Справа № 367/1359/23
Провадження №1-кс/367/259/2023
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного 22.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного 22.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про накладення арешту на автомобіль марки «Nissan Note» днз НОМЕР_1 , сірого кольору, номером кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстровано за ОСОБА_4 та згідно договору купівлі-продажу № 2/2002 від 15.02.2023 власником якого є ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі запалювання до вказаного автомобіля шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Під час досудового розслідування встановлено, що 21.02.2023 за адресою: вул. Депутатська, 1-В, м. Буча Бучанського району Київської області в ході перевірки авто «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстровано на ОСОБА_4 та згідно договору купівлі-продажу № 2/2002 від 15.02.2023 власником якого являється ОСОБА_5 , було виявлено заміну номера кузова ( НОМЕР_4 ).

У зв`язку з цим, 21.02.2023 в період часу з 17 години 00 хвилин по 17 годину 49 хвилин за адресою: вул. Депутатська, 1-В, м. Буча Бучанського району Київської області старшим слідчим Бучанського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події, в ході якого зафіксовано, що на оглядовому майданчику розташований автомобіль марки «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, під капотом якого виявлено, що ідентифікаційний номер кузова вищевказаного автомобіля має ознаки заміни, а саме: виварювання на номерній панелі фрагменту номерної панелі з номерним майданчиком з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_2 . Біля автомобіля знаходилась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

По закінченню огляду вищевказаний автомобіль вилучений та направлений на майданчик тимчасового тримання за адресою: Київська область, смт. Макарів, вул. Василя Стуса, 37. Крім того, до відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області вилучені ключі запалювання до вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

22.02.2023 вказаний автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та ключі запалювання до вказаного автомобіля визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000111 від 22.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав, просив задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла, поряд з цим в матеріалах клопотання міститься заява, в якій ОСОБА_5 просила розгляд клопотання проводити за її відсутності, не заперечувала проти клопотання в частині щодо заборони відчуження майна.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; одержанні внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Витягом з кримінального провадження №0000111 підтверджується факт внесення 22.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за ст. 290 КК України, а саме відносно того, що 21.02.2023 з адресою: АДРЕСА_1 в ході перевірки авто «Nissan Note», днз НОМЕР_1 , згідно технічного паспорта оформлено на ім`я ОСОБА_4 , а власником згідно договору купівлі-продажу № 2/2002 від 15.02.2023 є ОСОБА_5 , було виявлено підробку номера кузова. (ЄО-1532)

Відповідно до протоколу огляду місця події 21.02.2023 старшим слідчим СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 з 17:00 год. по 17:49 год. за адресою: м. Буча, вул. Депутатська, 1-В на вільнодоступній ділянці місцевості проведено огляд місця події, в ході якого зафіксовано, що на оглядовому майданчику розташований автомобіль марки «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, під капотом якого виявлено, що ідентифікаційний номер кузова вищевказаного автомобіля має ознаки заміни, а саме: виварювання на номерній панелі фрагменту номерної панелі з номерним майданчиком з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експертного дослідження від 21.02.2023 № 10/3247/1Д ідентифікаційний номер кузова автомобіля «Nissan Note», державний номер знак НОМЕР_1 , колір синій, рік випуску 2006, змінений в кустарних умовах шляхом видалення частини номерної панелі разом з номерним майданчиком з першопочатковим ідентифікаційним номером кузова та вварювання на її місце фрагмента номерної панелі з номерним майданчиком з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_2 ».

22.02.2023 постановою дізнавача СД ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 автомобіль марки «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі запалювання до вказаного автомобіля визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів необхідність накладення арешту на вилучене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Nissan Note» днз НОМЕР_1 , сірого кольору, номером кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстровано за ОСОБА_4 та згідно договору купівлі-продажу № 2/2002 від 15.02.2023 власником якого є ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі запалювання до вказаного автомобіля шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1