Справа № 476/655/22
Провадження № 1-кп/476/28/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2023 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 03.12.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000243 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

02.12.2022 року у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, винник умисел на відкрите заволодіння грошовим коштами та майном ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, близько 19 год. 45 хв. ОСОБА_5 , в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до території домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де через незачинені вхідні двері житлового будинку проник до приміщення вказаного будинку. Продовжуючи свій злочинний умисел, в одній із кімнат ОСОБА_5 , виявив потерпілого ОСОБА_7 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_7 декілька ударів рукою в обличчя і, схопивши рукою за шию, став вимагати віддати йому мобільний телефон.

Потерпілий ОСОБА_7 , усвідомлюючи реальність продовження застосування відносно нього насилля, побоюючись за своє життя та здоров`я, вказав на місце, де перебував телефон.

В свою чергу, ОСОБА_5 , взявши мобільний телефон, продовжуючи свою злочинну діяльність, наніс декілька ударів рукою у груди потерпілого, вимагаючи передати йому грошові кошти.

Потерпілий ОСОБА_7 , побоюючись за своє життя та здоров`я, вказав на місце, де перебував гаманець з грошовими коштами. ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та бажаючи їх настання, взяв гаманець з якого витягнув кошти в сумі 4500 грн. купюрами по 500 грн., з яких на прохання потерпілого поклав 500 грн. до гаманця та кинув на ліжко, а 4000 грн. поклав собі до кишені.

Після чого ОСОБА_5 висловив вимогу про передачу ключів від будинку. ОСОБА_7 , вказав на місце де лежали ключі. ОСОБА_5 взяв ключі та відкривши ними іншу кімнату, де зберігалися продукти харчування, доводячи до завершення свій злочинний умисел, відкрито заволодів консервою марки «Gratka» та полімерною пляшкою, ємкістю 2 л. з горілкою.

Після чого ОСОБА_5 повернувся до кімнати в якій перебував ОСОБА_7 , віддав останньому мобільний телефон та залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

22.02.2023 року між прокурором Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просили вказану угоду затвердити. Обвинувачений зазначав, що визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, щиро розкаявся та просив призначити узгоджений вид та розмір покарання.

Потерпілий в судовому засіданні надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , претензій до останнього немає.

В судовому засіданні прокурор зазначав, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч.4 ст. 186 КК України.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує пом`якшуючу покарання обставину щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує вчинення злочину щодо особи похилого віку та особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст.ст. 177, 194 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду в зв`язку з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, а також приймаючи до уваги, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин проти власності, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави потрібно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1321 грн. 46 коп.

Цивільний позов у справі не заявлено.

На підстві викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену 22.02.2023 року між прокурором Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000243 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України, затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, і призначити покарання у вигляді 7 (сім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 03.12.2022 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.12.2022 року до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь державиза проведення судово-дактилоскопічної експертизи 1321 (одна тисяча триста двадцять одну) грн. 46 коп. (р/р:UA 0014456 одержувач: Єланецька селищна ТГ/Миколаїв ГУК/ ТГ смт. Єланець/21081100 ЄДРППОУ 37992030 Казначейство України (ел. адм. податок).

Речові докази: гаманець, 8 купюр номіналом 500 грн., які мають номерні позначення: ВЖ4649055, ЄЄ2767238, ХЄ6734720, ГА4996147, АГ0793782, ЦА2486999, ЗД6429200,ЗБ1560565, полімерна пляшка об`ємом 2 л з надписом «Себек», банка консервованого м`яса «Gratka», які передано на зберігання до камери речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області - надати в повне розпорядження потерпілого ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1