Справа № 738/180/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/357/23
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

представника Менської ВК-91 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.04.2020 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

задоволено клопотання засудженого та звільнено його умовно-достроково на невiдбутий строк покарання 10 місяців 17 днів позбавлення волі.

Роз`яснено засудженому ОСОБА_7 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71, 72 КК України.

Місцевий суд вказав, що у судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджений ОСОБА_7 відбув ? частини призначеного строку покарання, а також сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду як незаконну та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного покарання. Зазначив, що приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд першої інстанції не взяв до уваги, що засуджений на шлях виправлення не став, оскільки його поведінка за весь час відбування покарання не завжди була сумлінною. А відбутий ОСОБА_10 строк покарання хоча формально й узгоджується з вимогами ст.81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, котрий підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; засудженого ОСОБА_7 та представника установи виконання покарань, які просили ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки (а.к.п.4-6).

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 15 січня 2020 р.

На час розгляду місцевим судом клопотання засудженого ОСОБА_7 , останній відбув 3/4 частину призначеного судом покарання та станом на 28.02.2023 року невідбутий строк покарання становить 10 місяців 17 днів позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд дотримався наведених вимог закону та, врахувавши особу засудженого, обґрунтовано дійшов висновку про можливість його звільнення від невідбутої частини покарання.

З характеристики засудженого, затвердженої 23 січня 2023 року начальником Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» ОСОБА_11 , довідки про стягнення та заохочення, вбачається, що засуджений ОСОБА_7 перебуває в місцях позбавлення волі з 15 січня 2020 року.

За час перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» допускав порушення режиму тримання, за що 19 червня та 23 листопада 2020 року отримав два стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.

В ДУ «Менська ВК (№91)» відбуває покарання з 23 червня 2021 року, де за час відбування покарання характеризується позитивно: порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, розпорядок дня виконує, стягнень не має, на профілактичних обліках в установі не перебуває, на підставі поданої письмової заяви від 08 вересня 2021 року виконує обов`язки старшого днювального відділення СПС №8, до покладених на нього обов`язків ставиться добросовісно, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до роботи ставиться добре, проявляє розумну ініціативу, за активну участь у проведенні ремонтних робіт 15 вересня 2021 року та 18 жовтня 2022 року отримав заохочення у вигляді подяки. Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, відвідує. Бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», заходи передбачені планом вказаної програми виконує.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №17 від 15 вересня 2022 року) засудженому ОСОБА_7 було погоджено застосування до нього пільги, передбаченої ст.82 КК України, оскільки останній став на шлях виправлення (а.о.с.124).

23 вересня 2022 року до Менського районного суду Чернігівської області було подано спільне подання ДУ «Менська ВК (№91) та спостережної комісії Менської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 , яке ухвалою Менського районного суду від 28.09.2022 року було залишено без розгляду, на підставі заяви засудженого.

Отже, станом на вересень 2022 року поведінка засудженого ОСОБА_7 та його ставлення до праці свідчили про те, що він уже став на шлях виправлення.

Після цього постановою про заохочення від 18 жовтня 2022 року начальником установи виконання покарань ОСОБА_12 засудженому ОСОБА_7 було оголошено подяку за додержання правил поведінки та виконання обов`язків старшого днювального відділення СПС №8.

Разом з тим, рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №2 від 17 січня 2023 року) засудженому ОСОБА_7 відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення, проте таке рішення комісії належним чином не мотивовано.

Як убачається з матеріалів особової справи, на час розгляду комісією ДУ «Менська ВК (№91)» питання про застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги, передбаченої ст.81 КК України, останній мав два заохочення, характеризується позитивно, діючих стягнень не має, в установі виконання покарань жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з опитувальним аркушем щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженого ОСОБА_7 думка членів комісії установи не була одноголосна, 4 члени комісії були погодили застосування до засудженого пільги, передбаченої ст.81 КК України, а 4 ні, окрім цього начальником відділення СПС була висловлена позиція, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення та заслуговує на застосування ст.81 КК України.

На засіданні спостережної комісії Менської міської ради 07 лютого 2023 року було розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо можливості застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України, та прийнято постанову №4, якою також було відмовлено в погодженні застосування до ОСОБА_7 ст.81 КК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що рішення спостережної комісії мають рекомендаційний характер і не є визначальними під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, а таке рішення ухвалюється судом з урахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання та якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення.

У даному випадку, колегія суддів вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженого ОСОБА_7 та його прагнення до неухильного дотримання умов відбування покарання, проходження ним певних програм соціального виховання, свідчать про те, що він став на шлях виправлення.

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, колегія суддів, з урахуванням вищенаведеного дійшла висновку, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак, є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення від невідбутої частини покарання.

Отже, місцевий суд при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання належно оцінив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про необхідність його задоволення, з чим погоджується і колегія суддів, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2023 року щодо засудженого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4