СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1292/23
пр. № 1-кп/759/718/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2023 за № 0000025, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, яка здобула повну середню освіту, вдова, працює продавцем у магазині «Київхліб», зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 02.01.2023 приблизно о 07 год. 45 хв. слідуючи пішки до місця своєї роботи по вул. Прорізній, що в Святошинському районі м. Києва, на землі помітила банківську картку № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_5 , на рахунку якої знаходились грошові кошти, та була останньою втрачена при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах. У подальшому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що знайдена нею банківська картка являється засобом доступу до банківського рахунку, а наявні на банківському рахунку кошти є чужою власністю, не вчинила жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а піднявши її з землі, маючи єдиний злочинний умисел на таємне викрадення з банківського рахунку всіх наявних грошових коштів, привласнила вказану банківську картку, маючи на меті в подальшому заволодіти наявними грошовими коштами з банківської картки, яка, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Інформацію», пп. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_5 можливості використовувати зазначену банківську картку за призначенням, тобто умисно привласнила вказаний офіційний документ.

Крім цього, ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, 02.01.2023 в період часу з 08 год. 29 хв. до 09 год. 12 хв., перебуваючи у магазині «Київхліб», розташованому в м. Києві, по вул. Академіка Єфремова, 23, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових кошті шляхом розрахунку банківською карткою потерпілої ОСОБА_5 за товар, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, перебуваючи у магазині «Київхліб», використовуючи банківську платіжну картку № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», емітовану на ім`я ОСОБА_5 , без дозволу власника, таємно, достовірно знаючи, що при розрахунку даною карткою для виплат по терміналу, не потрібно вводити пін-код, використовуючи систему «PayPass» - безконтактної оплати, здійснила почергово дванадцять транзакцій з оплати товарів вказаною карткою на загальну суму 1465 грн 50 к., таким чином умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з рахунку НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_5 , спричинивши останній майнової шкоди на загальну суму 1465 грн 50 к.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: привласненні офіційного документу; таємному викраденні чужого майна (крадіжці) , вчиненому в умовах воєнного стану.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показала, що 02.01.2023 приблизно о 07 год. 45 хв. вона йшла на роботу по вул. Прорізній в м. Києві та на землі помітила банківську картку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», яку вона підняла та поклала до кишені. Цього ж дня, 02.01.2023 о 08 год. 29 хв. прибувши до місця своєї роботи до магазину «Київхліб» за адресою м. Київ, вул. Академіка Єфремова, 23, вирішила розрахуватися знайденою карткою в даному магазині за товар. Вона розуміла, що вчиняє кримінальні правопорушення. Дані кримінальні правопорушення вчинила у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки заробітної плати не вистачає. Шкоду потерпілій вона відшкодувала у повному обсязі.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 02.01.2023 приблизно о 07 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, вчинила привласнення офіційного документу, а тому її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України.

Також суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 02.01.2023 приблизно з 08 год. 29 хв. до 09 год. 12 хв., перебуваючи у магазині «Київхліб» за адресою: м. Київ, вул. Академіка Єфремова, 23, вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, а тому її дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставини, які пом`якшують її покарання, та відсутність обставин, які обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона вдова, працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, раніше не судима.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185; ч. 1 ст. 357 КК України в межах санкцій даних статей, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, її особу, зокрема, її ставлення до вчиненого, яке полягає у розкаянні, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть її виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 4 ст. 185; КК України, та призначити їй покарання за:

- ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ: DVD-диск з відеозаписами з камери відеоспостереження, встановленої у приміщенні магазину «Київхліб», що за адресою: м. Київ, вул. Академіка Єфремова, 23, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1