Справа 688/1871/20
№ 1-кс/688/516/23
Ухвала

про обрання запобіжного заходу

10 березня 2023 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Архангельськ, Росія, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України,

встановив:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 20.11.2017 року близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці поблизу торгового кіоску «ХОТ-ДОГ» розташованого поблизу цілодобового магазину «Гранд» за адресою вул. 1-й Привокзальній, 33-А в місті Шепетівка, побачили потерпілого - ОСОБА_9 , який знаходився поряд із вказаним кіоском «ХОТ-ДОГ» до якого підійшов ОСОБА_6 та безпричинно, під надуманим приводом, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, що супроводжувалося особливою зухвалістю, демонструючи зневажливе ставлення до суспільних інтересів, виражаючи елементи вседозволеності та зверхності, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи, що за його незаконними діями спостерігають сторонні особи, нехтуючи присутністю таких громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які бездіяли та спостерігали за неправомірними діями ОСОБА_6 , безпричинно, умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область лівої брови.

Одразу після цього, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , підбігли до потерпілого ОСОБА_9 та спільно із ОСОБА_6 , діючи групою осіб, умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, що супроводжувалося особливою зухвалістю, у вигляді демонстрації зневажливого ставлення до суспільних інтересів, виражаючи елементи вседозволеності та зверхності, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи, що за його незаконними діями спостерігають сторонні особи, нехтуючи присутністю таких громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпричинно, нанесли тілесні ушкодження а саме: ОСОБА_7 за допомогою невстановленого під час досудового розслідування предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень - ззовні схожого на металевий кастет, який він утримував у правій руці умисно наніс один удар потерпілому ОСОБА_9 в ділянку лівого ока, від якого потерпілий зігнувся, після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою подальшого спричинення тілесних ушкоджень збили з ніг потерпілого на землю, після чого ОСОБА_6 підняв потерпілого за верхній одяг, а ОСОБА_7 у свою чергу наніс потерпілому ще один удар правою ногою в обличчя з лівої сторони, після чого ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 послідовно два удари ногами в область грудної клітки. У подальшому ОСОБА_6 продовжуючи свої хуліганські дії підняв сміттєвий бак, який стояв поряд з вказаним вище кіоском, та наніс ним ще 2 удари по голові потерпілого ОСОБА_9 . В результаті вказаних умисних, протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: рани на поверхні лівої брови, рани в лівій підочній ділянці, синця навколо лівого ока, крововиливу під кон`юктиву лівого ока та струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також, встановлено, що 20.11.2017 року близько 22 год. 45 хв., ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці поблизу магазину «ГЛАМУР» розташованого за адресою вул. 1-й Привокзальній, 33-А м. Шепетівка, помітили потерпілого - ОСОБА_10 , який знаходився поряд із своїм автомобілем марки «FORD FOCUS», державний реєстраційних номер НОМЕР_1 до якого підійшов ОСОБА_6 та безпричинно, під надуманим приводом, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, що супроводжувалося особливою зухвалістю, демонструючи зневажливе ставлення до суспільних інтересів, виражаючи елементи вседозволеності та зверхності, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи, що за його незаконними діями спостерігають сторонні особи, нехтуючи присутністю таких громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які бездіяли та спостерігали за неправомірними діями ОСОБА_6 , безпричинно, кулаком лівої руки, умисно наніс ОСОБА_10 один удар в ділянку нижньої губи внаслідок чого потерпілий, з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_6 та уникнення побиття, забіг до приміщення коридору магазину «ГЛАМУР».

Одразу після цього, ОСОБА_6 діючи групою осіб разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не зупиняючись на досягнутому наздогнали потерпілого ОСОБА_10 у коридорі вказаного магазину та умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, що супроводжувалося особливою зухвалістю, у вигляді демонстрації зневажливого ставлення до суспільних інтересів, виражаючи елементи вседозволеності та зверхності, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи, що за його незаконними діями спостерігають сторонні особи, нехтуючи присутністю таких громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпричинно, з метою полегшення спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 вдарив по ногах потерпілого внаслідок чого ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав на підлогу вказаного магазину.

Подолавши у такий спосіб опір потерпілого - ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , діючи групою осіб із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, утримуючи у правій руці предмет схожий на спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень - нунчаки, який він заздалегідь підготовив та приніс із собою, умисно наніс ним два послідовних удари у праву тім`яну ділянку голови потерпілого, у свою чергу, ОСОБА_8 , будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , за допомогою предмету схожого на спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень - металевий кастет, який він заздалегідь підготовив та приніс із собою, умисно наніс ще один удар в область носа потерпілого - ОСОБА_10 , одразу після цього ОСОБА_7 , за допомогою заздалегідь приготовленої порожньої скляної пляшки, ємністю 0,5 л., яку він утримував у правій руці, наніс ще один удар потерпілому в область потиличної ділянки голови, після чого схопив обома руками за верхній одяг та із застосуванням фізичної сили надавши у такий спосіб потерпілому прискорення вдарив його головою у скло вікна вхідних дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » при цьому розбивши його.

В результаті вказаних узгоджених, умисних, протиправних, хуліганських дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тимчасово 20.11.2017 року з 22 год. 45 хв. по 23 год. 00 хв. припинено діяльність магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани на поверхні нижньої губи та правої щоки, двох ран на поверхні лоба з права, двох ран в правій тім`яній ділянці голови, рани в потиличній ділянці голови, синців навколо обох очей, перелому кісток носу, струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.296 КК України.

Крім цього, встановлено, що 11 липня 2017 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку ОСОБА_11 , який розташований за адресою АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив суперечку із неповнолітньою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході указаної суперечки ОСОБА_6 , з метою спричинення тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, взяв останню за волосся та почав за нього шарпати, після чого правою рукою штовхнув у груди, внаслідок чого вона впала на підлогу та вдарилась лівою частиною свого тіла та об дерев`яну лутку лівою частиною голови.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_6 підняв неповнолітню ОСОБА_13 на ноги, умисно наніс один удар відкритою долонею по обличчі, в ділянку лівої щоки. Після цього, ОСОБА_6 переслідуючи мету заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_12 своєю правою рукою схопив останню за шию та почав її стискати, при цьому поваливши на підлогу, внаслідок чого вона вдарилась правим ліктевим суглобом об підлогу покритою керамічною плиткою.

В результаті вищевказаних неправомірних умисних дій ОСОБА_6 , неповнолітній потерпілій ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна та гулі на поверхні лоба, садна в лівій виличній ділянці голови, садна на поверхні лівої щоки, садна на передньо-боковій поверхні шиї зліва, синця в ділянці лівого кульшового суглобу, синця на задній поверхні правого ліктевого суглобу, синця на передній поверхні лівого плеча, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Також, під час досудового розслідування встановлено, що 13.10.2017 року в період часу з 09 год. 41 хв. по 10 год. 56 хв., під час проведення санкціонованого обшуку в помешканні, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 працівниками поліції виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на промисловий електродетонатор, який являється засобом підриву електродетонатором типу «ЕДП», який містить у своєму складі ініціюючі вибухові речовини і відносяться до категорії боєприпасів, який придатний для здійснення (ініціювання) вибуху.

Таким чином, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, незаконно, умисно, всупереч вимог п.п.1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1993 «Про право власності на окремі види майна», п.п.9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, розділу ІІ та ІІІ «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи на це відповідного дозволу, достовірно розуміючи, що вказаний предмет є засобом підриву, придбав його у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час та місці, який у подальшому приніс та зберігав у вказаній вище квартирі без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.263 КК України.

25.04.2018 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Архангельськ, Росія, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , громадянину України, в силу ст. 89 КК України не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України.

У ході досудового розслідування, неодноразово, згідно ст. ст. 135, 136, 137 КПК України, здійснювався виклик гр. ОСОБА_6 , до слідчого СВ Шепетівського ВП ОСОБА_4 для вручення письмового повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, проте, станом на 04.05.2018 року гр. ОСОБА_6 на виклик слідчого не з`явився, тому 04.05.2018 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , здійснення якого доручено оперативному підрозділу Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: показання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; висновками судово медичних експертиз №324 від 08.09.2017, №50 від 26.01.2018, №18 від 05.01.2018, висновком вибухотехнічної експертизи №95-В від 20.02.2017; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , слідчими експериментами за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , речовими доказами: електродетонатором типу «ЄДП», сміттєвим дерев`яним баком; протоколами огляду місця події та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

На даний час виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, покинути місце проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань в сторону пом`якшення свого становища; може залишити місце проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обрання обвинуваченому запобіжного заходу більш м`якого може перешкодити об`єктивному здійсненню досудового розслідування кримінального провадження.

Оскільки ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук, обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у Європейській конвенції про видачу правопорушників 1957 року.

В той же час, відповідно до ст. 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу АО-201- КЕ8-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції).

Разом з цим Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП - Інтерпол у порядку, передбаченому чинним законодавством, двосторонніми та багатосторонніми договорами.

Крім того, на дев`яносто дев`ятій сесії Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст.83.2 (b.ii) Правил Організації.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора або суду про видачу в Україну особи, затриманої за кордоном, обов`язково додається засвідчена ухвала слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень та те, що у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень останньому загрожує покаранням у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, на даний час перебуває у розшуку, а також приймаючи до уваги те, що в органу досудового розслідування є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний продовжуватиме переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливатиме на свідків, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення, до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На наявність цих ризиків вказують наступні обставини: ОСОБА_6 відомо, що його підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України, будучи належним чином повідомленим на виклики слідчого не прибуває, продовжує перебувати за кордоном.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити, пославшись на доводи та факти, викладені в ньому.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив.

Клопотання розглядається слідчим суддею в порядку ч.6 ст.193 КПК України за відсутності підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, слідчого та адвоката дослідивши надані докази, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.177 КК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

10 березня 2023 року до суду надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000421 від 30.03.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України.

Копію клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою захисник ОСОБА_5 отримав 09 березня 2023 року об 11 год. 10 хв.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку, слідчий просив розглянути клопотання за відсутності підозрюваного в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

25 квітня 2018 року старшим слідчим СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування, неодноразово, згідно ст. ст. 135, 136, 137 КПК України, здійснювався виклик гр. ОСОБА_6 , до слідчого СВ Шепетівського ВП ОСОБА_4 для вручення письмового повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, проте, станом на 04.05.2018 року гр. ОСОБА_6 на виклик слідчого не з`явився.

04 травня 2018 року постановою старшого слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000421 від 30 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України, зупинено.

Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України наданої від 15 червня 2018 року, 23 листопада 2021 року та 09 червня 2022 року, ОСОБА_6 перетнув державний кордон України 06 березня 2018 року в напрямку Російської Федерації.

09 березня 2023 року постановою старшого слідчого Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000421 від 30 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України, поновлено.

Постановою старшого слідчого Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 09 березня 2023 року підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в міжнародний розшук. Копію вказаної постанови направлено начальнику сектору Укрбюро Інтерполу та Європолу в ГУНП в Хмельницькій області для організації виконання.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України, за що передбачено покарання: за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року; за ч.1 ст.263 КПК України у вигляді покарання на строк від трьох до семи років.

У діях ОСОБА_6 вбачаються наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, покинув місце проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань в сторону пом`якшення свого становища; може вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Матеріали кримінального провадження, на які посилаються прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 злочинів; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у злочинах у вчиненні яких підозрюється, ті обставини, що підозрюваний залишив своє постійне місце проживання, переховується від органів досудового слідства, перебуває у міжнародному розшуку, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає запобіжний захід відносно нього у вигляді тримання під вартою, в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

З вказаних підстав жодний інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не може забезпечити на теперішній час належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно з абз. 2 ч. 4 статті 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395, 579, 580 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати у порядку, передбаченому ч.6 ст.193 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 263 КК України.

Роз`яснити, що у разі затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді, для розгляду питання за участю ОСОБА_6 , про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя Ігор ОГОРОДНІК