УХВАЛА

Справа № 635/9486/21

Провадження № 1-кс/635/267/2023

03 березня 2023 року смт.Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора- ОСОБА_3 ,

захисника- адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.263 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Харкова, громадянину України, з не повною середньою освітою, не працевлаштованому, не одруженому, раніше судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.263 КК України, в якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначив, що на підставі ухвали Верховного Суду від 28.02.2023 на розгляд Харківського районного суду Харківської області передано обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.263 КК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 03.03.2023. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому існують підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, зазначила, що обвинувачений не має наміру ухилятись від суду, має місце проживання та реєстрації. Крім того, зазначила, що за ч.2 ст.263 КК України сплив строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, а ч.2 ст.185 КК України є нетяжким злочином. Просила обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений думки щодо клопотання прокурора не висловив.

Заслухавши прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому запобіжний захід відносно ОСОБА_5 неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03 січня 2023 року до 03.03.2023 р.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У зв`язку із спливом строку запобіжного заходу прокурор звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Судом встановлено, що на підставі ухвали Верховного Суду від 28.02.2023 на розгляд Харківського районного суду Харківської області передано обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.263 КК України.

Водночас, підготовче судове засідання на даний час Харківським районним судом Харківської області не проведено.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.263 КК України, найтяжче з яких відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Отже, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КК України, існує.

Крім того, ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків.

При цьому, надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів.

Слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справ «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Летельє проти Франції).

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які інкримінують обвинуваченому. Враховуючи викладене, кількість епізодів злочинної діяльності, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що обвинувачений схильний до вчинення правопорушень, а тому існує ймовірність вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений обізнаний про місце мешкання свідків та потерпілих, суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.

Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, суд вважає за необхідне визначити заставу в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Зауваження сторони захисту про сплив строку притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.263 КК України заслуговують на увагу, водночас суду не надано відомостей про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за зазначеним епізодом злочинної діяльності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.263 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01 травня 2023 року включно.

Визначити щодо ОСОБА_5 розмір застави в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., яку необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17.03.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1