Номер провадження: 11-сс/813/1574/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 28 жовтня 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000112 від 08 лютого 2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.263; ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 28 жовтня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263; ч.2 ст.307 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 25 грудня 2022 року.

В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривен та, у разі внесення застави, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 2 500 000 (два мільйони п`ятсот тисяч) гривень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що застава у визначеному розмірі, яка вже була внесена 31 жовтня 2022 року, достатньою мірою не гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та в подальшому не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Слідчий суддя належним чином не обґрунтував своє рішення в частині визначення розміру застави, не взяв до уваги тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 та не врахував його професійне становище.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Підозрюваний ОСОБА_9 підтримав думку своїх захисників.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263; ч.2 ст.307 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що у період з 17.09.2022 по 27.09.2022, у ОСОБА_9 , з метою незаконного збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, виник злочинний умисел, направлений на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів. Далі, ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, з метою подальшого збуту, при невстановлених обставинах та у невстановленому місці придбав та почав зберігати пістолет SUR 1607 № SAAY1-2005-0500 та 20 (двадцять) патронів калібру 9мм Р.А. Продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи з корисливих мотивів, 17.09.2022, ОСОБА_9 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, керуючись корисливим мотивом, із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну повідомленнями «Телеграм», розпочав листування з ОСОБА_12 ,якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якого запропонував останньому придбати пістолет та набої до нього за 1000 доларів США.

Так, 27.09.2022, приблизно о 16.00 год. ОСОБА_9 , прибувши у супроводі невстановлених осіб на автомобілі марки «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, 35/1, біля супермаркету «Таврія-В», з метою збуту вогнепальної зброї та боєприпасів, достовірно знаючи, що вогнепальна зброя та боєприпаси є предметами, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, зустрівся з ОСОБА_12 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, та передав останньому пістолет SUR 1607 № SAAY1-2005-0500 та 20 (двадцять) патронів калібру 9мм Р.А., за що отримав грошову винагороду в сумі 800 доларів США, (що відповідно до курсу НБУ станом на 27.09.2022 складає 29 248 гривень). Після чого, 27.09.2022, у період часу з 17.17 год. до 17.30 год., ОСОБА_12 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки,добровільно видав співробітникам поліції придбаний ним у ОСОБА_9 пістолет SUR 1607 № SAAY1 НОМЕР_2 та 20 (двадцять) патронів калібру 9мм Р.А.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/116-22/16175-БЛ від 04.10.2022 наданий на дослідження пістолет є нестандартною (переробленою саморобним способом) гладкотвольною вогнепальною зброєю 9-мм самозарядним пістолетом SUR 1607 № SAAY1-2005-0500, промислового виробництва (компанія виробник SURAMS, Туреччина), який позиціонується виробником як сигнально-стартовий пістолет калібру 9 мм Р.А.К. (для подачі шумових сигналів та не є таким у зв`язку з невідповідністю вимогам щодо стртовихпристоїв через конструктивні зміни, внесені шляхом саморобного видалення захисного елементу з каналу ствола. Для проведення пострілів з наданого пістолета можливо використання як шумових і газових пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А.К.(Р.А.), так і патронів з кінетичними снарядами: 9-мм дробові пістолетні патрони, патрони несмертельної дії, споряджені гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами (Терен ЗП, ПНД-9П, Терен -3Ф та ін.); патрони роздільного спорядження (шумовий, або газовий калібру 9 мм Р.А. та сферична куля, а саме стандартна свинцева картечна діаметром до 6,95 мм) чи перероблені унітарні патрони аналогічного комплектування. У зв`язку із значними конструктивними змінами наданий пістолет набув нових характеристик, а саме можливість використання інших зразків патронів та переходу до групи вогнепальної зброї. Даний пістолет до проведення пострілів придатний.

Надані на дослідження 20 (двадцять) патронів є не сертифікованими пістолетними патронами калібру 9мм Р.А., спорядженими полімерними еластичними кулями сферичної форми та можуть бути використані для стрільби з пістолетів калібру 9мм Р.А. З них 12 (дванадцять) патронів, що з маркуванням «SAFARI-P 9MMP.A.», «COBA П 9 мм», «ПНД-9П 9мм, «АКБС 9мм Р.А.», «S.A.-9 9 mmP.A.», «ГП 9ММ», виготовлені з використанням складових частин промислового виробництва шляхом спорядження саморобним способом капсульованих гільз пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А. бездимним порохом та еластичними полімерними кулями сферичної форми, а решта 8 (вісім) патронів, що з маркуванням «9mmP.A. Knall», «SK 9mmP.A. Knall», «MFS 9mmPAK Knall», виготовлені з використанням складових частин промислового виробництва шляхом спорядження саморобним способом капсульованих гільз шумових пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А.К. іноземного виробництва бездимним порохом та еластичними полімерними кулями сферичної форми. Дані 20 патронів до стрільби придатні та відносяться до категорії боєприпасів.

Крім того, ОСОБА_9 усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, у невстановлений в ході досудового розслідування час, місці та спосіб, з метою подальшого незаконного збуту, умисно, незаконно придбав у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який, із невстановленого досудовим розслідуванням часу, умисно, незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту.

Далі, в проміжок часу з 21.10.2022 до 27.10.2022 ОСОБА_9 , реалізуючи дії, спрямовані на незаконний збут наркотичного засобу, домовився з ОСОБА_12 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, про збут останньому особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, а також зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв за грошову винагороду в сумі 29 000 гривень.

Продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи з корисливих мотивів, 27.10.2022 ОСОБА_9 призначив ОСОБА_12 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зустріч за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 27.10.2022 приблизно о 16.00 год., ОСОБА_12 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, прибувши за вказаною адресою, зустрівся з ОСОБА_9 . Далі, рухаючись на таксі, ОСОБА_12 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, виконуючи вказівки ОСОБА_9 передав останньому грошові кошти в сумі 29 000 гривень. Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, вийшовши з автомобіля таксі, прослідували до заздалегідь підготовленого місця, розташованого неподалік від буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 передав ОСОБА_12 барсетку, в яку були упаковані два предмети, що зовні схожі на дві гранати «Ф-1», предмет що зовні схожий на пістолет з маркуванням Mod 85 AUTO Cot 8686 cal 9 mm PA-ITALY, з номером НОМЕР_3 , 8 предметів, зовні схожих на патрони калібру 9 мм та прозорий полімерний зіп-пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, у кількості приблизно 50 грамів, яка відповідно до експрес тесту «MarijuanaHashish-Identefication» - IDT3000, із маркуванням LOT 3035 021A, EXP: 12/2024, містить наркотичну речовину марихуанну або гашиш. Одразу після вчинення вказаних дій, ОСОБА_9 затримано на підставі ст. 208 КПК України та протиправну діяльність припинено, а збуті останнім наркотичний засіб та предмети, зовні схожі на зброю та боєприпаси вилучені.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263; ч.2 ст.307 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами та в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, втому числі за ч.2 ст.307 КК України, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді про те, що не всі речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, на даний момент органом досудового розслідування встановлені, а тому підозрюваний ОСОБА_9 безпосередньо, або через інших осіб може їх знищити, сховати, або спотворити, тобто, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про існування ризику незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_9 на свідків, з метою змінити їх показання, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді про те, що ризик незаконного впливу на свідків об`єктивізується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Враховуючи також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, крім того сторона обвинувачення зазначає, що на теперішній час у кримінальному провадженні не допитано усіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, підтверджує існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладені обставини апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме повідомити невстановленій особі інформацію про стан досудового розслідування, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді про необґрунтованість посилання сторони обвинувачення на існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що існування вказаного ризику не підтверджено жодними доказами, так як стороною обвинувачення не надано даних, що вказують на те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності або відповідно до оперативної інформації планує вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, які могли бути перешкодою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлені не були.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У своїй апеляційній скарзі прокурор наполягав на необхідності визначення ОСОБА_9 розміру застави у розмірі 2 500 000 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.183 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому в абзаці 2 ч.5 ст.182 КПК України зазначено, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя з урахуванням обставин повідомленої ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів, з огляду на майновий та сімейний стан підозрюваного, встановлені ризики, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги те, що згідно наданої стороною захисту довідки з КНП «Міська клінічна лікарня №1» від 08.11.2022 року, ОСОБА_9 здійснено оперативне втручання та на теперішній час він перебуває у лікарні.

Під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не обґрунтовано та не конкретизовано в чому полягає резонанс даного кримінального правопорушення та з чого виходив прокурор, пропонуючи визначити підозрюваному розмір застави у розмірі 2 500 000 гривень.

В свою чергу апеляційний суд зазначає про те, що підозрюваний ОСОБА_9 є студентом, а тому не зрозуміло про яке професійне становище зазначив прокурор у своїй апеляційній скарзі.

Крім того, прокурором не було надано доказів того, що з часу внесення застави, підозрюваний ОСОБА_9 порушував покладені на нього обов`язки.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про наявність підстав для застосування до ОСОБА_9 застави у розмірі 2 500 000 гривень є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а визначений розмір застави є достатнім для забезпечення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора ОСОБА_10 в зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 28 жовтня 2022 року, якою до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263; ч.2 ст.307 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 25 грудня 2022 року із визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4