ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1030/20 Номер провадження 11-кп/814/2190/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Пирятинським районним судом Полтавської області та Лубенським міськрайонним судом Полтавської області провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001237, № 0000363, № 0000081, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 307 КК України, задоволено клопотання прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина Грузії, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.05.1995 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 215-3, ст. 42 КК України допокарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна;

- 31.08.2000 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 183-3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців 27 днів;

- 26.10.2007 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- 09.06.2011 Білоцерківським міським судом Київської області за ч.1 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 18.11.2014 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волістроком на 4 роки. Звільнений 27.04.2018 у зв`язку з відбуттям покарання,

строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислюється з дня постановлення ухвали 26.08.2022 і діє до 24.10.2022 включно.

Цією ж ухвалою продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_10 до 24.10.2022.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, районний суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності.
Крім того, місцевий суд прийшов до висновку, що продовжує існувати ризик впливу на свідків, які ще не допитувалися судом та, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на те, що прокурором обґрунтовано доведено неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів з огляду на тяжкість вчиненого, відсутність звернень про взяття обвинуваченого на поруки або внесення за нього застави, а також необхідності постійного візуального контролю в умовах воєнного стану, доведені ризики виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, яким не можливо запобігти більш м`якими запобіжними заходами, відсутність перешкод медичного характеру для перебування обвинуваченого під вартою, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на порушення місцевим судом права на захист. Вказує, що ухвалою суду першої інстанції від 24.09.2021 було залучено до участі у справі перекладача зі знанням російської мови, але в судових засіданнях перекладач участі не приймав і всі процесуальні документи вручаються йому на незрозумілій йому мові.

Крім того, вказує, що всі процесуальні дії по кримінальному провадженню проводились на мові, яку він не розуміє, що на думку обвинуваченого, вказує на необґрунтованість пред`явленої підозри.

Також зазначає, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він отримав під час судового засідання 26.08.2022, що на думку обвинуваченого є порушенням права на захист, оскільки він був позбавлений можливості підготуватись до розгляду справи.

Крім того вказує, що в судовому засіданні йому не було роз`яснено право на захист, а навпаки судом не вислуховувались його клопотання та зауваження.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали подану останнім апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор заперечив проти доводів скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001237, №0000363, №0000081, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 307 КК України.

Так ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями, що виразилися у крадіжці, поєднаній із проникненням у інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
26.08.2022 ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області клопотання прокурора задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Так, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, оскільки обвинувачений є раніше судимим за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, корисливих злочинів проти власності, оголошувався у розшук через переховування від органів досудового розслідування, свідки у цьому кримінальному провадженні судом не допитані.
Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.
За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотньому.
Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Доводи ОСОБА_7 щодо порушення його прав та здійснення розгляду справи без перекладача, наслідком чого було порушено його право на захист, є безпідставними.

Так із наданих матеріалів вбачається, що хоча ОСОБА_7 і є громадянином іншої держави, проте він тривалий час проживає на території України, апеляційна скарга складена ним українською мовою, за попередніми вироками перекладач не залучався.

Також під час досудового розслідування ОСОБА_7 написав заяву про те, що він послуг перекладача не потребує, оскільки добре розуміє українську мову.

Щодо вручення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в день його розгляду, то така обставина не є підставою для безумовного скасування судового рішення, оскільки в силу ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3