Справа №626/2325/22
Провадження№1-кп/639/216/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників, адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому 13 травня 2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000233 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, громадянина Узбекистану, одруженого, із середньою освітою, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.130, ч.4 ст.152, ч.6 ст.152, ч.3ст.153, ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у колегії суддів Жовтневого районного суду м. Харкова (головуючий суддя ОСОБА_1 ) перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 .

04 січня 2023 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що було обрано відносно останнього.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання та просив продовжити відносно ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора, та остання звернулась до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на більш м*який.

Захисник ОСОБА_5 покладався у вирішенні клопотання прокурора на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судовим розглядом встановлено, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 08.11.2022 року застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.4 ст.152, ч.6 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України, серед яких є особливо тяжкий злочин та санкція відповідної частини та статті Кримінального кодексу України передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,

Судом також враховується, що на даний час є наявними ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може: переховуватися від суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_7 являється військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення обвинуваченого до суду. В той же час, встановлено, що ОСОБА_7 вчиняє вказані злочини тривалий час внаслідок злочинних, суспільно небезпечних діянь ОСОБА_6 , його малолітні доньки на протязі багатьох років поспіль перетерпіли та перетерпають на даний час потужний психоемоційний стрес. Моральні страждання дітей позначились негативними змінами у їх житті та полягають у порушенні сну, постійній тривозі та переживаннях, емоційній напрузі, знервованості, почутті образи, обуренні, відчутті постійної тривоги, що все може повторитися і що самі вони в силу суб`єктивних причин захистити себе не в змозі. Діти постійно перебувають у стані дратівливості та депресії, нервово відноситися до оточуючого світу, зневірилися у своїх силах. Відновлення стійкого емоційного стану дітей потребуватиме значного часу та зусиль, необхідних для відновлення їх попереднього психологічного та психоемоційного стану. Крім того, враховуючи воєнний стан в державі ОСОБА_7 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 може перейти на бік ворога та передати інформації про наявність та місцезнаходження військової техніки військової частини НОМЕР_1 з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх спів службовців здійснити вплив на потерпілих, свідків, понятих, експертів, спеціалістів як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може їм погрожувати щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків судового розгляду та створить можливості для ОСОБА_6 , незаконно впливати, свідків, потерпілих, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується останній, підтверджується тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. В той же час, обвинувачений проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають потерпілі його неповнолітні доньки ОСОБА_8 та ОСОБА_8 , а тому останній може продовжити вчиняти злочини у яких обвинувачується.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_9 , його вік та стан здоров`я, відомості про особу останнього, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого на даний час є неможливим, у зв`язку з чим відносно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначені судом ризики не зменшились та не відпали, внаслідок чого відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 183, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 04 березня 2023 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_9 .

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м*який - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а обвинуваченому, що тримається під вартою в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 05.01.2023 року о 09 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1