Справа № 336/4446/22
Провадження № 1-кп/336/378/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні за № 0000571 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новогорівка Токмацького району Запорізької області, громадянина України, який отримав вищу освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

В С Т А Н О В И В :

06.09.2022 року до суду надійшло кримінальне провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , що вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч.1 ст.121 КК України, в стані неосудності.

В клопотанні порушується питання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим спостереженням, а обставини вчинення суспільно небезпечного діяння і його кримінально правова оцінка викладені так:

20.04.2022 р. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані неосудності, не усвідомлюючи фактичного характеру і соціальної небезпеки своїх дій внаслідок психічого розладу у вигляді параноїдної шизофренії (згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 222 від 15.06.2022 р. Дніпровська філія СПЕ ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України»), в період з 08.00 год. до 08.35 год., знаходячись в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту із ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, взявши металевий лом в цьому ж приміщенні та тримаючи вищевказаний предмет у правій руці, наніс не менше п`яти ударів ОСОБА_4 в голову, внаслідок чого потерпілого було госпіталізовано до КНП «Міська лікарня екстренної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, де надано медичну допомогу.

Внаслідок дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 спричинено згідно висновку лікаря судово-медичного експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР № 457п від 27.04.2022 р. тілесне ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми: забій головного мозку середньої тяжкості, геморагічні вогнища забоїв правої скроневої частки, лівої лобної частки, площинна субдуральна гематома лівої лобної ділянки, локальний травматичний субарахноїдальний крововилив ліворуч, перелом основи черепу ліворуч, перелом зовнішньої стінки лобної пазухи ліворуч, уламкові переломи лівої очниці і виличної дуги ліворуч, імпресійно-уламкові переломи лобно-тім`яної кістки ліворуч та тім`яної кістки праворуч, скупчення повітря в порожнині черепу (пневмоцефалія), гемосинус, забійні рани лівої лобно-тім`яної ділянки (2), правої тім`яної ділянки та правої лобно-тім`яної ділянки, синці ділянках протизавитка лівої вушної раковини, кута нижньої щелепи ліворуч, в лівій заушній ділянці, на верхньому повіці лівого ока; садно по ходу правої брови, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Органом досудового розслідування, за погодженням з прокурором, надана кримінально правова оцінка суспільно небезпечному діянню, вчиненому ОСОБА_6 , як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Клопотання містить посилання на докази, які підтверджують участь особи у скоєнні суспільно небезпечного діяння.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи з суворим наглядом щодо ОСОБА_6 підтримав, просив його задовольнити, надав на дослідження докази, що підтверджують час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_6 , наявність у нього психічної хвороби, розладу психічної діяльності на час вчинення суспільно небезпечного діяння, а також його небезпечність внаслідок психічного стану для себе і інших осіб.

ОСОБА_6 , як особа відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, в судовому засіданні не оспорював причетності до отриманих ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в результаті його дій, але вказав, що ці дії були викликані твердженнями його дівчини ОСОБА_9 про те, що її вітчим - ОСОБА_4 вчиняє відносно неї фізичне насилля сексуального характеру.

Захисник ОСОБА_7 , позицію якого підтримав законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_8 зазначив, що іншого процесуального рішення, окрім запропонованого стороною обвинувачення, не вбачає.

Потерпілий та його представник вважали доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину та просили суворо покарати останнього.

Судом були досліджені надані прокурором наступні докази:

Потерпілий ОСОБА_4 в суді пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом з дітьми. 20.04.2022 р. приблизно о 08.00 год., коли потерпілий спав, малолітній син ОСОБА_10 повідомив, що приїхав ОСОБА_6 . ОСОБА_4 одягнувся, вийшов до кухні, де ОСОБА_6 цвяходером, який взяв у будинку, наніс йому удар по голові, від удару потерпілий почав відступати до кімнати і, в цей час, ОСОБА_6 наніс ще один удар в область голови. Закриваючись від ударів та відчуваючи запаморочення, потерпілий впав на ліжко, де ОСОБА_6 ще декілька раз вдарив його металевим предметом в область голови, від чого ОСОБА_4 втратив свідомість. До тями прийшов вже у кареті швидкої допомоги. Раніше між ОСОБА_6 , потерпілим і членами його родини виникали конфлікти через переслідування ОСОБА_6 неповнолітньої падчерки ОСОБА_4 ОСОБА_11 .

Згідно додатку до протоколу огляду відеозапису слідчого експерименту, потерпілий на місці події вказав на обставини та механізм своїх дій та дій ОСОБА_6 під час вчинення злочину (т. 1 а.с. 178-181).

В судовому засіданні 22.02.2023 р. сторони погодилися із відсутністю необхідності дослідження відеозапису слідчого експерименту за участю потерпілого, оскільки сторона захисту не має претензій та зауважень щодо цієї слідчої дії, вважали за можливе, щоб суд оцінив вказаний доказ у нарадчій кімнаті.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від у поставні від 13.10.2020 справі № 127/21324/16-к, мета норм, які регулюють дослідження письмових доказів у суді, полягає у тому, щоб кожна сторона отримала доступ до цих доказів, або мати можливість звернути увагу суду на аспекти важливі до обґрунтування її позиції. Якщо з певних причин сторона вважає, що письмовий документ має бути повністю або частково оголошений вголос, вона має право заявити таке клопотання відповідно до частини 1 статті 358 КПК.

Оскільки матеріали відеозапису статтею 99 КПК України віднесені до документів, враховуючи позицію сторони захисту, яка не мала претензій до слідчого експерименту за участю потерпілого, у тому числі із відеозаписом вказаної слідчої дії, була ознайомлена в повному обсязі, відеозапис безпосередньо в судовому засіданні не оглядався, що, однак, не є порушенням засади безпосереднього дослідження доказів.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснив, що потерпілий є його вітчимом, зі ОСОБА_6 у його родини останнім часом склалися напружені стосунки через переслідування останнім неповнолітньої сестри ОСОБА_13 . 20.04.2022 р. приблизно о 8.00 год. ОСОБА_12 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , спав. Почувши крик молодшого брата, прибіг до кімнати, де ОСОБА_6 наносив ОСОБА_4 , який знаходився на дивані, удари цвяходером. Разом із сестрою, свідок відібрав у ОСОБА_6 лом, після чого той покинув будинок.

ОСОБА_9 в суді надала свідчення, що ОСОБА_4 доводиться їй вітчимом, а зі ОСОБА_6 раніше мешкали в одному селі, були сусідами. ОСОБА_6 проявляв до неї інтерес, який мав ознаки переслідування, в результаті чого виникали конфлікти. Коли ОСОБА_9 переїхала до міста Запоріжжя, ОСОБА_6 іноді телефонував їй. Вранці 20.04.2022 р. почула звук падіння та пішла до вітальні, де ОСОБА_6 наносив ломом удари по голові ОСОБА_4 , який лежав на дивані. Разом з братом ОСОБА_12 відбрали у ОСОБА_6 металеве знаряддя, після чого ОСОБА_6 покинув будинок. Вона ніколи не скажилась ОСОБА_6 на будь-яке насилля з боку вітчима чи брата.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.04.2022, що був проведений з дозволу ОСОБА_12 (т.1 а.с.153), було оглянуто будинок АДРЕСА_2 . В ході огляду місця події, зокрема, було відшукано та вилучено зріз з нашаруванням РБК з покривала, змив з нашаруванням РБК на марлевий тампон, два марлеві тампона з нашаруванням РБК, куртку чорного кольору з нашаруванням РБК та мобільний телефон марки «Самсунг» (т.1 а.с.154-160).

Додатки до протоколу огляду фототаблиці наявно відтворюють обстановку в будинку та фіксують місця вилучення речових доказів, їх зовнішній вигляд тощо (т.1 а.с.161-166).

Згідно протоколу затримання від 20.04.2022 р. у ОСОБА_6 під час затримання було вилучено джинси темно-синього кольору зі слідами РБК (т.1 а.с.168-170).

Постановою від 21.04.2022 року визнано речовими доказами по кримінальному провадженню виявлені в ході оглядів огляду будинку та вилучені під час затримання об`єкти та предмети (т.1 а.с.186-187, 188-190).

Відповідно до висновку експерта № 1327 (т.2 а.с.13), рідка кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною ситемою АВ0.

Відповідно до висновку експерта № 1334 (т.2 а.с.15), рідка кров потерпілого ОСОБА_4 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною ситемою АВ0.

З висновку експерта № 1836 (т.2 а.с.21-22) судом встановлено, що при дослідженні штанів із «джинсової» тканини, вилучених у ОСОБА_6 , встановлена наявність крові людини, походження якої не виключається від ОСОБА_6 при наявності у нього, на момент скоєного, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. Походження крові від ОСОБА_4 можливо лише в якості домішки.

Відповідно до висновку експерта № 1470 (т.2 а.с.24-26), на ломі знайдена кров людини, що не виключає змішування крові потерпілого ОСОБА_4 з кров`ю і (або) потом підозрюваного ОСОБА_6 при наявності у останнього, на момент скоєного, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею.

У висновку № 1815 (т.2 а.с.32-35) зазначено, що на марлевих тампонах зі змивами з поверхні дивану, зрізу тканини, марлевих тампонах зі змивами з підлоги встановлена наявність крові, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_4 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_6 виключається.

Згідно висновку № 453п (т.2 а.с.20), будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , що за давністю утворення можуть бути віднесені до обставин справи не виявлено.

Згідно висновку експерта № 457п (т.2 а.с.16-19), відкрита проникаюча черепно-мозкова травма: забій головного мозку середньої тяжкості, геморагічні вогнища забоїв правої скроневої частки, лівої лобної частки, площинна субдуральна гематома лівої лобної ділянки, локальний травматичний субарахноїдальний крововилив ліворуч, перелом основи черепу ліворуч, перелом зовнішньої стінки лобної пазухи ліворуч, уламкові переломи лівої очниці і виличної дуги ліворуч, імпресійно-уламкові переломи лобно-тім`яної кістки ліворуч та тім`яної кістки праворуч, скупчення повітря в порожнині черепу (пневмоцефалія), гемосинус, забійні рани лівої лобно-тім`яної ділянки (2), правої тім`яної ділянки та правої лобно-тім`яної ділянки, синці ділянках протизавитка лівої вушної раковини, кута нижньої щелепи ліворуч, в лівій заушній ділянці, на верхньому повіці лівого ока; садно по ходу правої брови, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворились за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого предмету. Виникнення виявлених ушкоджень у ОСОБА_4 можливо при будь-якому взаємному розташуванні потерпілого відносно особи, яка спричинила виявлені тілесні ушкодження, за умови доступності зон ушкоджень для травматичних впливів. Давність утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 не суперечить строку, вказаному в фабулі постанови слідчого та словам освідуваного. Враховуючи локалізацію, кількість та взаєморозташування наявних ушкоджень у ОСОБА_4 , йому було нанесено не менше 5-ти травматичних впливів в травмовані ділянки.

Згідно висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) № 833/к (т.2 а.с.36-45), з посиланням на висновок експерта № 457п щодо виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень та на стенограму до протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , експертна комісія дійшла висновку, що можливість утворення тілесних шкоджень в ділянці голови (відкрита проникаюча черепно-мозкова травма), у потерпілого ОСОБА_4 , за механізмом, на який вказує підозрюваний ОСОБА_6 в стенограмі до протоколу проведення слідчого експерименту за його участю (01.06.2022 р.) не виключається.

Відповідно до висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) № 834/к (т.2 а.с.46-55), з посиланням на висновок експерта № 457п щодо виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень та на стенограму показань при допиті підозрюваного ОСОБА_6 , експертна комісія дійшла висновку, що можливість утворення тілесних шкоджень в ділянці голови (відкрита проникаюча черепно-мозкова травма), у потерпілого ОСОБА_4 , за механізмом, на який вказує підозрюваний ОСОБА_6 в перегляді та стенограмі показань допиту (26.04.2022 р.) не виключається.

Згідно висновку експерта № 953/к (т.2 а.с.56-68), у висновку експерта № 457п від 27.04.2022 р. у потерпілого ОСОБА_4 зафіксовані зовнішні ушкодження, даними слідчого експерименту встановлено характер, механізм та локалізація тілесних ушкоджень, на підставі чого комісія дійшла висновку, що виходячи з кількості тілесних ушкоджень, зафіксованих у потерпілого ОСОБА_4 : 4 рани з відповідними переломами, 4 синця і 1 садно можна вважати, що кількість травматичних впливів, які їх спричинили була не менше дев`яти.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 15.06.2022 року № 222 (т.2 а.с.27-31) ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого здатності усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Заслухавши пояснення учасників процесу, потерпілого та свідків, дослідивши письмові докази, які є належними і допустимими, суд приходить до висновку, що кожен доказ, як окремо, так і в їх взаємозв`язку, доводять поза розумним сумнівом, що мало місце суспільно небезпечне діяння, що це суспільно небезпечне діяння вчинене ОСОБА_6 в стані неосудності, і що він потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи із суворим спостереженням.

Таким чином, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто суспільно небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з ч.1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру (ч. 2 ст. 513 КПК України).

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, як, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Зваживши на вказані приписи, суд дійшов висновку про вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння у стані неосудності та, як наслідок, необхідність застосування щодо останнього примусових заходів медичного характеру

Керуючись ст. ст.19, 93-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психіатричного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», продовжити до набрання даною ухвалою законної сили.

Витрати на залучення експерта віднести на рахунок держави.

Речові докази:

мобільний телефон «Samsung Galaxy S9» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання до камери схову ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, передати за належністю ОСОБА_6 через його законного представника ОСОБА_8 ;

зріз з нашаруванням РБК з покривала; куртку чорного кольору; змив з нашаруванням РБК на марлевий тампон та контроль до нього; два марлевих тампони з нашаруванням РБК; металевий лом (цвяходер), передані на зберігання до камери схову ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1