик ОСОБА_16 вона не розмовляла, нічого в неї не розпитувала. ОСОБА_18 не впізнала, весь був побитий, на себе не схожий, синій, вухо розбите, гуля на лобі, на її слова не реагував. Вона попросила знайомого ОСОБА_26 відвезти ОСОБА_18 додому, але той відповів, що ОСОБА_17 майже не дихає й викликав швидку. Спочатку швидка відвезла ОСОБА_18 у лікарню у м. Мена, а потім у м. Чернігів, зробили операцію, через декілька днів він помер. Потерпіла зазначила, що особисто обвинуваченого не знає, але від жителів села чула, що він схильний до бійок, не одного ОСОБА_18 побив, найбільше її обурює те, що ніхто ні в ночі, ні зранку не викликав швидку, наполягала на суворій мірі покарання. Цивільний позов підтримала, просила задовольнити повністю.
Показання свідків.
Свідок ОСОБА_13 під час судового розгляду показала, що 29 серпня 2021 року у вечірню пору доби до неї додому приїхав ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , а потім ОСОБА_29 , який є її дядьком, та ОСОБА_10 .. Вона, ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_10 випивали. ОСОБА_10 того вечора бачила вперше, тілесних ушкоджень на ньому не було, поводив себе адекватно, ні з ким не лаявся, якась була словесна перепалка з ОСОБА_30 , але зміст її передати не може, оскільки добре випила, потім заснула. Вночі десь о 02-30 год вона вийшла з будинку, ОСОБА_10 сидів на ганку, а через деякий час побачила як ОСОБА_2 бив ОСОБА_10 , відтягнувши його від ганку десь за метр, завдавав удари кулаками та ногами, удари в основному приходилися по голові. ОСОБА_10 не рухався, лежав на землі. Вона побігла в хату, стала всіх будити, ніхто не прокинувся. Зранку побачила ОСОБА_10 на подвір`ї, їй здалося, що він помер, розбудила ОСОБА_12 , він зателефонував матері ОСОБА_31 , їй вона розказала, що ОСОБА_32 побив ОСОБА_33 , на що вона приказала їй нікому нічого не говорити. ОСОБА_27 спав, його розбудила його мати, била його долонями по обличчю, щоб прокинувся. Відповідаючи на питання прокурора показала, що ОСОБА_28 ОСОБА_33 не бив, ОСОБА_10 також ОСОБА_2 не бив.
Свідок ОСОБА_28 під час судового розгляду показав, що точної дати не пам`ятає, але не заперечує, що 29 серпня 2021 року вони з ОСОБА_2 прийшли до ОСОБА_12 , там були ОСОБА_10 та ще один чоловік на ім`я ОСОБА_19 . Під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, ОСОБА_7 сказав «чого ви малолєтки сюди прийшли», на що вони з ОСОБА_2 відповіли йому нецензурною лайкою. Це ОСОБА_15 не сподобалося, він замахнувся в сторону ОСОБА_2 , а останній навідмаш відвів удар, після чого ОСОБА_7 сів на своє місце. ОСОБА_13 всіх заспокоювала. Особисто він на слова ОСОБА_33 не образився. Чи була від когось пропозиція вийти на вулицю розібратися, такого він не пам`ятає. Коли виходили з будинку, ОСОБА_10 перечіпився за килим і впав у сінях на карачки, піднявся сам, тілесних ушкоджень на ньому не було, за ним виходив ОСОБА_2 .. ОСОБА_10 стояв у дворі, як падав він не бачив. Він (свідок) пішов до туалету, а коли повертався назад, то побачив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_10 лежали на землі, тягали один одного за одяг, боролися, він не втручався, лише сказав, щоб заспокоїлись. ОСОБА_2 піднявся, завдав удари ОСОБА_10 , який сидів на землі. Місце, де боролися ОСОБА_2 та ОСОБА_10 було освітлене, на цьому місці викладена з цегли доріжка. Він бачив як ОСОБА_2 завдав 4 удари долонею руки по тілу ОСОБА_33 , бійка тривала хвилин 10, він сказав, щоб вони припиняли, після чого ОСОБА_2 підняв ОСОБА_33 та посадив його на ганку. Коли зайшли у хату, то у ОСОБА_2 на лобі побачив садна, які тілесні ушкодження були у ОСОБА_33 не знає, бо до нього не виходив. Вони з ОСОБА_2 ще випили, після чого він заснув за столом. Чи виходили ще після цього на вулицю ОСОБА_2 та ОСОБА_13 не знає. Він проспав до 11 години ранку, коли прокинувся, то ОСОБА_34 повідомив, що приїжджала швидка.
Також свідок ОСОБА_28 показав, що ОСОБА_2 знає зі школи, а ОСОБА_10 проживав недалеко від нього, у останнього були проблеми з ногами, ходив повільно, була порушена координація рухів.
Свідок ОСОБА_12 під час судового розгляду показав, що 29 серпня 2021 року у вечірню пору доби у нього вдома розпивали спиртні напої він, його співмешканка ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 та ОСОБА_28 .. Будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_33 не було, він насилу ходив, у нього були хворі ноги, у ОСОБА_2 бачив подряпину чи то на лобі, чи то на скроні, з якої саме сторони не пам`ятає, яку останній отримав незадовго до цього на роботі, інших тілесних ушкоджень не бачив, лише під час проведення слідчого експерименту 31 серпня 2021 року побачив на обличчі ОСОБА_2 більш свіжі тілесні ушкодження у вигляді саден, де саме не пам`ятає. Як стемніло він пішов відпочивати, за столом у його присутності ніяких конфліктів не було. Зранку 30 серпня 2021 року він побачив ОСОБА_33 на подвір`ї, останній лежав на землі. ОСОБА_2 розбудила його матір, оскільки останній довго не прокидався, то вона долонями завдавала йому по обличчю удари незначної сили.
Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
Згідно з рапортами інспектора чергового ВП №1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_35 , 30 серпня 2021 року отримані заяви та зареєстровані ЄО за №3817 та №3819, в результаті опрацювання яких встановлено, що цього ж дня о 10-56 годині та о 13-36 годині надійшли повідомлення зі служби 102 про те, що 30 серпня 2021 року о 10-56 годині до Менської ЦМЛ КШМД доставлений ОСОБА_10 , мешканець АДРЕСА_2 з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, параорбітальна гематома обох очей, загальне переохолодження (том 1 а.к.п. 93, 94).

30 серпня 2021 року ОСОБА_7 звернулася до Корюківського РВ ГУНП в Чернігівській області з письмовою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності особу, яка 30 серпня 2021 року завдала тілесні ушкодження її сину ОСОБА_10 (том 1, а.к.п.97).
З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000426 вбачається, що 30 серпня 2021 року до ЄДРДР на підставі заяви ОСОБА_7 були внесені відомості з коротким викладом обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за статтею 128 КК України, а саме про те, що 29 серпня 2021 року у вечірній час, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відпочиваючи у своїх знайомих по АДРЕСА_3 , отримав при невідомих обставинах тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМГ, СГМ, параорбітальна гематома обох очей, загальне переохолодження, без свідомості доставлений на лікування до Чернігівської обласної лікарні (том 1 а.к.п. 91).
Постановою слідчого від 30 серпня 2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 30 серпня 2021 року за №0000426 перекваліфіковане з ст. 128 КК України на ч.1 ст. 121 КК України, про що внесено відповідні відомості до ЄРДР (том 1 а.к.п. 95, 96).
З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000426 від 30 серпня 2021 року з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України вбачається, що 30 серпня 2021 року у нічний час, ОСОБА_2 , перебуваючи у господарстві, розташованому по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_10 , вчинив сварку, яка переросла у бійку, під час якої завдав декілька ударів руками та ногами в область обличчя та голови ОСОБА_10 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, субдуральна гематома правої гемісфери головного мозку; ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення (том 1 а.к.п. 96).
У Протоколі огляду місця події від 30 серпня 2021 року та фототаблицях до нього зафіксовано проведення огляду господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , з письмового дозволу власника ОСОБА_12 , під час якого встановлено загальний вигляд господарства, зокрема, встановлено, що доріжка до будинку встелена цеглою, деякі цеглини випираються догори, територія подвір`я біля ганку викладена шматками цегли і асфальту (том 1 а.к.п. 99-104).
У протоколі про результати аудіоконтролю за особою від 17 вересня 2021 року зафіксовано, що на підставі ухвали слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року із застосуванням відповідних технічних засобів фіксації інформації було проведено аудіоконтроль особи ОСОБА_2 , за результатами якого була отримана інформація, що підтверджує причетність ОСОБА_2 до вчинення кримінального правопорушення. Під час розгляду справи у суді було відтворено відеозапис, що міститься на оптичному носії DVD+R диску (інвентарний № 138т), доданому до протоколу про результати аудіоконтролю за особою від 17 вересня 2021 року. Відтворенням запису встановлено, що 31 серпня 2021 року (дата файлу з відеозаписом) мала місце розмова ОСОБА_2 та сторонньої особи, під час якої ОСОБА_2 розповідає, що у нього виникли з потерпілим розбіжності, від завданих руками ударів останній у лікарні у комі. Від обвинуваченого ОСОБА_2 після дослідження даного доказу не надійшло ніяких заперечень (т.1 а.к.п. 116-117).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 31 серпня 2021 року з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини заподіяння тілесних ушкоджень 30 серпня 2021 року ОСОБА_10 , з участю свідка ОСОБА_13 , двох понятих та спеціаліста, було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічного засобу фіксації відеокамери НС-V260.
Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на флешнакопичувачі Kingston, наданому прокурором. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу слідчого експерименту.
Слідчим експериментом встановлено, що 29 серпня 2021 року свідок ОСОБА_13 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 та потерпілим вживали спиртні напої. Показала, що чоловіка, якого побили, вона раніше не знала, називали його ОСОБА_18 . Близько 02-30 години ночі вона вийшла з будинку на вулицю до туалету й побачила як ОСОБА_17 впав з ганку (порогу) на цеглу на ліву сторону, поряд з ним нікого не було. Коли вона поверталася з туалету, то побачила як ОСОБА_36 бив ОСОБА_18 , який лежав на землі, а саме завдавав йому удари ногами та руками по голові із значною силою, вона намагалась припинити бійку, кричала, але не змогла цьому завадити, ОСОБА_27 сказав, щоб вона йшла до будинку, на її крик з хати вийшов ОСОБА_28 , який припинив бійку, вона більше з хати не виходила. Зранку вона вийшла з будинку й побачила, що ОСОБА_17 лежав на тому ж місці, де його бив ОСОБА_27 , був майже без свідомості, вона підтягнула його до опори. Потім приїхали мати та брат ОСОБА_18 , ОСОБА_27 ще спав у хаті, хтось викликав швидку. Свідок ОСОБА_37 показала на місці, де знаходився потерпілий, як він лежав, та показала як ОСОБА_27 завдавав удари ОСОБА_15 , при цьому показала, що бійка тривала 15 хвилин, ОСОБА_27 завдав ОСОБА_10 приблизно 10 ударів по голові ногами, й стільки ж ударів руками (том 1, а.к.п. 108-111).
31 серпня 2021 року з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 в ніч з 29 на 30 серпня 2021 року, слідчим було проведено слідчий експеримент з участю ОСОБА_2 , двох понятих та спеціаліста із застосуванням технічного засобу фіксації відеокамери НС-V260.
Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на на флешнакопичувачі Kingston, наданому прокурором. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу слідчого експерименту, та відрізняється від показань ОСОБА_2 , наданими під час судового розгляду справи, щодо кількості завданих ним ударів потерпілому (том 1 а.к.п.134-135).
Під час слідчого експерименту ОСОБА_2 показав, що 29 серпня 2021 року він разом з ОСОБА_38 прийшли до ОСОБА_34 та його співмешканки ОСОБА_16 , де вже були ОСОБА_7 та чоловік на ім`я ОСОБА_19 , всі вживали спиртне. ОСОБА_12 пішов спати, де дівся ОСОБА_14 не знає. ОСОБА_10 почав нецензурно висловлюватися, він попросив його вийти з будинку, на що він не погодився. Десь хвилин через 10 ОСОБА_7 пішов на вулицю, впав у сінях, він почув якийсь гуркіт, вийшов, допоміг йому піднятися, вивів на ганок, ОСОБА_7 впав з ганку на землю ближче до колодязя, він знову допоміг йому встати. ОСОБА_7 продовжував його ображати нецензурною лайкою, а тому він завдав йому 3 чи 4 удари долонями по обличчю. Від даних ударів ОСОБА_7 упав на землю, він знову його підняв. Оскільки конфлікт продовжувався, то завдав ще 3 чи 4 таких же ударів, від яких ОСОБА_7 впав знову. Потім ОСОБА_27 підняв ОСОБА_18 та посадив на ганок будинку, а сам пішов вживати спиртне. Чи хтось з присутніх бачив бійку, не знає, зазначив, що їх ніхто не розбороняв. Зранку дізнався, що ОСОБА_33 забрала швидка.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 26 жовтня 2021 року з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини заподіяння тілесних ушкоджень 30 серпня 2021 року ОСОБА_10 , з участю свідка ОСОБА_14 , двох понятих та спеціаліста, було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічного засобу фіксації відеокамери НС-V260 (том 1 а.к.п.137-140).
Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на DVD+R диску, наданому прокурором. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу слідчого експерименту.
Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_14 показав, що 29 серпня 2021 року він приїхав у гості до свого друга ОСОБА_33 , де вони вживали пиво, потім вирішили продовжити вживати спиртні напої, а тому пішли додому до ОСОБА_25 та ОСОБА_39 . Спочатку вони вживали спиртні напої на подвір`ї господартсва, а потім перейшли в будинок. Оскільки він дуже сп`янів, то пішов відпочивати до іншої кімнати, а ОСОБА_40 залишився сидіти за столом. Свідок ОСОБА_14 також показав, що на той момент, як він зі ОСОБА_41 зайшли на територію господарства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , то ОСОБА_40 був у нормальному стані, без будь-яких тілесних ушкоджень.
Відповідно до Протоколу огляду місця події 14 вересня 2021 року у приміщенні Чернігівської обласної лікарні було оглянуто труп ОСОБА_33 ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1 а.к.п. 149-152).
Згідно з Лікарським свідоцтвом про смерть № 1164 від 14 вересня 2021 року та довідкою про причину смерті ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: внутрішньочерепна травма. Окрім основної причини смерті ОСОБА_33 у довідці про причину смерті зазначено також й про те, що до смерті призвели набряк головного мозку, субдуральний крововилив, внутрішньочерепна травма. Дія тупого предмета намір не визначений ( том 1 а.к.п.153-154).
Згідно з Висновком експерта № 1046 від 23 листопада 2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи встановлено, що причиною смерті ОСОБА_33 стала закрита черепно-мозкова травма з субдуральним та субараноїдальними крововиливами, яка ускладнилась розвитком вторинних субарахноїдальних крововиливів та вторинних ішемічних змін тканини головного мозку з подальшим набряком головного мозку. Смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . На трупі ОСОБА_33 виявлено комплекс тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, який включає в себе: садно в потиличній ділянці голови, садно в лобно-тім`яній ділянці зліва, садно в лівій лобно-скроневій ділянці, садно на верхній повіці лівого ока, садно на верхівці лівої вушної раковини, садно на задній поверхні лівої вушної раковини, садно в ділянці завитка лівої вушної раковини, садно в середній третині завитка правої вушної раковини, садно на верхівці правої вушної раковини, множинні садна по задній поверхні правої вушної раковини, синець в ділянці козелка з поширенням на надкозелковий горбик та ніжку завитка лівої вушної раковини, синець по передній поверхні правої вушної раковини в ділянці трикутної ямки та завитка, синець навколо правого ока, синець в правій скронево-виличній ділянці, крововиливи в м`які тканини лобної та правої тім`яної ділянок, крововилив під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку об`ємом близько 50 мл, субдуральну гематому над правою півкулею головного мозку об`ємом до 180 мл, крововиливи під м`які мозкові оболонки правої та лівої лобних часток, правої тім`яної та скроневої часток, правої скроневої частки на межі з потиличною; даний комплекс тілесних ушкоджень утворився від дій тупого (тупих) предмета (предметів) за механізмами удару та тертя; комплекс тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;
множинні садна тильній поверхні 2-5-го пальців лівої кисті та синці в лівій підключичній ділянці, в проекції грудинного краю правої ключиці, в ділянці правої молочної залози, по задній поверхні правого передпліччя, в лівій ключичній та надключичній ділянці з поширенням на шию, по передній поверхні лівого плеча, по задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглоба з поширенням на передпліччя та кисть, по тильній поверхні лівої кисті; дані тілесні ушкодження утворилися від дій тупого (тупих) предмета (предметів), синці за механізмом удару, садна за механізмом тертя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Всі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_33 , утворилися не менш, ніж за 10 діб до настання смерті.
Комплекс тілесних ушкоджень в ділянці голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми утворився від дій тупого (тупих) предмета (предметів), якими в тому числі могли бути «долоні рук», «кулаки рук» та «ноги», за механізмами удару та тертя. В ділянці голови виявлено ознаки не менш, ніж 8 (восьми) травмуючих дій. Тілесні ушкодження в ділянці тулуба утворилися від дій тупого (тупих) предмета (предметів), якими в тому числі могли бути «долоні рук», «кулаки рук» та «ноги», за механізмом удару. В ділянці тулуба виявлено ознаки не менш, ніж 2 (двох) травмуючих дій. Крім того, виявлено ознаки не менш, ніж 3 (трьох) травмуючих дій в ділянці верхніх кінцівок та 1 (однієї) травмуючої дії в ділянці шиї.
Враховуючи локалізацію, морфологічні особливості та взаєморозташування всіх виявлених тілесних ушкоджень, вони могли утворитися не менш, ніж від 14 (чотирнадцяти) травмуючих дій, з них не менше 8 (восьми) травмуючих дій в ділянку голови, не менш 2 (двох) травмуючих дій в ділянці тулуба, не менше 3 (трьох) травмуючих дій в ділянці верхніх кінцівок, і від 1 (однієї) травмуючої дії в ділянці шиї. Всі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_33 , утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів) за механізмами удару та тертя.
Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Увесь комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_41 , не міг утворитися при падінні з висоти як з наданнями тілу прискорення, так і без такого (том 1 а.к.п. 174-186).
Постановою слідчого від 14 вересня 2021 року перекваліфіковане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 30 серпня 2021 року, з ч.1 ст. 121 КК України на ч.2 ст. 121 КК України, про що внесені відомості до ЄРДР (том 1 а.к.п. 155-156).
Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, відповідно до положень частини 3 статті 89 КПК України.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.
Проаналізувавши показання обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_7 , свідків, всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, поза розумним сумнівом, що відповідає положенням ч.2 ст.17 КПК України, суд прийшов до переконання, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Так, згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 року у справі №688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішенні має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключає можливу відсутність умислу або інший характер умислу. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Зокрема, суд встановив, що під час спільного розпивання спиртних напоїв між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, під час якої обвинувачений завдав не менше чотирнадцяти ударів руками та ногами ОСОБА_10 в ділянку голови, тулуба, верхніх кінцівок та в ділянку шиї, чим спричинив ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, від яких потерпілий помер у лікарні.
Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду заявили клопотання про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч.2 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України, при цьому обвинувачений визнав свою вину, а саме в тому, що дійсно мало місце спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , однак зазначив, що прямого умислу у заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень у нього не було, а все це сталося раптово, оскільки саме потерпілий був ініціатором сварки, а потім і бійки, першим вдарив його по обличчю, під час бійки обвинувачений також отримав тілесні ушкодження, які були завдані йому потерпілим, а тому ОСОБА_2 вдався до заходів, які були необхідними в даній ситуації.

Оскільки для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з перебуванням особи в стані необхідної оборони, суд повинен врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання, суд за клопотанням сторони захисту призначив судово-медичну експертизу з метою встановлення тяжкості тілесних ушкоджень у обвинуваченого.
Згідно з висновком експерта №43 від 10 вересня 2022 року за результатами проведення судово-медичної експертизи експерт дійшов висновку, що у ОСОБА_2 мають місце тілесні ушкодження у вигляді саден лобної ділянки зліва, скроневої ділянки зліва, в ділянці носа та в ділянці правого ліктя, що могли утворитись від дії тупих предметів, в тому числі під час бійки, яка виникла в ніч з 29 на 30 серпня 2021 року, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Для утворення тілесних ушкоджень достатньо по одному травматичному впливу в ділянку лоба зліва, скроні зліва, в ділянку носа та правого ліктя. Тілесні ушкодження в ділянці лоба, носа та правого ліктя могли утворитись внаслідок падіння з наданням тілу стороннього прискорення чи без нього з висоти власного зросту на тверду поверхню за умови контакту даних ділянок з твердою поверхнею. Не виключена можливість утворення садна в ділянці правого ліктя внаслідок самозахисту (том 2 а.к.п. 55-57).
Проаналізувавши даний висновок експерта у сукупності з іншими доказами, суд дійшов висновку, що доводи обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_2 заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони не знайшли свого підтвердження, а тому не можуть бути покладені в основу зміни обвинувачення ОСОБА_2 на ст. 124 КК України, у зв`язку з чим суд їх відхиляє.

Статтею 124 КК визначено кримінальну відповідальність за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця. Диспозиція цієї норми містить обов`язкові ознаки складу злочину, які відрізняють його від діяння, відповідальність за яке настає за ст. 121 КК.

Так, на відміну від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК) визначальним для кваліфікації дій особи за ст. 124 КК є відповідна обстановка вчинення злочину - перебування винного, зокрема, у стані необхідної оборони. Крім того, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього злочину є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно зі ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК (ч. 3 ст. 36 КК).

Обґрунтовуючи клопотання про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_2 з ч.2 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України, захисник посилається лише на те, що потерпілий ОСОБА_10 своєю поведінкою спровокував сварку з обвинуваченим та нібито першим завдав удар в область обличчя обвинуваченому, у зв`язку з чим у останнього виникло право на самозахист.

Водночас з тим, обвинувачений у судовому засіданні показав, що під час розпивання спиртних напоїв у нього виникла словесна перепалка з потерпілим, яка не була суттєвою і виражалася у висловлюванні нецензурних слів на адресу один одного, з показань обвинуваченого потерпілий лише один раз висловився в його сторону та в сторону свідка ОСОБА_42 , назвавши їх «малолєтками», та висловив своє невдоволення тим, що вони прийшли до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , але як показав обвинувачений і свідок ОСОБА_28 вони, навіть, не звернули на це уваги, тобто ці слова їх не образили. Сама ж бійка розпочалася на вулиці після того як потерпілий впав з ганку і за словами обвинуваченого ОСОБА_10 подумав, що його штовхнув з ганку він (обвинувачений), а тому після того як ОСОБА_2 допоміг потерпілому піднятися, останній вдарив обвинуваченого долонею в ліву сторону обличчя, куди саме конкретно не пам`ятає. Також обвинувачений показав, що під час бійки він (обвинувачений) та потерпілий декілька разів падали на землю, качалися, на тому місці, де відбувалася бійка, на поверхні землі викладена доріжка з цегли та фрагментів асфальту, а тому не виключає отримання тілесних ушкоджень саме внаслідок падіння на цю поверхню.
Згідно з висновком експерта №43 від 10 вересня 2022 року тілесні ушкодження в ділянці лоба, носа та правого ліктя могли утворитись внаслідок падіння з наданням тілу стороннього прискорення чи без нього з висоти власного зросту на тверду поверхню за умови контакту даних ділянок з твердою поверхнею.
За таких обставин, суд виключає можливість утворення садна в ділянці правого ліктя внаслідок самозахисту.
Окрім того, обвинувачений під час судового розгляду показав, що будь-яких погроз зі сторони потерпілого на його адресу не було, була лише обоюдна нецензурна лайка. Обвинувачений не зміг пояснити під час судового розгляду, які ж саме дії потерпілого, становили реальну загрозу його життю або здоров`ю.

Відповідаючи на питання суду та представника потерпілого про те, чи становив для нього якусь небезпеку лежачий на землі потерпілий та навіщо він тричі піднімав його із землі і кожного разу після цього завдавав удари, обвинувачений не зміг пояснити. Водночас з тим, обвинувачений показав, що потерпілий після завданих ним ударів падав на землю, намагався піднятися, але самостійно цього зробити не зміг, він йому допомагав. В судових дебатах захисник також вказав на те, що ОСОБА_10 був такий п`яний, що не міг піднятися із землі, спав на вулиці під дощем.

Вказані обставини, на думку суду, навпаки свідчать про безпорадний стан потерпілого як внаслідок вживання ним алкогольних напоїв, так і за станом його здоров`я, оскільки в судовому засіданні свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_12 підтвердили, що у ОСОБА_33 були проблеми з ногами.

Вказані обставини переконують суд, що обвинувачений ОСОБА_2 умисно спричинив ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили його смерть, при цьому, використовуючи свою явну фізичну перевагу над ним. На користь явної фізичної переваги ОСОБА_2 над ОСОБА_10 та можливості прикладання значної фізичної сили вказує стан здоров`я потерпілого, який зі слів його матері та свідків мав проблеми з опорно-руховим апаратом, насилу пересувався, його вік, а також те, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння і, з огляду на його стан, не міг чинити активного опору ОСОБА_2 , який також зазначив про те, що потерпілий не міг самостійно піднятися із землі.
Підстав не довіряти показанням потерпілої ОСОБА_7 та свідків, наданим під час судового розгляду, чи вважати, що потерпіла чи свідки умисно обмовили обвинуваченого, суд не вбачає, і обвинуваченим такі показання теж не були спростовані.
Обвинувачений не заперечував факту заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, з його показань вбачається, що він завдав потерпілому ОСОБА_7 не менше 12 ударів долонями рук в область голови, тобто у життєво важливий орган.

Твердження обвинуваченого про те, що він не бажав смерті потерпілого, суд не бере до уваги, оскільки у разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Таким чином, як зі змісту показань обвинуваченого та свідків, а також із фактичних даних, що містяться у досліджених судом доказах, не вбачається, що потерпілий застосував таку фізичну силу або вчинив інші активні агресивні дії, які могли би становити реальну загрозу життю або здоров`ю обвинуваченого.

Отже, встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність такого акту суспільно небезпечного посягання зі сторони потерпілого, який би за своїми об`єктивними ознаками міг створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому, що у свою чергу могло викликати в останнього невідкладну необхідність у заподіянні шкоди потерпілому.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для висновку, що обвинувачений, завдаючи потерпілому ударів у ділянку, де розташовані життєво важливі органи, зокрема по голові, перебував у стані оборони та діяв із перевищенням її меж. Натомість вчинення таких дій обвинуваченим свідчать про те, що він через сварку бажав заподіяти потерпілому тілесні ушкодження та діяв з відповідним умислом.

Отже, вищезгадані докази та обставини заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченому свідчать про те, що кримінально-правова оцінка фактично вчиненого ним діяння - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого - за ч. 2 ст. 121 КК є правильною. Тому аргументи обвинуваченого про необхідність кваліфікації його дій за ст. 124 цього Кодексу не є слушними.

Суд критично оцінює версію обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника висунуту в судовому засіданні про неможливість настання смерті потерпілого від дій обвинуваченого, оскільки обвинувачений залишив ОСОБА_33 на ганку, а сам пішов до хати, а зранку обвинуваченого виявили в іншому місці, а також не було встановлено чи виходив ще хтось з хати тієї ночі, що робив ОСОБА_14 , при цьому будь-яких переконливих аргументів не навели.
Дослідивши безпосередньо під час судового розгляду докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що такі показання обвинуваченого висловлені з метою перешкодити встановленню фактичних обставин кримінального провадження, покращити своє становище та уникнути належного покарання за вчинений злочин, так як ОСОБА_2 розуміє тяжкість вчиненого та усвідомлює, яке може понести покарання за вчинене, та розцінює їх як метод обраного обвинуваченим захисту.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
В обвинувальному акті зазначено, що обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 під час досудового розслідування не встановлено, про що зазначив і прокурор в судових дебатах. Суд також вважає, що такі обставини відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , в обвинувальному акті зазначено вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, з чим погоджується і суд.
Мотиви призначення покарання .
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив умисний тяжкий злочин, від якого настали тяжкі наслідки смерть людини, згідно з довідкою-характеристикою, виданою Покровським старостинським округом 31 серпня 2021 року №146/20, ОСОБА_2 проживає з матір`ю, неодружений, не є депутатом міської і районної рад, скарг на нього від жителів села в старостинський округ не надходило, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
З урахуванням обставин справи, особи винного, думки потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні, а також використовуючи дискреційні повноваження та виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією частини 2 статті 121 КК України.
Підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від відбування покарання відсутні.
Мотиви ухвалення рішення про залік досудового тримання під вартою.
Згідно з Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_2 було затримано 31 серпня 2021 року ( том 1 а.к.п. 105-106).
Ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2021 року ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (том 1 а.к.п. 142-147).
Під час судового розгляду запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_2 неодноразово продовжувався, на даний час строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчився. Суд вважає можливим не застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання після набрання вироком законної сили.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 31 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року включно підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі.
Мотиви ухвалення рішення щодо цивільного позову.
У даному кримінальному провадженні заявлені цивільні позови прокурором в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 82 720,57 гривень та ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, згідно з яким ОСОБА_7 просить стягнути з ОСОБА_2 23647,30 гривень у відшкодування майнової шкоди та 200 000 гривень у відшкодування моральної шкоди (том 1 а.к.п. 52-83; 204-211; том 2 а.к.п. 18-29 ).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_2 при вирішенні цивільних позовів поклався на розсуд суду. У судових дебатах захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , з яким погодився обвинувачений, визнав цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради, КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 82 720,57 гривень, просив задовольнити його в повному обсязі; цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, визнав частково, просив задовольнити в частині стягнення майнової шкоди та відмовити в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди.

Прокурор та ОСОБА_7 під час судового розгляду підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Вирішуючи цивільні позови суд дійшов наступних висновків.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради, КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 82 720,57 гривень, підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з вимог статей 127 КПК України, ст. 1206 ЦК України та даних, зазначених у довідці про понесені закладом охорони здоров`я витрати на стаціонарне лікування потерпілого.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Так, відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання".
Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.
Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Згідно з довідкою КНП «Чернігівська обласна лікарня» ЧОР від 09 грудня 2021 року №3/05/786, ОСОБА_10 поступив на лікування в нейрохірургічне відділення 30 серпня 2021 року (1 ліжко-день) та був переведений до анестезіологічного відділення з ліжками для інтенсивної терапії, де перебував з 31 серпня по 13 вересня 2021 року (13 ліжко-днів), вартість 1 ліжко-дня перебування в нейрохірургічному відділенні 30 серпня 2021 року становила 931,46 гривень; вартість 1 ліжко-дня перебування в анестезіологічному відділенні з ліжками для інтенсивної терапії становить 6291,47 гривень, 13 ліжко-днів з 31 серпня по 13 вересня 2021 року 81789,11 гривень. Вартість лікування за весь період перебування в лікарні становить 82720,57 гривень.

Враховуючи викладене, наявний причинний зв`язок між встановленими вироком суду злочинними діями ОСОБА_43 та перебуванням потерпілого ОСОБА_33 на лікуванні, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в цій частині у повному обсязі.
Щодо вирішення цивільного позову ОСОБА_7 , суд входить з того, що цивільний позивач ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_33 , якому були заподіяні ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

Згідно з ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Крім того, ст.1201 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.
Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 встановлено, що у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.

Позовні вимоги ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити частково, а саме в розмірі 11047,30 гривень, витрачених на придбання ліків, домовини та інших ритуальних атрибутів. Витрати на поминальні обіди у розмірі 12600 гривень не є витратами в розумінні статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», тому у цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілій суд враховує характер злочину, який характеризується умисною формою вини, глибину душевних страждань потерпілої у зв`язку з непоправною втратою близької людини - сина, обставини, що обвинувачений не вчинив жодних дій, спрямованих на відшкодування шкоди потерпілій, хоча мав таку можливість, потерпіла зазнала та продовжує зазнавати душевні страждання, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо її близької людини та смерті сина. Позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, фізичних та нервових потрясіннях, неможливості вести звичний для потерпілої спосіб життя внаслідок смерті рідної людини.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням віку та майнового стану відповідача, суд дійшов висновку визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь цивільного позивача у сумі 200 000,00 грн.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів і документів.
Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень статті 100 КПК України.
Речові докази: змиви з поверхні правої та лівої долоні та пальців рук на експериментальний (чистий) марлевий тампон, які поміщено в паперовий конверт, відбитки пальців рук та долонь підозрюваного ОСОБА_2 , поміщена на дактилокарту (спеціальний пакет №3415886), які вилучені 31 серпня 2021 року (т.1, а.к.п.119), які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, підлягають знищенню.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, та призначити йому покарання - 8 (вісім) років позбавлення волі.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_2 строк попереднього ув`язнення з 31 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року включно у строк покарання у виді позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 82 720,57 гривень задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 витрати понесені Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 82720 (вісімдесят дві тисячі сімсот двадцять) гривень 57 копійок, які перерахувати в дохід державного бюджету за такими реквізитами: одержувач ГУК у Чернігівській обл./тг м.Чернігів/24060300, код одержувача:37972475; Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); р/р: UA0025739, ККД:0300 «Інші надходження».
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 11047 (одинадцять тисяч сорок сім) гривень 30 копійок у відшкодування майнової шкоди та 200 000 (двісті тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
Речові докази: змиви з поверхні правої та лівої долоні та пальців рук на експериментальний (чистий) марлевий тампон, які поміщено в паперовий конверт, відбитки пальців рук та долонь підозрюваного ОСОБА_2 , поміщені на дактилокарту (спеціальний пакет №3415886), які вилучені 31 серпня 2021 року, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, - знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1