Провадження № 1-кс/761/7205/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 1 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , внесеного по кримінальному провадженню за № 0000896 від 10.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 1 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896 від 10.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000896 від 10.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Як вбачається з клопотання, що в порушення законів та звичаїв війни представники збройних сил російської федерації, які спільно з підрозділами національної гвардії російської федерації у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 тимчасово окупували державне спеціалізоване підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_1 », здійснювали розграбування належного вказаному підприємству майна.

В ході досудового розслідування встановлено, що слідчим відділом Вишгородської РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 27.02.2022 за ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 437, ч. 1 ст. 438 КК України, в якому досліджуються обставини вчинення умисних дій військовослужбовцями зс рф на території захопленої ДСП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що призвели до порушень звичаїв війни та тяжких наслідків.

У вищевказаному кримінальному провадженні містяться документи із відомостями щодо обставин викрадення, пошкодження та знищення об`єктів та майна, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення і перебувають на балансі ДСП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які містять охоронювану законом таємницю, а саме персональні дані осіб (потерпілих, свідків, учасників слідчих (розшукових) дій).

Як вказує слідчий, під час досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до речей та документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), з можливістю вилучення завірених належним чином копій матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 27.02.2022 за ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 437, ч. 1 ст. 438 КК України.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, проте подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, подане клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у клопотанні та просив його задовольнити.

Представник особи, у володінні якої знаходяться документи, тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий, в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Разом з тим, згідно положень ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків слідчого судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.

Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Разом з тим, у розумінні статті 94 КПК України слідчий суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститися в речах та документах, серед іншого, належать персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

Звертаючись з даним клопотанням, слідчий просить суд надати тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю.

При цьому, матеріали клопотання не містять доказів, що в інший спосіб отримати вказані вище матеріали, а саме: персональні дані осіб (потерпілих, свідків, учасників слідчих (розшукових) дій) - неможливо.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 91-93, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого 1 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , внесеного по кримінальному провадженню за № 0000896 від 10.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя