1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4927/22 1-кп/335/334/2023
19 січня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, встановлені ризики слідчим суддею, на даний час, не відпали, як наслідок, обставини визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, на його переконання є дійсними.
Потерпілий заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений має намір відшкодувати потерпілому шкоду та вступити в ряди Збройних сил України.
Обвинувачений в судовому засіданні вибачився перед потерпілим за завдану шкоду. Просив змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт з метою відшкодування потерпілому шкоду, у зв`язку з чим має намір працевлаштуватися або вступити в ряди Збройних сил України.
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України (ч. 2 ст. 331 КПК України).
Вивчивши можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків зазначених в клопотанні прокурора, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, що передбачено за вчинення злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, непрацевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має.
У своїх рішеннях ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч. 1 ст. 181 КПК України). Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).
У разі застосування до обвинуваченого запобіжного захожу, не пов`язаного з триманням під вартою, суд може покласти на обвинуваченого певні обов`язки, зокрема прибувати до суду, утримуватися від спілкування з будь-якою особою, носити електронний засіб контролю тощо (ст. 194 КПК України).
З урахуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, його стану здоров`я, міцності його соціальних зв`язків, суд приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, в якому він проживає, з покладенням на нього обов`язків, зокрема, прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду, в повній мірі забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить запобігти встановленим ризикам, отже, вказаний запобіжний захід відповідатиме меті його застосування.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, тому клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 331 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу залишити без задоволення.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, заборонивши ОСОБА_5 з 20:00 год. до 07:00 год. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на два місяці, тобто до 19.03.2023 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_5 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду.
Звільнити ОСОБА_5 негайно з під варти в залі суду.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Визначити строк дії ухвали до 19.03.2023 року включно.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_5 після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1