Справа №443/1303/22
Провадження №1-кп/443/26/23
ВИРОК

іменем України

30 січня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000184 від 23.08.2022) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Вугледар Донецької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, з професійно-технічною освітою, одруженої, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2, 3 статті 436-2, частиною 1 статті 161 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 у період часу з 07.06.2022 по 17.06.2022 перебуваючи у своєму помешканні, у місці свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи зареєстрованою у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним, загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 (Рыкунова)», поширила із використанням облікового запису « ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 » соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» публікацію користувача облікового запису « ОСОБА_7 » даної соціальної мережі (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яка складається із відеозапису виступу президента російської федерації путіна в.в. наступного змісту: «Обеспечивая якобы свои интересы и якобы свою безопасность, Югославию бомбили под каким предлогом что санкции совета безопасности? Что ли где Югославий где США? Уничтожили страну, но кто дал право наносить удары по европейской столице? Никто, а под каким предлогом вошли в Ирак разработка оружия массового уничтожения в Ираке зашли страну разрушили создали очаг международного терроризма, а потом выяснилось, что ошиблись потом сказали нас разведка подвела, а в Сирию как зашли? Что санкции совета безопасности? Нет что хотят то и делают, но то, что они сейчас делают на территории Украины или пытаются делать? А планируют делать это же не за 1000 км от нашей национальной границы это у порога нашего дома! Вооруженные конфликты кровопролитие это абсолютно не наш выбор мы не хотим такого развития событий мы хотим решать вопросы политико-дипломатическими средствами но иметь хотя бы ясные понятные четко изложенные юридические гарантии», та допису наступного змісту: «Согласен с каждым его словом!!! Путин прав на все 100%!!!», чим здійснила поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена частина 2 статті 436-2 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 у період часу з 09.06.2022 по 17.06.2022 перебуваючи у своєму помешканні, у місці свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи зареєстрованою у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним, загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 (Рыкунова)», поширила із використанням облікового запису « ОСОБА_6 (Рыкунова)» соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» публікацію користувача облікового запису публікацію користувача облікового запису « ОСОБА_8 » даної соціальної мережі (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 ), у вигляді відеозапису з аудіосупроводом наступного змісту: «Когда кричали «Русских на гиляку», еще тогда, сравнительно давно, а в ІНФОРМАЦІЯ_5 , не объявив атаку, на рымарской стреляли в пацанов-так чистила негодников «просвита», неясно было вам чия эта свита? Ничто ж не покоробило элиту, но выбор сделан был и карта бита, посаженых противников майдана на месяцы, а то и много лет, вы не жалили, ведь «ФАШИЗМА НЕТ», когда сожгли людей второго мая, стоявших мирно за свои права, не возмутилась сонная молва, хвосты от страха плотно пожимая, когда Луганск нежданно разбомбили, когда Донбасс глушили и гнобили, и это длилось целых восемь лет, вы верили, в стране фашизма нет, когда они устраивали марши, под гордый клич « ІНФОРМАЦІЯ_6 » от мерзости не сотряслась страна, а кто-то свыкся и покрылся фальшью, когда азовцы грабили, пытали, когда насиловали чьих-то жен, пускай вы сами то не испытали, но неужели вы не понимали, что это был фашистский батальон? И за аллею ангелов в Донецке, где до сих пор витает голос детский, не больно было вам, когда как вдруг отважный кто-то, размыкая круг, решил пресечь фашистскую заразу, вы отчего-то побледнели сразу, в вас появились ярость и испуг, у нас фашизма нет спасать не надо! Не так-то много выпили мы яду, помилуйте, вторгаться смысла нет таков был ваш решительный ответ, но иногда, ножом вскрывая вену, приходится изничтожать гангрену чтоб чернота не серила белый свет!», чим повторно здійснила поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році (через представлення України як «фашистської» держави).

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена частина 3 статті 436-2 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 у період часу з 10.06.2022 по 17.06.2022 перебуваючи у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , будучи зареєстрованою у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним, загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 », поширила із використанням облікового запису « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )» соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» публікацію користувача облікового запису « ОСОБА_11 » даної соціальної мережі (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 що є текстово-графічним матеріалом, на якому зображено Восьмого генерального секретаря ООН Пан ОСОБА_12 , та міститься текст наступного змісту: «У Украины нет границ. Они не задекларированы и не зарегистрированы в ООН. В соответствии с договором СНГ Украина является административным округом СССР. Россия может сделать лишь заявление и объявить Украину своей территорией, т.к. Украина входила в состав СССР, а РФ является правопреемницей СССР. Суверенного государства Украины нет и никогда не было», чим повторно здійснила поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році (через заперечення суверенітету України та представлення території України, як частини території російської федерації).

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена частина 3 статті 436-2 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 у період часу з 24.02.2022 по 17.06.2022 перебуваючи у місці свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , будучи зареєстрованою у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним, загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )», поширила із використанням облікового запису « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )» соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» публікацію невстановленої досудовим розслідуванням особи користувача даної соціальної мережі (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 ), у вигляді текстово-графічного матеріалу, на якому зображено озброєних ватажків підрозділів терористичних організацій «луганська народна республіка» та «донецька народна республіка», та міститься текст наступного змісту: «Запомните, иуды Украинцы, Вам никогда Донбасс не покорить! Израненный, уставший, весь в руинах, Донбасс свободным жил и будет жить!», чим здійснила умисні дії, спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена частина 1 статті 161 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 у період часу з 27.02.2022 по 17.06.2022 перебуваючи у своєму помешканні, у місці свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи зареєстрованою у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним, загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )», поширила із використанням облікового запису « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )» соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» публікацію невстановленої досудовим розслідуванням особи, користувача даної соціальної мережі (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 у вигляді текстово-графічного матеріалу, на якому зображено Президента Чеської Республіки ОСОБА_13 , та міститься текст наступного змісту: «Президент Чехии: Украина больна на всю голову. Им вдолбили, что Европа их любит. Плевать хотела Европа с Америкой на жителей Украины. Им важны ресурсы, земли для размещении военных баз. И это ПРАВДА!!!», чим вчинила умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі та ненависті.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена частина 1 статті 161 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 у період часу з 24.02.2022 по 17.06.2022, ОСОБА_3 , перебуваючи у своєму помешканні, у місці свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи зареєстрованою у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним, загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )», поширила із використанням облікового запису « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )» соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» публікацію невстановленої досудовим розслідуванням особи, користувача даної соціальної мережі (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 у вигляді тексту наступного змісту: «УКРОПЫ, ВЫ 8 ЛЕТ УТВЕРЖДАЛИ, ЧТО С ВАМИ ВОЮЕТ ПУТИН. СЕГОДНЯ ВЫ ПОНЯЛИ , КАК ВЫ ЗАБЛУЖДАЛИСЬ», чим вчинила умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі та ненависті.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена частина 1 статті 161 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 у період часу з 22.02.2022 по 17.06.2022 перебуваючи у своєму помешканні, у місці свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи зареєстрованою у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним, загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )», поширила із використанням облікового запису « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )» соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» публікацію невстановленої досудовим розслідуванням особи, користувача даної соціальної мережі (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_11 у вигляді тексту наступного змісту: «Хохлы, берегите ОСОБА_14 ! Если президентом будет ОСОБА_15 , то вы у него, лезгинку под Российский гимн отплясывать будете!», чим вчинила умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі та ненависті.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена частина 1 статті 161 КК України.

Показання ОСОБА_3 , дані нею у судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину по пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2, 3 статті 436-2, частиною 1 статті 161 КК України, визнала повністю, суду пояснила, що її квартиру розбомбили і вона втратила все майно, роботу. Особисте життя у неї тут не склалося, тому збиралася повертатися до батьків, які проживають на окупованій території. Боялася, що не пройде фільтрацію, тому і постила такі речі за допомогою телефону у соціальній мережі «Однокласники», у якій має зареєстрований акаунт « ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 )», щоб у разі перевірки телефону це було видно. Акаунт їй зареєстрував брат приблизно 15 років тому, а додаток «Однокласники» на телефон поставила сусідка. Спочатку у неї був телефон «Сяомі», а потім « ОСОБА_18 ». Зазначеним акаунтом користувалася лише вона. Вказані вище пости вона лише «лайкала» і постила. Сама їх не створювала. Вона проти війни і насилля. Вірила у мир і мінські домовленості. Дії російської федерації вважає неправильними. Усвідомлює, що вчинила злочини. Більше такого ніколи вчиняти не буде.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2, 3 статті 436-2, частиною 1 статті 161 КК України за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, кожному з яких судом надана ретельна оцінка з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

протоколом огляду від 17.06.2022, відповідно до якого встановлено наявність у російській соціальній мережі «Однокласники» зареєстрованої сторінки (облікового запису) « ОСОБА_6 )», на якій розміщені зазначені вище посилання ( ІНФОРМАЦІЯ_12

ІНФОРМАЦІЯ_8

ІНФОРМАЦІЯ_9

ІНФОРМАЦІЯ_13

висновок експерта за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення від 08.08.2022 №2145-Е, згідно з яким у наданих на дослідження матеріалах (публікація від 10.06.2022, що розпочинається словами: «У Украины нет границ. Они не задекларированы и не зарегистрированы в ООН…», публікація від 09.06.2022, що розпочинається словами: «Русских на гиляку», еще тогда, сравнительно давно, а в ІНФОРМАЦІЯ_5 , не объявив атаку…», публікація від 07.06.2022, що розпочинається словами: «Обеспечивая якобы свои интересы и якобы свою безопасность, ОСОБА_19 бомбили под каким предлогом что санкции совета безопасности…»), опублікованих на сторінці облікового запису « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )» загальнодоступної соціальної мережі «Однокласники» наявні висловлювання, що містять інформацію про виправдовування або заперечення збройної агресії російської федерації проти України. Не виявлено висловлювань. У наданих на дослідження матеріалах, опублікованих на сторінці облікового запису « ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 )» загальнодоступної соціальної мережі «Однокласники» наявні висловлювання, що містять ознаки розпалювання національної ворожнечі та ненависті («Запомните, иуды Украинцы, Вам никогда Донбасс не покорить! Израненный, уставший, весь в руинах, Донбасс свободным жил и будет жить!»; «Президент Чехии: Украина больна на всю голову. Им вдолбили, что Европа их любит. Плевать хотела Европа с Америкой на жителей Украины. Им важны ресурсы, земли для размещении военных баз. И это ПРАВДА!!!»; «УКРОПЫ, ВЫ 8 ЛЕТ УТВЕРЖДАЛИ, ЧТО С ВАМИ ВОЮЕТ ПУТИН. СЕГОДНЯ ВЫ ПОНЯЛИ , КАК ВЫ ЗАБЛУЖДАЛИСЬ»; «Хохлы, берегите Путина! Если президентом будет Кадыров, то вы у него, лезгинку под Российский гимн отплясывать будете!»; «хохлы, ну где у вас тут гиляка»), а також наявне висловлювання, яке містить ознаки розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті («Запомните, иуды Украинцы, Вам никогда Донбасс не покорить! Израненный, уставший, весь в руинах, Донбасс свободным жил и будет жить!») (а.к.п.124-132).

Відповідність безпосередньо досліджених судом доказів критеріям належності та допустимості.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і у своїй сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченої та інші обставини, зазначені у статті 91 КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому статтею 93 КПК України, жодних обставин, передбачених статтею 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Так, досліджені документ (протокол огляду) та висновок експерта відповідно до частини 2 статті 84 КПК України є процесуальними джерелами доказів, містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з обставинами, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні процесуальні докази, а саме:

постанова про визначення складу слідчої групи від 04.04.2022, згідно з якою визначену слідчу групу, яка здійснюватиме досудове розслідування у кримінальному провадженні (№0000045) за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України (а.к.п.92);

постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 06.04.2022, відповідно до якої призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні ((№0000045) за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України (а.к.п.93-94);

постанова про призначення комплексної судово-лінгвістичної експертизи по семантичному дослідженні писемного та усного мовлення від 02.07.2022, якою призначена відповідна експертиза, поставлені експерту питання та надано у його розпорядження протокол огляду від 17.06.2022 (а.к.п.118-121);

постанова про визнання речовими доказами від 13.07.2022, якою визнано речовими доказами мобільні телефони «Xiaomi Redmi 9A» та «HUAWEI CUN-U29» (а.к.п.139);

ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.07.2022, відповідно до якої накладено арешт на зазначені мобільні телефони (а.к.п.140);

постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 23.08.2022, згідно з якою з кримінального провадження (№0000045) виділено матеріали досудового розслідування, оригінали та копії документів, речові докази щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України, та зареєстровано їх у ЄРДР під новим номером 0000184) (а.к.п.78-80);

постанова про визначення складу слідчої групи від 25.08.2022, відповідно до якої визначену слідчу групу, яка здійснюватиме досудове розслідування у зазначеному виділеному кримінальному провадженні (№0000184) (а.к.п.81-82);

постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 25.08.2022, згідно з якою призначено групу прокурорів у виділеному кримінальному провадженні (№0000184) за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України (а.к.п.83-84);

постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування та визначення підслідності від 01.09.2022, відповідно до якої об`єднано матеріали досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 436-2, частиною 1 статті 161 КК України, частиною 3 статті 436-2 КК України та доручено проведення досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні слідчими СВ Управління СБ України у Львівській області (а.к.п.76-77);

постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 01.09.2022, згідно з якими призначено групи прокурорів у кримінальних провадженнях (№0000191 та №0000192) за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 161, частиною 3 статті 436-2 КК України (а.к.п.86-87, 89-90)

підтверджують законність отримання вищенаведених доказів винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2, 3 статті 436-2, частиною 1 статті 161 КК України, та дотримання стороною обвинувачення визначеного процесуальним законом порядку їх отримання.

Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань (№0000045 від 04.04.2022, №0000184 від 23.08.2022, №0000191 від 31.08.2022, №0000192 від 31.08.2022) (а.к.п.74-75, 85, 88, 91) підтверджують законність вчинених уповноваженими особами (слідчими, прокурорами) процесуальних дій відповідно до вимог КПК України у межах зазначених кримінальних проваджень після внесення відповідних відомостей про вчинення кримінального правопорушення до реєстру.

Висновки.

Суд вважає, що стороною обвинувачення вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2, 3 статті 436-2, частиною 1 статті 161 КК України доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеними:

факт поширення ОСОБА_3 матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України;

факт поширення ОСОБА_3 матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненого повторно, тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 436-2 КК України;

факт вчинення ОСОБА_3 умисних дій, спрямованих на розпалювання національної, релігійної ворожнечі та ненависті, тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 161 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд зазначає, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (правовий висновки Верховного Суду, викладений у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к).

Щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину суто з позицій психологічної внутрішньої переорієнтації суб`єкта, справжнє засудження свого діяння, визнання його антисуспільного характеру, про що мають свідчити і об`єктивні дані про зміни в ціннісних пріоритетах та способі життя (правовий висновки Верховного Суду, викладений у постанові від 14 листопада 2022 року у справі №640/3693/15-к).

Суд зауважує, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю та беззаперечно визнала свою вину у вчиненні інкримінованих діянь, дала суду показання, які, на переконання суду, є правдивими та справжніми, не приховувала суттєвих обставин вчинення кримінальних правопорушень, усвідомлює вчинення нею кримінально караних діянь, які у подальшому вчиняти не бажає і не буде. Під час досудового розслідування, будучи допитаною як свідок, ОСОБА_3 давала аналогічні за змістом пояснення, що у судовому засіданні підтвердив прокурор. Також, суд звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять фактичних даних, які б свідчили про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_3 під час досудового розслідування чи вжиття стосовно неї органом досудового розслідування розшукових дій.

З огляду на викладене у своїй сукупності, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , щире каяття (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Суд зазначає, що відповідно до приписів частини 2 статті 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Так, суд звертає увагу на встановлений обвинуваченій ОСОБА_3 13.12.2022 діагноз лікарем терапевтом, що підтверджується відповідною довідкою (а.к.п.149), який свідчить про незадовільний стан здоров`я обвинуваченої у довгостроковій перспективі, відтак суд визнає незадовільний стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_3 обставиною, яка пом`якшує їй покарання.

Інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2013 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до статті 12 КК України є: нетяжкими злочинами (частина 2 статті 436-2, частина 1 статті 161 КК України) та тяжким злочином (частина 3 статті 436-2 КК України).

Обвинувачена посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога чи диспансерному обліку не перебуває, раніше не судима.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України та роз`яснень, викладених у пунктах 1, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлену судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частиною 2, 3 статті 436-2, частиною 1 статті 161 КК України, з урахуванням вимог частини 1 статті 70 КК України (поглинення менш суворого покарання більш суворим), у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у постанові 03 лютого 2021 року у справі № 629/2739/18 (провадження № 51-3479 км 20) зазначив, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

Суд зазначає, що хоча судом і встановлено декілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , однак одна з них, а саме: незадовільний стан здоров`я обвинуваченої, на переконання суду, не знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами кримінальних правопорушень, поведінкою обвинуваченої під час їх вчинення, а також з іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінальних правопорушень та/або небезпечність обвинуваченої. Ця обставина істотно не знижує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, суд доходить переконання про відсутність підстав для застосування положень статті 69 КК України.

Відповідно до приписів частини 1 статті 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обов`язковою умовою застосування цього кримінально-правового інституту, що належить до дискреційних повноважень суду, є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Судом враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є нетяжкими та тяжким злочинами, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога чи диспансерному обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. Водночас, судом також враховано, що вчинені обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальні правопорушення мають підвищену суспільну та національну небезпеку, предметом яких є мир, безпека людства та міжнародного правопорядку, характер матеріалів, які поширювалися обвинуваченою, виправдовували збройну агресію РФ проти України, розпочатої ще у 2014 році, а також спрямовувалися на розпалювання національної, релігійної ворожнечі та ненависті, що свідчить про виражені українофобські налаштування, негативне ставлення до української влади та народу, підтримання російської агресії проти України.

З огляду на викладене, суд вважає, що призначення обвинуваченій покарання із застосуванням положень статті 75 КК України не буде справедливим та не відповідатиме його меті виправленню й попередженню вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у виді конфіскації майна, передбаченого санкціями частини 2, 3 статті 436-2 КК України, суд зауважує, що статтями 51 та 52 КК України встановлено можливість застосування до осіб, визнаних винними у вчинені злочинів, одного із додаткових покарань у виді конфіскації майна.

Відповідно до положень статті 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.

Корисливим тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частині 5 статті 12 КК України, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Суд зауважує, що ані під час досудового розслідування, ані під час розгляду кримінального провадження у суді, наявність у обвинуваченої корисливого мотиву при вчиненні зазначених кримінальних правопорушень не встановлено. Відтак, з огляду на викладене, суд не вбачає обґрунтованих підстав для застосування до обвинуваченої додаткового покарання у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, передбаченого санкцією частини 1 статті 161 КК України, суд зауважує, що обвинувачена на час вчинення цього кримінального правопорушення не працювала (зокрема у органах державної влади чи органах місцевого самоврядування) та не займалася певною діяльністю і відсутні фактичні дані, як б вказували на те, що ці обставини на даний час змінилися, відтак суд не вбачає обґрунтованих підстав для застосування до обвинуваченої додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченої під час судового розгляду, підстав для зміни обвинувачені обраного їй запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою суд не вбачає, а відтак запобіжний захід у виді домашнього арешту слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2, 3 статті 436-2, частиною 1 статті 161 КК України, і призначити їй покарання:

за частиною 2 статті 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік без конфіскації майна;

за частиною 3 статті 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;

за частиною 1 статті 161 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення цього вироку до виконання.

Речові докази (відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 13.07.2022), а саме: мобільні телефони «Xiaomi Redmi 9A» та «HUAWEI CUN-U29» конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 33 978 (тридцять три тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) грн 60 коп.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.07.2022 (у справі №461/3585/22 провадження №1-кс/461/2765/22) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку (його повний текст) негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1