У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000027 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2022 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беркати, м. Нерюнгрі російської федерації, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині призначеного покарання, змінити та призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у виді 1 року позбавлення.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Миколаївського апеляційного суду від 07.12.2022 р. за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.190 КК України, яким ОСОБА_5 призначене покарання у виді 6 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 6 позбавлення волі. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 , 2129 ( дві тисячі сто двадцять дев`ять ) гривень 50 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Стягнуто з ОСОБА_5 , на користь держави процесуальні витрати у справі у зв`язку з проведенням експертизи в сумі 1201 (одна тисяча двісті одна) грн. 34 коп. (за кримінальним провадженням №0000027 від 29.01.2022 р.).

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає вирок в частині призначеного покарання занадто суворим. Просить пом`якшити призначене покарання. Зауважує, що визнав себе винним, дав свідчення суду, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 16 січня 2022 року в період часу з 18:00 год. по 19:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на перетині вул. Братської та проспекту Богоявленського у Корабельному районі м. Миколаєва, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, шляхом вільного доступу повторно, таємно викрав мобільний телефон марки Samsung лінійки Galaxy А11, моделі SM-A115 F/DSN, вартістю 2129 грн. 50 коп., що належить ОСОБА_8 , який в цей момент відпочивав на лавці. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2129 грн. 50 коп.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного злочину.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, щодо суворості призначеного покарання, апеляційний суд вважає його необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру . Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , вказуючи в апеляційній скарзі на те, що суд призначив йому явно несправедливе покарання та висуваючи вимогу про пом`якшення призначеного покарання, не наводить жодних мотивів про існування істотної диспропорції, неадекватності між визначеним судом розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке він просить призначити.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом першої інстанції призначено у відповідності до положень ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2015 року, на психіатричному обліку не перебуває. Врахувавши характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжкого злочину, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі з урахуванням ч.4 ст.70 КК України, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства, апеляційний суд не вбачає.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Наявність у обвинуваченого дванадцяти незнятих та не погашених в законному порядку судимостей за вчинення аналогічних злочинів та відомості, що негативно характеризують особу обвинуваченого, свідчать про високий рівень ризику вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень та його стійку антисоціальну поведінку, а тому його виправлення без відбування покарання в місцях позбавлення волі є неможливим.

Інших обставин, пом`якшуючих покарання або позитивно характеризуючих особу обвинуваченого, які б не були предметом розгляду та аналізу суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2022 року, стосовно ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: