КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1139/2023 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
№ 755/5193/22
Категорія КК: ч. 4 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами у кримінальному проваджені.

Обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за наступних обставин.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, 14.06.2022, приблизно о 12 годині, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Епіцентр К» за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11 таємно викрав три термостатичні головки «RA2991 Danfoss», загальною вартістю 1215 грн. 66 коп. та покинув приміщення магазину. В подальшому ОСОБА_7 було затримано охоронцями магазину.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вказаний вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На думку апелянта суд першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченому, не дотримався вимог ст. 65 КК України та роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Суд в повній мірі не врахував фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, зокрема відомості про підвищений рівень суспільної небезпеки особи обвинуваченого.

Також прокурор вказує про те, що суд незаконно застосував до ОСОБА_7 ст. 69 КК України. На думку прокурора, суд безпідставно врахував активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність у потерпілого претензій матеріального характеру щодо останнього в якості обставин, які пом`якшують покарання. Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 було затримання неподалік від виходу з магазину працівником охорони, внаслідок викриття злочинних дій обвинуваченого, майно потерпілого було вилучено та повернуто правоохоронними органами.

Крім того, прокурор вважає, що призначене ОСОБА_7 покаранняза ч. 4 ст. 185 КК України є занадто м`яким та несправедливим, оскільки обвинувачений, будучи раніше неодноразово засудженим за злочини проти власності, вчинив новий тяжкий злочин в період дії воєнного стану, на шлях виправлення не став.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який заперечив проти скасування вироку, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185 КК України, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції вказані вище вимоги закону України про кримінальну відповідальність дотримані не були.

Визнаючи обставинами, які пом`якшують ОСОБА_7 покарання, активне сприяння в розкритті злочину та відсутність претензій матеріального характеру в частині збитку від крадіжки, на думку колегії суддів, судом не враховано обставини вчинення злочину. Як вбачається з фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_7 злочину, останнього практично одразу затримано разом з викраденими речами, які були повернуті власнику майна. Заслуги ОСОБА_7 в тому, що він під тиском обставин був змушений повернути викрадене майно та розповісти яким чином він його викрав не може враховуватись для зменшення особі покарання. Тому колегія суддів вважає, що необхідної кількості обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_7 злочину для застування положень ст. 69 КК України у суду першої інстанції не було. Крім того, поза увагою суду залишились дані про особу обвинуваченого, який, починаючи з 2010 року, систематично вчиняв крадіжки, за які йому призначались покарання з випробуванням, в період чого ОСОБА_7 знову ж таки вчиняв крадіжки та відбував покарання у виді позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_7 через декілька місяців повторно вчиняв крадіжки. Загалом ОСОБА_9 вісім разів був засуджений за злочини проти власності. На даний час в Києво-Святошинському районному суді Київської області відносно ОСОБА_7 розглядається обвинувальний акт в кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні замаху на викрадення чужого майна. Вказані обставини, на думку колегії суддів, свідчать про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_7 , що також підтверджує помилковість висновку суду про можливість призначення обвинуваченому покарання із застуванням положень ст. 69 КК України нижче найнижчої межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Однак враховуючи щире каяття у скоєному, не перебування на обліку в лікарів нарколога та психіатра, стан здоров`я, соціальне становище, позитивну характеристику, відсутність скарг на поведінку обвинуваченого з боку мешканців, перебування на його утриманні батьків пенсіонерів, а також незначну суму викраденого ОСОБА_7 майна, колегія суддів приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції інкримінованої йому статті у виді 5 років позбавлення волі.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі ст. 413, ст. 420 КПК України підлягає скасуванню в частині призначення покарання ОСОБА_7 з ухваленням апеляційним судом свого вироку.

Керуючись ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 420, ст. 615 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

В решті вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Вирок Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня його проголошення, а засудженим, який на даний момент перебуває під вартою, у той-же строк з моменту його отримання.

Судді:

__________________ _________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4