УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_2,

секретаря судового засідання ОСОБА_3,

адвоката ОСОБА_4

слідчий ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , про встановлення строку для здійснення кримінального провадження № 0000230 від 29.04.2022р.,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2022 року в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4, поданого в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , внесене по кримінальному провадженню № 0000230 від 29.04.2022р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 187, 146, 127 КК України, про встановлення процесуального строку.

Клопотання мотивовано тим, що Центральним апаратом Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 від 29.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 187, 146, 127 КК України. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Як вбачається зі змісту клопотання, у відповідності до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність і своєчасність здійснення процесуальних дій та уповноважений, зокрема, повідомляти особі про підозру.

Проте, до цього часу адвокату та потерпілому нічого про здійснення повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні невідомо, а отже його здійснено до цього часу так і не було, які саме слідчі дії проводяться у даному досудовому розслідуванні та чи проводяться вони взагалі, нам також невідомо, що свідчить про безпідставне затягування досудового розслідування та порушення прав потерпілого, передбачених вищезгаданою ст. 56 КПК України,- права на участь у слідчих (розшукових) процесуальних діях, на відшкодування завданої матеріальної шкоди, оскільки офіційно не встановлені особи, які мають бути визнаними цивільними відповідачами у кримінальному провадженні, порушуються засади дотримання "розумних строків", оскільки досудове розслідування триває вже понад три місяці (з 29.04.2022р.), а особи які мають перебувати в процесуальному статусі підозрюваних досі про підозру не повідомлені.

З огляду на викладене, адвокат просить суд: у відповідності до ч. 6 ст. 28 КПК України встановити уповноваженому слідчому/слідчим ДБР, який/які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000230 від 29.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 187, 146, 127 КК України більш короткі строки для здійснення кримінального провадження (процесуальних дій) ніж ті, що передбачені КПК України (для встановлення осіб, причетних до вчинення даних кримінальних правопорушень та здійснення їм повідомлення про підозру, або в разі не встановлення місця їх знаходження, скласти повідомлення про підозру), а саме: один місяць з дня прийняття судом відповідного рішення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч. 6 ст. 28 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно зі ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Положення цієї статті носять загальний характер і конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 КПК України, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Пункт 4 частини 2 статті 36 КПК України надає прокурору повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них. При цьому прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.

Дискреційні повноваження слідчого судді з цього приводу розповсюджуються на визначення строків застосування запобіжних заходів, вчинення слідчих дій, дозвіл на проведення яких надається слідчим суддею, тощо. Так, наприклад, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них слідчий суддя зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами (ч. 10 ст. 290 КПК).

Недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування, на що посилається особа, яка подала клопотання, оскаржується прокурору вищого рівня у порядку ст. 308 КПК України.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінального процесуального примусу, проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого і прокурора.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя вправі припинити тільки таку бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК). Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК). Слідчий суддя суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.

Відповідно до положень п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Отже, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування може бути оскаржено слідчому судді в порядку ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість вимог поданого клопотання, в зв`язку з чим не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 28, 114, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , про встановлення строку для здійснення кримінального провадження № 0000230 від 29.04.2022р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя