ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/145/22 Справа № 187/149/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 , прокурора, та захисниці ОСОБА_9 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_11 , на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК Українита призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн (п`ятдесят одна тисяча грн) із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 ( один) рік.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про стягнення збитків у наслідок ДТП.

Стягнуто з ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 21 832 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 31 832 грн на користь ОСОБА_11 .

Вирішено питання розподілу судових витрат та долю речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок від 15 липня 2021 року та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження стосовно нього.

Захисник ОСОБА_9 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_11 , також подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_11 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди, та збільшити розмір моральної шкоди до 30 000 грн.

Прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008) до покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

В інший частині просить вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Під час апеляційного перегляду вказаного вироку від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Клопотання обвинуваченого обгрунтовано тим, що є підстави для закриття вказаного провадження у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності закінчився.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 288, ст. 417 КПК України, колегія суддів, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, своєю ухвалою скасовує обвинувальний вирок, закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції, чинній станом на час скоєння кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів провадження, злочин було скоєно 20 березня 2019 року, тобто з моменту його вчинення минуло понад три роки, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

Тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

За таких обставин, вирок місцевого суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 - закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що обвинувальний вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню в повному обсязі, в тому числі в частині вирішення цивільних позовів, а кримінальне провадження - закриттю, колегія суддів вважає необхідним залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про стягнення збитків внаслідок ДТП.

Колегія суддів також вважає за необхідне вирішити питання щодо відшкодування процесуальних витрат, оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених ст. 49 КК України, тобто з підстави, яка є нереабілітуючою, і це не звільняє особу від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Колегія суддів вважає також за необхідне вирішити долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Закрити кримінальне провадження № 0000178 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов, поданий ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про стягнення збитків внаслідок ДТП - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати в розмірі 1256,08 грн за проведення судової автотехнічної експертизи № 11/10.1/1315 від 04.12.2019 року, 1256,08 грн за проведення судової автотехнічної експертизи № 19/104-9/2/188 від 28.01.2020 року, а всього: 2 512 грн 16 коп на користь держави.

Речовий доказ - велосипед марки "Україна" - повернути власнику ОСОБА_11 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_4