ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/195/23 Справа № 210/3560/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді лікаря КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0000615,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року продовжений строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 26 лютого 2023 року включно.

Розмір застави визначений у межах 250 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 650000 грн. з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Слідчий суддя врахував продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, ступень тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про його особу, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, дійшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляції:

- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, а клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 залишити без задоволення.

В обґрунтування свої вимог посилається на те, що стороною обвинувачення не надано жодних допустимих і достатніх доказів того, що ОСОБА_5 причетний до інкримінованого йому правопорушення, був об`єднаний спільним умислом з іншими підозрюваними тощо.

Вказує, що слідчий суддя має провести аналіз всіх ризиків, встановлених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням практики ЄСПЛ. Стверджує, що жодних доказів наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, матеріали клопотання не містять.

Зазначає, що слідчим суддею не зазначені підстави неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України.

Також, при визначенні розміру застави зауважує, що доходи ОСОБА_5 не є високими, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що з урахуванням такого розміру доходу розмір застави має бути визначений на рівні мінімальної межі, передбаченої відповідною частиною ст. 182 КПК України.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а також вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема, обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону на момент розгляду клопотання слідчого слідчим суддею не дотримані в повному обсязі, оскільки при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя належним чином не дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та дійшов помилкового висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою.

З матеріалів справи слідує, що в період з 19.08.2021 року по 01.11.2022 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень та шляхом самостійного виявлення слідчим, дізнавачем (уповноваженою особою іншого підрозділу) кримінального правопорушення, у тому числі, під час досудового розслідування до ЄРДР за № 0000615 внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 362 КК України.

02 листопада 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, та того ж дня він був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 31 грудня 2022 року включно та визначена сума застави у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 650000,00 (шістсот п`ятдесят тисяч) грн., у разі внесення якої покладені відповідні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 6 місяців, тобто до 02.05.2023 року.

Доцільність продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, має ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа "Руденко проти України").

Перевіряючи доводи апеляційної скарги на наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризику переховування від слідства або суду. Ствердження прокурора про існування інших ризиків, а саме, передбачених п.п. 2-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неприйнятними, оскільки такі ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні слідчого та слідчим суддею, не знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, оскільки докази чи будь-які свідчення про високу вірогідність їх існування не були надані колегії суддів. Такий висновок колегії суддів співвідноситься також з рішенням ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», відповідно до якого наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, існування ризиків негативної поведінки особи чітко наведені та проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.

Отже, встановивши наявність ризику переховування та відсутність інших ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, тобто їх зменшення, необхідно розглянути можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» та у рішенні «Дейнеко проти України», відповідно до якого не розглянувши конкретні факти або альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи та посилаючись головним чином і постійно на тяжкість обвинувачень, органи влади продовжували строк тримання заявника під вартою до розгляду його справи судом на підставах, які не можуть вважатися достатніми для обґрунтування тривалості тримання під вартою).

З урахуванням наведеного та особи підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки: мати, батька, які проживають у м. Кривий Ріг, він є одруженим, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , 2017 року народження, працює на посаді лікаря КП "Криворізький протитуберкульозний диспансер" ДОР", має постійний дохід у виді заробітної плати та позитивні характеристики, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, які інкриміновані особі, які є тяжкими та особливо тяжким, і покарання за які передбачено до 12 років позбавлення волі, зменшення ризиків, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування, колегія суддів вважає, що продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку не є виправданим, а тому обрання щодо нього альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на даному етапі досудового розслідування є можливим, доцільним, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки, виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеному слідчим суддею ризику.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Щодо доводів захисника про те, що стороною обвинувачення не надано жодних допустимих і достатніх доказів того, що ОСОБА_5 причетний до інкримінованого йому правопорушення, був об`єднаний спільним умислом з іншими підозрюваними тощо, то вони зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини підозрюваного в інкримінованих злочинах, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і в даному провадженні ці питання не розглядаються.

За наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді - скасувати, з постановлянням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2022 року, якою продовжений строк тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, - скасувати та постановити нову, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його мешкання, заборонивши йому у період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 26 лютого 2023 року включно.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора, слідчого та суду;

- не відлучатися з місця свого проживання у період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком до 26 лютого 2023 року включно;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, направивши їм копію цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4