справа № 488/171/23
провадження № 1-кп/488/214/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 року Корабельний районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду кримінальне провадження №0000150 від 28.11.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, із середньою освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , неодруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді водія-керівника транспортного відділення інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в червні 2022 року, більш точного часу та дату встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 з метою отримання додаткових благ, пов`язаних з управлінням транспортними засобами без проходження відповідного навчання для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, вирішив придбати посвідчення водія у невстановлених осіб. З цією метою, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_3 за допомогою мережі Інтернет знайшов оголошення з надання послуг з виготовлення офіційних документів, у тому числі посвідчення водія. Усвідомлюючи протиправний характери своїх дій, з метою використання завідомо підробного офіційного документа посвідчення водія, ОСОБА_3 шляхом переписки приватними повідомленнями з невідомою йому особою замовив посвідчення водія, узгодивши оплату вартості підробного документа та надавши свої анкетні дані. В липні 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 у відділенні Нової Пошти отримав посилку із підробленим офіційним документом - посвідченням водія серії НОМЕР_2 та номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 01.07.2022 року, при отриманні здійснив готівковий розрахунок в сумі 7 (сім) тисяч гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що він не складав в установленому законом порядку іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, достовірно знаючи про те, що в територіальному сервісному центру МВС України зазначене посвідчення водія йому не видавалося, з метою використання підробленого документа, залишив дане посвідчення водія в себе та в подальшому почав його використовувати для підтвердження права керування транспортними засобами.

28 листопада 2022 року приблизно о 10 год. 10 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 21011 з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , проїжджаючи по вулиці Степовій в місті Миколаєві, був зупинений інспекторами УПП в Миколаївській області для перевірки документів у зв`язку з військовим станом на території України. ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, для підтвердження права керування транспортним засобом надав підроблене посвідчення водія інспектору Управління патрульної поліції.

Відповідно до експертного дослідження бланк посвідчення водія із серією і номером НОМЕР_5 , видане 01.07.2022 року «ТСЦ 5141» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, оскільки виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Дана заява узгоджена із захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 .

Прокурором ОСОБА_5 також заявлене клопотання про розгляд даного кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження щодо розгляду даного обвинувального акту у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом зі змісту наданих, відповідно до п.3 ч.3 ст.302 КПК України, матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 , яка підписана останнім у присутності захисника, він в повному обсязі ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, визнає встановлені органами досудового розслідування обставини. В поданій суду заяві ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, підтверджено сукупністю наданих стороною обвинувачення письмових доказів та доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, враховуючи особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем несення служби, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, про які зазначено вище, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України з обвинуваченого належить стягнути на користь держави процесуальні витрати у справі.

Керуючись ст.374, 381-382, 394, ч.3 ст.395, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання у вид штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ: посвідчення водія із серією і номером НОМЕР_5 , видане 01.07.2022 року «ТСЦ 5141» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який упаковано у сейф-пакет № ВУМ 1003991 та який знаходиться в матеріалах справи, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1887 грн. 80 коп. (тисяча вісімсот вісімдесят сім гривень 80 копійок).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня отримання копії даного вироку особою, яка його оскаржує.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1