Провадження № 1-кп/537/154/2023
Справа № 537/1021/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2023 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000066 року від 03.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не маючого, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, не зареєстрованого та фактично проживаючого адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.12.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- 09.02.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, звільнений по відбуттю покарання 08.11.2019 року;

- 12.11.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 29.03.2022 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин: 02.02.2023 близько 12 год. 20 хв. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у приміщенні секції АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел ОСОБА_4 , умисно, підійшов до ОСОБА_5 та наніс останньому один удар правою ногою взутою у взуття в область стегна правої ноги. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №208 від 24.02.2023 року заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого через - підвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, що виразилися в умисному середньою тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі та заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі і показав суду, що дійсно вчинив злочин при обставинах, які правильно вказані в обвинувальному акті, щиро розкаюється в скоєному, має намір відшкодувати шкоду, завдану злочином, цивільний позов визнає в повному обсязі та прохає його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої прохає проводити судовий розгляд без його участі, претензій до обвинуваченого не має, покарання винести на розсуд суду.

Крім показань обвинуваченого, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, повністю підтверджується, як показаннями обвинуваченого так і іншими доказами по справі.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 згідно вимоги ДІТ МВС України раніше неодноразово судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, тобто не займається суспільно - корисною працею.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, так як щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. Також, суд визнає такою обставиною активне сприяння розкриттю злочину, так як дана обставина означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу органам слідства або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного і всебічного його розкриття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити із показань обвинуваченого, який підтвердив факт спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, висновком судово-медичної експертизи №208 від 24.02.2023 року.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 122 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 засуджений 29.03.2022 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Тобто, вчинив нетяжкий злочин проти життя та здоров`я особи в період іспитового строку, що істотно підвищує його суспільну небезпечність і вказує, що обвинувачений належних висновків не зробив і продовжує вчиняти умисні злочини.

Також, суд бере до уваги, що відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування по іншому кримінальному провадженню ухвалою суду від 27.03.2023 року ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого і вчинене ним кримінальне правопорушення, думку потерпілого, прокурора, наявність обставин , які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, вчинення злочину під час іспитового строку, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини статті КК України у виді позбавлення волі у відповідності з ч.1 ст. 71 КК України.

Прокурором в ході судового розгляду в порядку ст. 128 КПК України був заявлений цивільний позов до обвинуваченого в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 32 386,84 грн., що підтверджується довідкою КП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 01-16/431 від 13.03.2023 року, що не заперечувалось обвинуваченим.

В ст. 129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.ст. 1206 ЦК України передбачено відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 32 386,84 грн.

Цивільний позов потерпілим в ході судового розгляду не заявлялись, судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 66, 67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.03.2022 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Обрати ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою, арештувавши в залі суду негайно.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання, тобто з 17.04.2023 року.

Речові докази - кухонний ніж, який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 03.02.2023 року - повернути власнику.

Цивільний позов прокурора до ОСОБА_4 в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 32 386,84 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 32386,84 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Суддя: ОСОБА_1