Справа № 761/6988/23
Провадження № 1-кс/761/4788/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додерженням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000985

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додерженням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000985.

Клопотання мотивоване тим, що першим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000985 від 21.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна прокурор зазначає наступне.

У ході досудового розслідування встановлено, що на території України здійснює протиправну діяльність організована група осіб, які контролюють фінансово господарську діяльність ТОВ «ПОДІЛЬСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (колишня назва ТОВ «АПК Співдружність Україна») (), ПАТ «ТАГАНЧА» () та ТОВ «УКРАГРОТЕРМІНАЛ» (), яка усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків привласнили бюджетні кошти шляхом неправомірного бюджетного відшкодування податку на додану вартість в особливо великих розмірах.

Проведеним оглядом структури власності ТОВ «Подільська торговельна компанія», ПАТ «Таганча» та ТОВ «Украгротермінал», встановлено, що станом на березень 2022 року, засновником вказаних юридичних осіб являлось підприємство нерезидент зареєстроване на території країни з пільговим оподаткуванням «Агрі лайн С.А.Р.Л.» (Люксембург), кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) зазначено ОСОБА_4 (Республіка Білорусь) та ОСОБА_5 (Республіка Білорусь), які здійснюють контроль та фактичне управління через підприємство нерезидента «Агрі лайн С.А.Р.Л.». Однак, з метою уникнення від націоналізації активів Україною внаслідок повномасштабної війни, розпочатої Російською Федерацією за підтримки республіки Білорусь проти України та українського народу, унеможливлення фінансових та правових наслідків у вигляді накладення санкцій та/або застосування заходів примусового вилучення прав власності, в квітні 2022 року громадяни Білорусії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснили зміни структури власності ТОВ «Подільська торговельна компанія», ПАТ «Таганча» та ТОВ «Украгротермінал» шляхом продажу підконтрольного підприємства нерезидента «Агрі лайн С.А.Р.Л.» (Люксембург) в адресу ТОВ «Марко» (реєстраційний номер 2), кінцевим бенефіціарним власником якого являється громадянин Латвійської республіки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «ПОДІЛЬСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»в період 2020 - 2022 років, шляхом реєстрації податкових накладних з придбання сільськогосподарської продукції від підприємств з ознаками фіктивності, в тому числі: ФГ «ЗАХАРЧУКА О.А.» (), ФГ «ФАВОРИТ» (), СФГ «ГЕЯ» (), умисно ухилилися від сплати податку на прибуток на загальну суму 15 903 345 грн., податку на додану вартість на загальну суму 17 670 383 грн. Крім того, за рахунок вказаних безтоварних операцій, службовими особами ТОВ «ПОДІЛЬСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»завищенню суми бюджетного відшкодування на загальну суму 2 898 530,25 грн.

Вищевказані порушення зокрема підтверджуються аналітичним продуктом від 14.07.2022 року № 31 про результати дослідження фінансово-господарської діяльності із реалізації товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ПОДІЛЬСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», складеним у порядку ст. 22 ЗУ «Про Бюро економічної безпеки України», відповідно до висновків якого встановлено, що за період діяльності 2021 - 2022 років службові особи ТОВ «ПОДІЛЬСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» здійснили операції з придбання сільськогосподарської продукції від підприємств з ознаками фіктивності, чим ймовірне порушили п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями); п.5, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 №860/4153; п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N 318 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248; ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV із змінами та доповненнями, що призвело до ймовірного заниження податку на прибуток всього у сумі 15 903 345 гривень, крім того порушено п. 187.1 ст. 187, п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п. 200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10, п.201.11 ст. 201 ПКУ, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV із змінами та доповненнями, що призвело до ймовірного заниження податку на додану вартість на загальну суму 17 670 383 гривень, вищевказані правопорушення призвели в тому числі до завищення суми бюджетного відшкодування на загальну суму 2 898 530,25 гривень.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 (Республіка Білорусь) та ОСОБА_5 (Республіка Білорусь), як фактичні власники, мають можливість впливати на результати господарської діяльності ТОВ «ПОДІЛЬСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», ПАТ «ТАГАНЧА» та ТОВ «УКРАГРОТЕРМІНАЛ», та фактично здійснюють контроль над господарською діяльністю між зазначеними товариствами, у тому числі щодо відображення по бухгалтерському та податковому обліках безтоварних операцій по придбанню сільськогосподарської продукції ТОВ «ПОДІЛЬСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» від підприємств з ознаками фіктивності, використовуючи при цьому складські приміщення ПАТ «ТАГАНЧА», розташовані за адресою: Київська обл., Богуславський р-н, с. Іванівка, вул. Залізнична, буд. 1 для зберігання необлікованої сільськогосподарської продукції, придбаної за готівкові кошти.

13.09.2022, на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 06.09.2022, проведено обшук у офісному приміщенні ТОВ «Подільська торговельна компанія» за адресою: місто Київ, Кудрявський узвіз, будинок 7., у ході якого виявлено та вилучено первинні фінансово-господарські документи ТОВ «Подільська торговельна компанія» по взаємовідносинам з підприємствами з ознаками фіктивності ФГ«Фаворит» та СФГ«Гея», а також документацію з переробки давальницької сировини, та складського обліку.

Проведеним оглядом вилучених товарно-транспортних накладних встановлено, що СФГ «Гея» протягом лютого 2021 року здійснювало постачання сої в адресу ТОВ «Подільська торговельна компанія», пунктом навантаження зазначено: Луганська область, Станично Луганський район, с. Передільске.

З метою підтвердження/спростування фактів перевезення товарно-матеріальних цінностей, встановлено та допитано в якості свідків водіїв та власників автотранспортних засобів, які повідомили, що не здійснювали перевезення вантажів в адресу ТОВ «Подільська торговельна компанія» з території Луганської областію що посвідчує факт проведення безтоварних операцій.

17.02.2023 допитано в якості свідка директора та засновника СФГ«ГЕЯ» ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що фактично не здійснювала фінансово господарську діяльність СФГ«ГЕЯ», та перебуваючи у скрутному матеріальному становищі передала електронні ключі доступу до подачі податкової звітності та банківських розрахункових рахунків СФГ«ГЕЯ» третім особам за грошову винагороду.

Крім того, в період 2021 службовими особами ТОВ «Подільська торговельна компанія» до податкової звітності підприємства внесено відомості, щодо витрат підприємства у розмірі 53 672 393,66 грн., які сформовано за рахунок нібито вилученого та арештованого в рамках кримінального провадження № 00000077 насіння соняшнику, на території Луганської області, смт. Троїцьке, вул. Чкалова, буд. 16, яке на праві власності належало ТОВ «Подільська торговельна компанія» та було передане на зберігання ТОВ «Агро Кепітал Груп ЛТД» ().

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру судових рішень, ухвала про накладення арешту на майно від 14.06.2021 у справі № 428/5395/21 була оскаржена службовими особами ТОВ «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» в апеляційному порядку. В подальшому слідчими суддями Луганського апеляційного суду було розглянуто вказану апеляційну скаргу, вивчено обґрунтованість наведених обставин, в результаті розгляду 05.07.2021 відмовлено в накладеного арешту на майно, в тому числі, і на насіння соняшника. Крім того, вказаним судовим рішенням визначено, що апелянт не довів, що арештоване майно є його власністю і що він має право вимоги щодо зняття арешту із зазначеного в ухвалі слідчого судді майна.

Як вказує у клопотанні прокурор, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є фактичними власниками підконтрольного їм підприємства ПАТ «ТАГАНЧА» яке використовувалось та використовується вказаними особами у протиправній діяльності.

Беручи до уваги те, що ПАТ «ТАГАНЧА» використовувався ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для вчинення кримінального правопорушення, статутний капітал вказаного підприємства є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки формувався безпосередньо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з використанням реквізитів підконтрольного підприємства нерезидента «Agri Line S.a.r.l.» (Люксембург).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 100% статутного капіталу

ПАТ «ТАГАНЧА» у вигляді 1 343 700 грн. належить «Agri Line S.a.r.l.» (Люксембург), кінцевими бенефіціарними власниками якого являються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується висновком аналітичного продукту від 14.07.2022 № 31, складеним у порядку ст. 22 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України».

21.02.20222 винесено постанову про визнання 100% частки статутного капіталу статутного капіталу ПАТ «ТАГАНЧА» у вигляді 1 343 700 грн, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та фактично зареєстрований на підконтрольне підприємство нерезидент «Agri Line S.a.r.l.» (Люксембург) речовими доказами.

Прокурор у клопотанні зазначає, що накладення арешту на 100% частки статутного капіталу ПАТ «ТАГАНЧА» у вигляді 1 343 700 грн зумовлено наявністю ризиків приховання, відчуження та перетворення корпоративних прав, оскільки на даний час встановлено, що громадяни Республіки Білорусь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчиняють дії щодо виведення зі статутного капіталу підконтрольних їй підприємств, шляхом укладання фіктивних (нікчемних) правочинів, активи у вигляді грошових коштів та/або майна, з метою уникнення від націоналізації таких активів Україною внаслідок повномасштабної війни, розпочатої Російською Федерацією за підтримки Республіки Білорусь проти України та українського народу, унеможливлення фінансових та правових наслідків у вигляді накладення санкцій та/або застосування заходів примусового вилучення прав власності, передбачених Законом України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів».

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі приписів частини 2 статті 172 КПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що першим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000985 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт вищевказаного майна зумовлено необхідністю запобігання незаконному його приховуванню, використанню, передачі чи відчуженню, оскільки зазначене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 від 21.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000985 майно на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, для забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні постановою детектива від 21.02.2023, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 2, 7, 131, 132, 159-164, 166, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додерженням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000985 - задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000985, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2022, а саме на:

- 100% корпоративних прав ПАТ «ТАГАНЧА» () у вигляді статутного капіталу в розмірі 1 343 700 гривень, які належать «Agri Line S.a.r.l.».

Заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, Державній реєстраційній службі України, сервісним центрам МВС України, іншим приватним та державним органам здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною корпоративних прав (часток) у статутному капіталі зазначених юридичних (фізичних) осіб, а також здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною власників вказаного майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1