Справа № 703/608/23

УХВАЛА

15 лютого 2023 року м. Сміла
встановив:
Слідчий Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 надав погоджене начальником прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання про накладення арешту на транспортний засіб «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться на території ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Сміла, вул. Перемоги, 13 до проведення експертизи технічного стану транспортного засобу.
Своє клопотання мотивує тим, що 10.02.2023 до Відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про факт ДТП, що мало місце на автодорозі сполученням Сміла Кам`янка Черкаської області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2023 водій автомобіля Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а також перебуваючи у відпустці, рухаючись по автодорозі Сміла Кам`янка, в адміністративних межах м. Сміла не обрав безпечної швидкості руху, не був обачним до дорожньої обстановки та допустив виїзд за межі проїжджої частини.
В результаті дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді зчмт, струс головного мозку, закритий перелом кістки правої руки.
Постановою слідчого від 11.02.2023 транспортний засіб Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Для забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначені транспортні засоби.
В зв`язку з чим слідчий звернувся з даним клопотанням.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі. Також у клопотанні просив розглянути без виклику особи, у власності якої знаходиться даний транспортний засіб, оскільки наявні достатні підстави вважати, що існує загроза зміни конструктивних особливостей механічних пошкоджень, які утворились внаслідок ДТП та відчуження даного транспортного засобу.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі учасників по справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до витягу з ЄРДР кримінальне провадження відкрите за фабулою, зазначеною слідчим у клопотанні.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2023 водій автомобіля Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а також перебуваючи у відпустці, рухаючись по автодорозі Сміла Кам`янка, в адміністративних межах м. Сміла не обрав безпечної швидкості руху, не був обачним до дорожньої обстановки та допустив виїзд за межі проїжджої частини.
В результаті дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді зчмт, струс головного мозку, закритий перелом кістки правої руки.
Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 11.02.2023 автомобіль Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та поміщено на майданчик території ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.
Постановою слідчого від 11.02.2023 транспортний засіб Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене в частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
За змістом ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 4 ст. 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначається на інтересах інших осіб.
Так, під час судового розгляду слідчим суддею, шляхом дослідження доказів доданих до клопотання, встановлена сукупність підстав вважати, що автомобіль Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказані транспортні засоби та жіночий черевик.
Керуючись ст.98,170-173,309,372 КПК України, -
постановив:
Накласти арешт на транспортний засіб «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться на території ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Сміла, вул. Перемоги, 13 до проведення експертизи технічного стану транспортного засобу.
Ухвала про накладення арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1