Справа №636/4470/21
Провадження №1-кп/621/77/23
Ухвала

Іменем України

03 квітня 2023 року. м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 000017 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Чугуїв Харківської області, є громадянкою України, має середню освіту, розлучена, не працює, є інвалідом ІІ групи, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Генічеськ Херсонської області, є громадянкою України, має неповну середню освіту, не одружена, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Барнаул Російської Федерації, є громадянином України, має вищу освіту, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених в тому числі повторно та в особливо великих розмірах, у складі організованої групи, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених в тому числі повторно та в особливо великих розмірах, у складі організованої групи, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених в тому числі повторно та в особливо великих розмірах, у складі організованої групи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , заявив мотивовані клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , без визначення застави.

На обґрунтування клопотань про продовження строку тримання під вартою обвинувачених зазначив, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, захисник заявила клопотання про застосвання запобіжного заходу у виді домашнього арешту. На обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора та клопотання про зміну запобіжного заходу, посилались на відсутність ризиків передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, необґрунтованість доводів прокурора, крім того, просили врахувати те, що обвинувачена ОСОБА_6 має незадовільний стан здоров`я, є інвалідом ІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину і пристарілу матір.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_10 також заперечували проти задоволення клопотання прокурора. На обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора посилався на відсутність ризиків передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України та необґрунтованість доводів прокурора. Обвинувачена ОСОБА_8 заявила клопотання в якому виявила бажання служити в лавах Збройних сил України, в зв`язку з чим просила звільнити її із - під варти.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 09 липня 2021 року відносно обвинувачених обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 118 950 грн., який в подальшому було продовжено ухвалою Зміївського районного суду Харківської області на строк до 06 квітня 2023 року, включно, з визначенням застави у розмірі 198 480 грн. 00 к.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Під час підготовчого засідання сторонами не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинувачених.

Під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківській слідчий ізолятор" у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 суддею було враховано ризики: переховування обвинувачених від суду; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого, законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинах, вказує на наявність ризику переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, на цей час судом не допитані свідки, що підтверджує існування ризику незаконного впливу на свідків.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд також враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше не судима, не має місця роботи, є інвалідом, розлучена, має на утриманні неповнолітнього сина - 2006 року народження, що вказує відсутність таких соціальних зв`язків, які реально гарантують належну поведінку обвинуваченої.

Обвинуваченої ОСОБА_8 , яка раніше не судима, не одружена, не має зареєстрованого місця проживання, не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, які гарантують належну поведінку ОСОБА_8 .

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на свободу.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, суд до уваги не приймає.

Щодо посилання захисника на наявність неповнолітнього сина у ОСОБА_6 , суд зазначає, що це не є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки наявність на утриманні дитини не було перешкодою у вчиненні обвинуваченою кримінально-протиправних дій, які їй інкримінуються.

Щодо клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про відмову у задоволенні клопотання прокурора з підстави того, що вона виявила бажання долучитися до захисту України від збройної агресії РФ, суд звертає увагу, що порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав, передбачена статтею 616 Кримінального процесуального кодексу України.

Вказаною нормою закону чітко визначено, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Крім того, вказаною нормою закону чітко визначено, що особи, які виявили таке бажання, повинні звернутися до прокурора з клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом.

Прокурор, перевіривши всі обставини, може звернутися з клопотанням до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом.

Із урахуванням викладеного, вказане клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням особи обвинувачених та усунення ризиків продовження ними протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, суд вважає недоцільним змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт, який не зможе в реальних умовах проведення бойових дій на території Чугуївського району Харківської області, де є зареєстроване місце проживання обвинувачених (м. Чугуїв Харківської області), забезпечити їм належну процесуальну поведінку, що пов`язано з непереборними обставинами та запобігти встановленим ризикам.

Сам по собі воєнний стан в країні та бойові дії не можуть розглядатись як ризики в контексті статті 177 Кримінального процесуального кодексу України однак, є вагомим фактором, що вказує на можливість переховування від суду.

Враховуючи обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, врахував наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, дані про особи обвинувачених, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора в цій частині та відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, суд з урахуванням вищевикладеного вважає за необхідне визначити обвинуваченим розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198480 грн 00 коп., який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, та у разі внесення застави покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Підстав для невизначення розміру застави, на що посилався прокурор у клопотанні, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 31, 314-317, 177, 181 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання прокурора - задовольнити частково.

2. Продовжити строк дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої ОСОБА_6 - тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 01 червня 2023, включно.

3. Визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

4. У разі внесення застави звільнити ОСОБА_6 з під варти та покласти на неї наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

5. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 - відмовити.

6. Продовжити строк дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої ОСОБА_8 - тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 01 червня 2023, включно.

7. Визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

8. У разі внесення застави звільнити ОСОБА_8 з під варти та покласти на неї наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

9. У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 - відмовити.

10. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом cеми днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий:

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3