Справа № 450/614/23 Провадження № 1-кп/450/289/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, зареєстрованого та жителя за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, не інваліда, в порядку ст. 89 КК України такого, що не має судимості, за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

13 лютого 2023 року від прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 поступив в суд обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000027 від 03 січня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, щодо якого в ході досудового розслідування застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою до 19 лютого 2023 року включно.

16 лютого 2023 року прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про обрання запобіжного заходу, яке підтримала у судовому засіданні, в якому просила обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 810 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2009610 грн. з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 191 КПК України у разі внесення застави. Мотивувала клопотання тим, що щодо ОСОБА_4 наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, буде переховуватися від суду, може впливати на свідків для схилення їх до зміни показань або дачі завідомо неправдивих показань, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, в якому обвинувачується, матиме можливість іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. З огляду на вказане, просила клопотання задовольнити.

Захисник з обвинуваченим в судовому засіданні просили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю.

Розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, заслухавши думку присутніх сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 статті 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Особа ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, в якому обвинувачується, щодо нього є наявність обґрунтованої підозри, а також існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01 вересня 2022 року по справі № 461/4561/22 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, а саме до 29 жовтня 2022 року, з визначенням застави у розмірі 810 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становило 2009610 грн.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2022 року по справі № 461/4199/22 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000027 від 03 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, до 23 грудня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 грудня 2022 року по справі № 461/4199/22 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000027 від 03 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, до 06 лютого 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2023 року по справі № 461/450/22 ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000027 від 03 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, до 19 лютого 2023 року.

Обґрунтованість наявної підозри встановлено наданим суду обвинувальним актом у відповідності до якого ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, а саме незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу та особливо небезпечного наркотичного засобу, що вчинено за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Згідно п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 року) «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За ч. 6 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається з клопотання прокурора ОСОБА_3 , розмір застави, який вона просила визначити ОСОБА_4 , становить 810 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2009610 грн.

Водночас, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2684 грн.

При цьому, суд не може виходити за межі запропонованого прокурором розміру застави, а саме 2009610 грн., у зв`язку з чим, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу та особливо небезпечного наркотичного засобу, що вчинено за попередньою змовою групою осіб, повторно, суд приходить до переконання про необхідність застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб з визначенням застави у розмірі 740 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1986160 грн

Клопотання захисника та обвинуваченого щодо застосування цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю не може бути задоволено судом, оскільки такий запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме до 17 квітня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 740 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1986160 грн.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду в розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_4 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Львова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, які допитані у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 16 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_1