Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 494/948/20
Провадження № 1-кп/499/30/22
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2022 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.185 та ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки 26.11.2022 троку спливає строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, разом з тим, ризики визначені ст.177 КПК України продовжують існувати, на їх обґрунтування надала письмове клопотання.
Відповідно до ухвали суду від 27.09.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів, тобто до 26.11.2022 року включно.
Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, заявляла клопотання просила справу розглядати у її відсутність.
Потерпілий ОСОБА_6 належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку обвинуваченого, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до ч. 1ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом встановлено, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.185 та ч.1 ст.309 КК України, тобто тяжкого та середньої тяжкості злочинів, ризики, визначені ст.177 КПК України продовжують існувати, у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, є реальний ризик того, що залишаючись на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити спроби переховуватись від суду з урахуванням покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, може залишити місце проживання, зможе незаконно впливати на свідків, методами погроз, вмовляння та залякування, тому існує загроза спотворення показів свідків,також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є раніше судимою особою, тому зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.
При цьому судом враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (К.-Р. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).
Вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32 Series А, № 182).
Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Прітті проти Сполученного Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Враховуючи вищевказане, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331,369,370 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.185 та ч.1 ст.309 КК України задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто до 22 січня 2023 року включно.
Судовий розгляд на підставі обвинувального акту кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.185 та ч.1 ст.309 КК України прожовжити о 14 годину 30 хвилин 23 листопада 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

СуддяОСОБА_7