Справа №592/1153/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/171/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2023 року у задоволенні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та заборонено спілкування з потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали встановлено до 20 березня 2023 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

В обґрунтування своїх вимог, прокурор посилається на те, що рішення слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_7 , меті, зазначеної у ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недостатній оцінці слідчим суддею обставин, які повинні бути враховані при обранні запобіжного заходу.

Як зазначає прокурор, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст. 185 КК України - таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), кваліфікуючими ознаками яких є «повторність» та «вчинення злочину в умовах воєнного стану», маючий не зняту і не погашену судимість за минулими судимостями, при тому, що у Зарічному районному суді розглядаються з 2021 року декілька обвинувальних актів, останній підозрюється у тому, що у період часу із 13 вересня 2022 року по 06 січня 2023 року, повторно, в умовах воєнного стану вчинив 6 крадіжок чужого майна.

На думку прокурора, слідчим суддею не в повній мірі було враховано те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбаченого покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, тому для уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів корисливої спрямованості та злочини, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, а також засуджувався до реального відбутті покарання у виді позбавлення волі. Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не дотримуючись процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, не з`являючись до слідчого та суду.

Також, як зазначає прокурор, слідчим суддею не достатньо було враховано докази щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри та відсутність постійного місця роботи та джерела доходів. При цьому, домашній арешт, як визначив слідчий суддя, підозрюваний ОСОБА_9 має відбувати у квартирі, як, з його слів, він винаймає, проте, вказані обставини нічим офіційно не підтверджені.

Про призначення даного провадження до розгляду його учасники були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб.

У поданій до суду заяві прокурор просив здійснювати апеляційний розгляд поданої ним апеляційної скарги за його відсутності.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 надійшла заява, в якій остання також просила розглядати вказане провадження без її участі, та без участі її підзахисного.

Враховуючи наявність вказаних заяв, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести за їх відсутності, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002077 від 08 жовтня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, в якому 30 січня 2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у його вчинені.

В рамках вказаного кримінального правопорушення до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, з врахуванням доданих до нього доказів, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі.

Крім того, слідчим було враховано і дані про особу підозрюваного та його репутацію, який офіційно не працює, є раніше судимою особою за корисливі злочини, має діагностоване захворювання з яким перебуває на обліку, після звільнення з місць позбавлення волі перебуває під адміністративним наглядом.

З врахуванням вказаних обставин, слідчим суддею було встановлено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення, за наявності, в тому числі і того, що останній не має постійного джерела прибутку, після звільнення з місць позбавлення волі знову потрапив в поле зору правоохоронних органів.

При цьому, обставин, які б свідчили про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про який було зазначено слідчим у клопотанні, слідчим суддею встановлено не було.

Таким чином, саме з врахуванням вищезазначеного, слідчий суддя і дійшов до висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з чим також погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів правильність такого висновку підстав не вбачає. Крім того, покладення слідчим суддею на підозрюваного відповідних обов`язків, забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неповного врахування слідчим суддею обґрунтованості пред`явленої підозрюваному підозри, даних, що характеризують його особу, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовуються змістом оскаржуваного рішення, з якого вбачається, що усі зазначені обставини були враховані і їм була надана належна правова оцінка.

При цьому, на спростування доводів апелянта щодо неврахування слідчим суддею тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі доведеності його вини у вчиненні інкримінованого злочину, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя вірно постався на практику ЄСПЛ, якою визначено, що ризик втечі є неприпустимим посиланням лише на тяжкість злочину та суворість можливого покарання, цей ризик потрібно визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.

Разом з тим, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_11 може вчинити дії щодо переховування, до клопотання надано не було і прокурором не доведено, що за наявності одного встановлено ризику, до останнього має бути застосований найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, посилаючись на те, що слідчий суддя для відбування ОСОБА_7 домашнього арешту, визначив адресу, яка, як місце його проживання, нічим, окрім слів останнього, не підтверджена, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки доказів того, що підозрюваний там не проживає, прокурором надано не було як, і не надано доказів порушення ним вказаного запобіжного заходу з цих підстав.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування, як просить апелянт, відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4