Справа № 216/5629/21
1-кп/214/292/22
У Х В А Л А
про продовження тримання під вартою

13 жовтня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Усудовому засіданні на обговорення сторін судом було поставлено питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, якій спливає 15 жовтня 2022 року.

Прокурор просив суд продовжити тримання обвинуваченого під вартою ще на шістдесят днів у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, а тому, знаходячись на волі та знаючи про тяжкість покарання у разі визнання його винним, може переховуватись від суду, вчиняти нові злочини або у незаконний спосіб впливати на потерпілих чи свідків.

Потерпілі та їх представник у судове засідання не з`явились.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора у зв`язку з його безпідставністю, а також зазначив, що прокурор повинен був заявити письмове, а не усне клопотання з цього питання.

Його захисник також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив суд змінити обвинуваченому існуючий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою: так, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, ризики, на які посилається прокурор, не доведені останнім у належний та законний спосіб, у обвинуваченого, який має декілька хронічних захворювань та страждає на епілепсію, значно погіршилось здоров`я та належного лікування в умовах слідчого ізолятора він не отримує.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши його матеріали, приходить до такого.
Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

22 червня 2022 року ухвалою цього суду відносно обвинуваченого було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до21 серпня 2022 року включно, а відтак виникло питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, вирішуючи це питання, суд уважає, що обставини, за яких раніше було продовжено тримання обвинуваченого під вартою, на змінились: так, обвинувачений обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке законом передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років, і хоча зазначена обставина сама по собі не може бути підставою для існування ризику, що обвинувачений може переховуватись від суду, однак суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також суд бере до уваги, що обвинувачений у зареєстрованому шлюбі не перебуває та належних доказів перебування на його утриманні будь-яких осіб суду не надав, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, судовий розгляд кримінального провадження по суті не розпочато, не допитано потерпілих та свідків, тому суд уважає, що обвинувачений, знаходячись на волі та знаючи про тяжкість покарання у разі визнання його винним, може переховуватись від суду або у незаконний спосіб впливати на потерпілих чи свідків.

При цьому суд бере до уваги правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 10.02.2011 року «Харченко проти України» та від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції», згідно з якими, коли є в наявності конкретний суспільний інтерес, то такий інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Відтак, зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні захисника обвинуваченого слід відмовити.

Належних доказів, які б підтверджували неможливість тримання обвинуваченого під вартою у зв`язку зі станом його здоров`я, зі сторони захисту суду не надано.

Також суд не бере до уваги посилання обвинуваченого на те, що клопотання про продовження тримання під вартою повинно бути подане прокурором виключно у письмовому вигляді, оскільки, як уже зазначалось вище, ч. 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта

Керуючись ст. ст. 110, 315-317, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто до 12 грудня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .