У Х В А Л А

10 березня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000046 за обвинуваченням ОСОБА_4 у кримінальному проступку, передбаченому частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта від 10.06.2021 ОСОБА_4 обвинувачується в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я., за наступних обставин:

06.05.2021 близько 14:00 години в с. Таранівка Чугуївського району Харківської області ОСОБА_4 рухався на своєму автомобілі по вул. Білютіна, поблизу будинку №1. Так, проїжджаючи повз незнайомого ОСОБА_6 , який йшов по узбіччю, ОСОБА_4 здалося, що останній вдарив по його автомобілю. Після чого, ОСОБА_4 зупинив автомобіль та підійшов до ОСОБА_6 , де у них на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 в той же день 06.05.2021 та час, діючи протиправно та бажаючи настання наслідків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно наніс ОСОБА_6 не менше 5 ударів кулаком лівої руки в область голови та 2 удари своєю головою в область обличчя останнього.

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_4 , згідно висновку експерта №12-14/82-Зм/21 від 13.05.2021, потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців на обличчі, які по ступені тяжкості, як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995); забійних ран на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи праворуч та ліворуч, які по ступені тяжкості, як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).

13.12.2022 потерпілий ОСОБА_6 надіслав до суду медичну документацію зі Зміївської ЦРЛ, Київської обласної клінічної лікарні, Університетської клініки, а також протокол дослідження КТ (том 2 а. п. 38-48).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23.01.2023 задоволено клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 , та витребувано від КНП "Зміївська центральна районна лікарня" Зміївської міської ради Харківської області оригінал медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наявної медичної документації, складеної після 06.05.2021, від Київської обласної клінічної лікарні оригінал медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наявної медичної документації після його звернення 29.06.2021, від Університетської клініки оригінал медичної карти №6870 стаціонарного хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наявної медичної документації, складеної під час його перебування в умовах стаціонару з 09.07.2021 по 13.07.2021.

На виконання ухвали суду від 23.01.2023, до суду надано медичну карту стаціонарного хворого №6870/156 Університетської клініки, медичну карту амбулаторного хворого №477/214 КНП "Зміївська центральна районна лікарня", а також лист КНП "Київська обласна клінічна лікарня" про неможливість надання медичної картки амбулаторного хворого №195996, оскільки вона перебуває у ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_7 підтримав раніше подане клопотання від 02.11.2022, про проведення повторної судово-медичної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні запитання:

1) Чи малися у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження на час його первинного звернення до лікаря і яка ступінь тяжкості тілесного ушкодження?

2) Яка ступінь тяжкості тілесного ушкодження, описаного у виписці із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 №6870 Університетської клініки?

3) Враховуючи об`єктивні дані про локалізацію, характер, клінічний перебіг і давність спричинення, чи могло тілесне ушкодження, описане у виписці із медичної карти стаціонарного хворого №6870 Університетської клініки, утворитися під час подій, зазначених в обвинувальному акті?

4) Чи відповідають об`єктивно встановлені судово-медичні дані про характер, локалізацію, клінічний перебіг та інше, ушкодження, описаного у виписці із медичної картки стаціонарного хворого №6870, механізму нанесення ударів, описаному в протоколах проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідків?

На обґрунтування клопотання представник потерпілого ОСОБА_7 зазначив, що необхідність проведення повторної експертизи пов`язана із наявністю в матеріалах кримінального провадження ознак покладених експертом у первинну експертизу як джерело невірних, тобто недопустимих медичних відомостей про діагноз потерпілого і, як наслідок, надання висновку, який обумовив неправильну кваліфікацію дії обвинуваченого ОСОБА_4 .

10.03.2023 представник потерпілого ОСОБА_7 повідомив про неможливість прибуття до суду, просив провести розгляд питання про призначення експертизи у кримінальному провадженні за його відсутності, та за відсутності потерпілого ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 просив вирішити клопотання на розсуд суду, обґрунтованих заперечень проти клопотання не мав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання мотивуючи наявністю в матеріалах провадження достатніх даних для закінчення судового розгляду.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного:

З висновків судово-медичної експертизи №12-14/81-Зм/21 від 12.05.2021, додаткової судово-медичної експертизи №12-14/82-Зм/21 від 13.05.2021, вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи по матеріалах досудового розслідування, внесеного в ЄРДР № 0000046, потерпілого ОСОБА_6 , враховуючи мед довідку зі Зміївської ЦРЛ, представлену рентгенограму черепа, висновки лікарів фахівців, протокол слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 , експертом ОСОБА_8 зроблено висновок, що у потерпілого ОСОБА_6 мали місце: синці на обличчі, забійні рани на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи праворуч та ліворуч.

Вказані вище тілесні ушкодження утворилися від неодноразової дії тупих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару, індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо, внаслідок нанесення ударів руками (кулаками) нападаючого, і могли бути отримані в строк і при обставинах, зазначених вище.

По ступеню тяжкості синці на обличчі, як у сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995).

По ступеню тяжкості забійні рани на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи праворуч та ліворуч, як у сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995).

Свідчення потерпілого ОСОБА_6 , надані ним під час слідчого експерименту, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, як в механізмі нанесення йому тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення (том 1 а. п. 194-198).

Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 дав показання, з яких вбачається, що спричинення тілесних ушкоджень відбулось за обставин викладених в обвинувальному акті.

Водночас, представником потерпілого ОСОБА_7 стверджується, що спричинені тілесні ушкодження не відповідають кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 1 статті 242 Кримінального процесуального кодексу України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до статті 332 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

До ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

Після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Відповідно до положень Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6: Судово-медична експертиза проводиться з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи, яка перебуває в провадженні органів дізнання, слідчого, прокурора чи суду (п. 1.1.); До компетенції судово-медичної експертизи належить, зокрема, експертиза потерпілих (п. 1.4.3.), експертиза за матеріалами кримінальних та цивільних справ (п. 1.4.5.); Первинна судово-медична експертиза може бути проведена як одним, так і кількома експертами. Необхідність участі кількох експертів визначається особою, що призначила таку експертизу, або начальником бюро судово-медичної експертизи. Додаткова судово-медична експертиза доручається експерту (експертам), що проводив (проводили) первинну експертизу, або іншому (іншим) експерту (експертам). Повторна судово-медична експертиза повинна бути доручена тільки іншому (іншим) експерту (експертам) (п. 2.3.); Участь кількох експертів є обов`язковою при проведенні: Повторних експертиз за матеріалами кримінальних та цивільних справ (п. 2.4.2.). Проведення цих експертиз здійснюється у відділах комісійних експертиз бюро судово-медичних експертиз управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів, у відділі комісійних експертиз республіканського бюро (Автономної Республіки Крим), а також у судово-медичному відділі Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України; У разі необхідності вирішення питань, що потребують спеціальних знань з судової медицини та інших галузей науки та техніки, призначається комплексна експертиза, яка виконується судово-медичним експертом та фахівцями інших спеціальностей (п. 2.5).

Зі змісту клопотання та обставин, повідомлених учасниками судового провадження, вбачається наявність підстав для призначення повторної судово-медичної експертизи по матеріалам кримінального провадження, проведення якої належить доручити експертам Харківського обласного бюро СМЕ, на вирішення яких належить поставити питання в редакції, сформульованій у клопотанні представником потерпілого.

До експертної установи на дослідження належить надати матеріали кримінального провадження № 0000046 у двох томах, оригінали медичної карти стаціонарного хворого №6870/156 Університетської клініки, медичної карти амбулаторного хворого №477/214 КНП "Зміївська центральна районна лікарня" потерпілого ОСОБА_6 , які знаходяться у Зміївському районному суді Харківської області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 332, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Доручити експертам Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, котрих попередити про відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України, провести повторну судово-медичну експертизу по матеріалам кримінального провадження, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Чи малися у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження на час його первинного звернення до лікаря і яка ступінь тяжкості тілесного ушкодження?

2) Яка ступінь тяжкості тілесного ушкодження, описаного у виписці із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 №6870 Університетської клініки?

3) Враховуючи об`єктивні дані про локалізацію, характер, клінічний перебіг і давність спричинення, чи могло тілесне ушкодження, описане у виписці із медичної карти стаціонарного хворого №6870 Університетської клініки, утворитися під час подій, зазначених в обвинувальному акті?

4) Чи відповідають об`єктивно встановлені судово-медичні дані про характер, локалізацію, клінічний перебіг та інше, ушкодження, описаного у виписці із медичної картки стаціонарного хворого №6870, механізму нанесення ударів, описаному в протоколах проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .?

Експертам на дослідження надати: матеріали кримінального провадження № 0000046 у двох томах, оригінали медичної карти стаціонарного хворого № 6870/156 Університетської клініки, медичної карти амбулаторного хворого № 477/214 КНП "Зміївська центральна районна лікарня" потерпілого ОСОБА_6 , які знаходяться у Зміївському районному суді Харківської області.

Головуючий: ОСОБА_1