Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/396/22

Номер провадження: 1-кп/511/47/23

07 лютого 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000394, внесене до ЄРДР 16.09.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чкалове Новотроїцького району Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військовою служби за контрактом, водія заправника відділення підвозу пального взводу забезпечення 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді водія заправника відділення підвозу пального взводу забезпечення 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 15.09.2021 о 22 годині 00 хвилин, знаходячись в автомобілі таксі марки «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_10 по вул. Гагаріна с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, вирішив незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , діючи умисно, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я водія вказаного таксі ОСОБА_10 , а саме погрожуючи застосувати зброю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання , діславши патрон до патронника, направив предмет зовні схожий на пістолет Макарова (більш точних даних досудовим розслідуванням не встановлено) в сторону потерпілого ОСОБА_10 , таким чином попередивши його про реальну можливість застосування зброї відносно нього, і продовжуючи свої злочині дії примусив ОСОБА_10 виконувати його вказівки, обмеживши останнього здійснювати свої дії, обирати поведінку та примусив залишити транспортний засіб, ігноруючи волю ОСОБА_10 , сів за кермо автомобіля марки «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 і таким чином незаконно заволодів транспортним засобом, та подальшому на вказаному автомобілі зник з місця події у невідомому напрямку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані органами досудового розслідування ч. 3 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 15.09.2021 приблизно о 22 годині 05 хвилин, знаходячись в автомобілі таксі марки «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вулиці Гагаріна с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, за вищевикладених обставин, примусивши водія вказаного автомобіля ОСОБА_10 покинути вказаний транспортний засіб, який був змушений виконувати накази ОСОБА_6 під загрозою застосування зброї до останнього - предмета, зовні схожого на пістолет Макарова (більш точних даних досудовим розслідуванням не встановлено) і сівши за авто вказаного автомобіля обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_10 , який зазнав зазначеного нападу, а саме шляхом демонстрації зброї - предмета, зовні схожого на пістолет Макарова (більш точних даних досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 направив зазначений предмет на потерпілого ОСОБА_10 та утримуючи його на прицілі, незаконно відкрито заволодів належними потерпілому ОСОБА_10 мобільним телефоном марки «Honor 9 lite» вартістю 1700 гривень та грошовими коштами у розмірі 500 гривень, таким чином незаконно заволодів майном останнього та в подальшому на автомобілі зник з місця події у невідомому напрямку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненні злочину визнав частково, заперечував свою винуватість у вчиненні злочину та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.187 КК України. Після роз`яснення йому процесуальних прав, в тому числі передбачених ст.63 Конституції України, від дачі показів у суді відмовився. Просив суд врахувати при винесенні вироку, що він співпрацював з органами досудового розслідуванні при розслідуванні даної справи.

Між тим, суд незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних злочинів та його відмову від дачі показів у суді , вважає, що його винуватість у їх вчиненні підтверджена дослідженими у даному кримінальному провадженні в доказами.

В першу чергу, показами у суді потерпілого ОСОБА_10 , який суду показав , що у вільний час підробляє таксистом, по довіреності має в управлінні автомобіль марки «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 . 15.09.2021 року отримав замовлення на доставку пасажира з м.Одеси до с.Кучурган Одеської області. Він приїхав в місті Одесі в обумовлене місце, пасажир його вже чекав біля ТЦ «Рів`єра» по вул.Південна дорога м.Одеса. біля 21 години. Це був ОСОБА_6 , він був одягнений у військову форму з рюкзаком і був в масці, так як на той час в Україні був запроваджений карантин. Він сів до нього в автомобіль, підтвердив своє замовлення на поїздку і вони поїхали до с.Кучурган. По дорозі пасажир розповів йому, що служить в АТО, снайпер, їде до друга. Перед під`їздом до с. Кучурган ОСОБА_6 біля 24 години попросив зупинити автомобіль для санітарної зупинки, він зупинив автомобіль, пасажир вийшов, а він в цей час подзвонив товаришу і повідомив місце свого знаходження, так як був вже пізній час і він перебував за межами міста Одеса.

ОСОБА_6 повернувся до автомобіля, після чого вони поїхали далі, доїхали до митного поста в с.Кучурган Роздільнянського району, а там ОСОБА_6 сказав, що йому потрібно поїхати далі до друга і за його вказівкою вони в с.Кучурган продовжили свій рух в напрямку м. Роздільна. Рухаючись по с.Кучурган, проїхали лісопосадку і ОСОБА_6 сказав йому зупинитися, взяв з пасажирського заднього сидіння свій рюкзак і раптово в автомобілі дістав з нього пістолет, який направив в його сторону, він почув, як він привів його в бойову готовність. Після цього ОСОБА_6 надав йому команду вийти з автомобіля, потім наказав йому залишити в автомобілі телефон та сумочку , в якій було 500 грн. Він, розуміючи реальну загрозу для свого життя вийшов з автомобіля, ОСОБА_6 також вийшов з автомобіля та направив на нього зброю. Він попросив його не стріляти, забрати автомобіль і всі його речі, а потім вибрав момент і в темряві побіг в невідомому напрямку. Добіг до першого будинку та попросив місцевих мешканців викликати поліцію.

Він знав, що ОСОБА_6 далеко не втече, так як у його автомобілі був встановлений спеціальний пристрій, який заблокував рух автомобіля через 300 метрів. Також пояснив, що він бачив зброю в руках у ОСОБА_6 , він проходив службу в армії, обізнаний з видами вогнепальної зброї. Зброя була схожа на пістолет Макарова. Він реально сприймав загрозу для свого життя від дій обвинуваченого і від його погроз, під дулом пістолета залишив належне йому майно і транспортний засіб.

Також показами свідка обвинувачення - ОСОБА_11 , який будучи допитаний в судовому засіданні по відеконференцзв`язку суду показав, що він є командиром підрозділу військової частини, в якій проходив службу обвинувачений ОСОБА_6 . Він проходив службу за контрактом, однак на четвертий день служби не з`явився до військової частини на вечірню перевірку о 17 годині. У вільний від служби час ОСОБА_6 проживав за межами військової частини. З того часу він по місцю несення служби не з`являвся. Через два дні до військової частини приїхали працівники поліції і повідомили, що він скоїв розбій, а також показали відео, на якому ОСОБА_6 з рюкзаком заходить до магазину. Він особисто переглядав цей відеозапис з магазину та у чоловікові в камуфляжній формі з рюкзаком на відео впізнав ОСОБА_6 по обличчю.

Також крім показів потерпілого та свідка вина обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами по справі:

- заявою ОСОБА_10 від 15.09.2021 року до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про викрадення у нього автомобіля марки «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , невідомим йому чоловіком з погрозою застосування предмету, зовні схожого на пістолет (а.с.122 т.1);

- протоколом огляду місця події від 16.09.2021 року з фототаблицями, згідно в присутності понятих було оглянуто місцевість біля в`їзду на автозаправну станцію «Аквазар» в смт Лиманське Роздільнянського району Одеської області, де було виявлено автомобіль марки «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний потерпілому ОСОБА_10 . Під час огляду з автомобіля вилучено підголівники, змиви з керма автомобіля, коробки передач, а також відбитки пальців з поверхні передніх дверців автомобіля (а.с.123 т.1);

- протоколом огляду місця події від 16.09.2021 року з фототаблицями, згідно якого було оглянуто місцевість - ділянку по вул.Гагаріна в с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, де зі слів потерпілого було вчинено відносно нього злочини. (а.с.132 т.1);

- постановою слідчого від 16.09.2021 року про визнання речовими доказами по справі - автомобіля марки «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також вилучених під час огляду автомобіля підголовників, змивів з салону автомобіля та дактилоскопічні карти з відбитками пальців рук, шматок тканини синього кольору (а.с.140 т.1)

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_3 автомобіля «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_12 , нотаріально посвідченим дорученням від 21.09.2021 року на ім`я ОСОБА_10 на право управління та керування даним транспортним засобом від ОСОБА_12 (а.с.151,152 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.10.2021 року з відеозаписом, під час якого в присутності понятих та під відеофіксацію даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_10 відтворив події 15.09.2021 року , коли невідомо особа заволоділа його транспортним засобом та вчинила на нього розбійний напад. (а.с.154 т.1)

- заявою громадянки ОСОБА_13 , власниці магазину «Мажор» смт Лиманське Роздільнянського району, якою остання добровільно видала відеозапис з камери відеоспостереження, встановленої в магазині за період її роботи з 22 год. 49 хв. по 22 год.51 хв 15.09.2021 року для приєднання до матеріалів кримінального провадження.(а.с.169 т.1);

- протоколом огляду від 17.09.2021 року , відповідно до якого було оглянуто відеозапис із камери відеоспостереження, встановленої на території біля будівлі магазину «Мажор» смт Лиманське Роздільнянського району, який добровільно надала а власник магазину ОСОБА_13 і який міститься флеш-носієві марки «Kingston». При перегляді інформації з даного диску встановлено, що на ньому знаходиться один файл, на яких зафіксовано події, що відбувалися 15.09.2021 року. Так протягом всього часу відеозапису зображено вхід до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » . В правому куті поверх відеозапису зображено статичний на протязі всього часу відеозапис у напис білого кольору «15.09-2021 ПТ 22:49:43», що вказує на дату запису та динамічний напис , що вказує на час запису. Так динамічний напис білого кольору у правому верхньому куті під час даного фрагменту відеозапису 00:00:01 зроблено стоп кадр (скріншот 1), де зафіксовано, що біля входу в магазин стоїть троє чоловіків, а на 00:00:05 хв перегляду до приміщення магазину входить чоловік в камуфляжній формі, в камуфляжній кепці, з рюкзаком, на 00:00:26 хв. перегляду спілкується з продавцем магазину; на 00:00:30 хв. перегляду чоловік в камуфляжній формі розживає кулак лівої руки; на 00:00:35 хв розраховується з продавцем, бере предмет квадратної форми та йде від магазину (а.с.170175 т.1);

- доповідною командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 16.09.2021 року щодо невиходу на службу військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_6 16.09.2022 року (а.с.177 т.1);

- схороною розпискою ОСОБА_10 , якому передано на зберігання належний йому автомобіль «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; (а.с.179 т.1);

- довідкою військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2022 року за №112 , витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_4 від 18.08.2021 року за №207, відповідно до яких на день вчинення злочину ОСОБА_6 перебував на військовій службі за контрактом на посаді водія-заправника відділення підвозу пального в/ч НОМЕР_1 (а.с.188,189 т.1);

- висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-21/16013-АВ від 28.09.2021 року , відповідно до висновку якої ринкова вартість автомобіля «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 на території України станом на 15.09.2021 року склала 253004 грн. (а.с.202 т.1)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2021 року з фототаблицями , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 в присутності понятих впізнав серед осіб, пред`явлених до впізнання обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яку вчинила на нього розбійний напад та заволоділа його майном та автомобілем 15.09.2021 року (а.с.227 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2021 року з відеозаписом, під час якого в присутності понятих, захисника адвоката ОСОБА_7 та під відеофіксацію даної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_6 відтворив події 15.09.2021 року на місцевості спочатку в с.Кучурган, де ОСОБА_6 розповів як викликав водія за допомогою мобільного додатку , перебуваючи в ТРЦ «Рівьєра» та прослідував з ним до села Кучурган, де він показав місце, в якому зупинив водія автомобіля, це була вул.Гагаріна с.Кучурган. В цей час потерпілому хтось зателефонував, а він в цей час, показав, як сидячи на передньому сидінні автомобіля дістав пістолет з рюкзака та наказав ОСОБА_10 вийти з автомобіля. Потерпілий просив, щоб він в нього не стріляв, при цьому показав, що він не направляв на потерпілого пістолет. Коли водій вийшов з автомобіля, то показав, як і він вийшов, обійшов автомобіль та сів на водійське сидіння. При цьому він потерпілому зразу сказав, що не має наміру стріляти в нього. На автомобіля поїхав в сторону смт Лиманське, а по дорозі побачив на сидінні телефон та гроші. Кошти в сумі 500 грн поклав собі в рюкзак. Коли учасники слідчого експерименту прослідували до смт Лиманське, обвинувачений біля заправки «Аквазар» смт Лиманське показав, де в нього загорілась лампочка що мало бензину. (а.с.237 т.1) ;

- вилученими на підставі ухвали слідчого судді від 04.02.2022 року витягом з ЄРДР від 16.09.2021 року, відповідно до якого відносно ОСОБА_6 порушено кримінальне провадження №0000698 по факту заволодіння 15.09.2021 року ще одним транспортним засобом за ч.3 ст.289 КК України ; - встановленою схемою руху ОСОБА_6 в день вчинення ним злочинів 15.09.2021 року з міста Одеси до с. с.Кучурган, а потім до смт Лиманське та Біляївського району Одеської області; (а.с.24-28 т.2); - постановою про визнання речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000698 - предмету, зовні схожого на пістолет пневматичної дії з маркуванням "Makarov" (а.с.41 т.2)

- висновком судово-психіатричної експертизи №68 від 08.02.2022 року , відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_6 на період скоєння злочину та на час проведення експертизи на будь-яке хронічне психічне захворювання , недоумством, інший хворобливий стан психіки не страждав, ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, а виявляв ознаки акцентуації характеру зі змішаним типом(що є крайнім варіантом норми, а не психічною патологією, за своїм психічним станом здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с.115 т.2)

Суд вважає, що дані докази в сукупності повно відтворюють картину подій, зібрані відповідно до норм КПК, а також є такими що в своїй сукупності повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом та майном потерпілого ОСОБА_10 . Всі докази доповнюють один одного та у своїй сукупності є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення «поза розумним сумнівом».

При перевірці правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що за ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом може бути вчинене будь-яким способом, тобто таємно, відкрито, із застосуванням обману або зловживання довір`ям, без застосування насильства чи з насильством. Незаконність як ознака заволодіння чужим транспортним засобом означає, що особа, яка вчинює це посягання, не має ні дійсного, ні уявного права щодо захопленого транспортного засобу. (Постанова ВСУ від 21.01.2016 у справі № 5-365кс15)

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК ( 2341-14 ) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.

Крім цього суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що погрожуючи зброєю, обвинувачений заволодів особистим майно потерпілого ОСОБА_10 , так як примусив його покинути автомобіль та залишити в ньому телефон та чоловічу сумочку з грішми, а тому його дії щодо незаконного заволодіння цим майном підлягали окремій кваліфікації за ч.1 ст.187 КК України.

Відповідно, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого та за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Суд призначаючи, покарання ОСОБА_6 за вчинені злочини, враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має не меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів .

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Так обставини, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання для обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом також не встановлені.

З урахуванням даних обставин по справі, а саме відсутність пом`якшуючих вину ОСОБА_6 обставин, відсутність будь-якого жалю з приводу вчинених злочинів та розкаяння, вичнення злочину в період перебування на військовій службі, а також при цьому враховуючи, що ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, потерпілому органами поліції повернуто автомобіль, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям в місцях позбавлення волі в межах, встановлених санкціями ч.1 ст.187, ч.3 ст.289 КК України із застосуванням ст.70 КК України.

Також санкцією ч. 3 ст. 289 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна як альтернативний, а не обов`язковий вид покарання.

Постановою ККС ВС у справі № 195/122/16-к касаційний суд звернув увагу на те, що, вирішуючи питання про призначення засудженому додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву.

Суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке передбачене санкцією ч.3 ст.289 КК України, враховуючи обставини справи та наявний в його діях корисливий мотив.

Призначене в такий спосіб покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ґрунтується на положеннях ст.50 та ст. 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Питання по речовим доказам по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Також по справі належить зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.09.2021 року на вилучені по справі речові докази.(а.с.142 т.1)

Також при призначенні покарання необхідно зарахувати обвинуваченому строк його тримання під вартою по даному кримінальному провадженню з - 24.09.2021 року . (а.с.214 т.1)

По справі понесені витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи від 28.09.2021 року №СЕ-19/116-21/16013-АВ в розмірі 1372,96 грн, які належить стягнути з обвинуваченого на користь держави. (а.с.201 т.1)

Керуючись ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч. 3 ст.289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_6 до відбуття остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з дати його затримання з 24 вересня 2021 року .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 28.09.2021 року №СЕ-19/116-21/16013-АВ в розмірі 1372,96 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.09.2021 року на вилучені по справі речові докази. (а.с.142 т.1)

Речові докази по справі а.с.140 т.1 - автомобіль марки «KIA OPTIMA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також вилучені під час огляду автомобіля підголовники, - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили (а.с.179,243 т.1), - змиви з салону автомобіля та дактилоскопічні карти з відбитками пальців рук знищити після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинувачем та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили _____ ________ 20___ року

Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді

у справі за _______________,

провадження _______________

Голова Роздільнянського районного суду

Одеської області ___________________ ОСОБА_1