Справа № 950/355/23
Провадження № 1-кс/950/85/23
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2023 року м. Лебедин

Слідчий суддя Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_2 , погоджене начальником Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000042, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

17.02.2023 слідчому судді надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Слідчий просить накласти арешт на автомобіль DAF, д.н.з НОМЕР_1 ; спеціалізований напівпричеп Н/ПР-цистерну «ELZAM» з рідиною відповідно до документів 24888 кг, д.н.з НОМЕР_2 власником яких є ТОВ «ТРЕЙД ІН ЮНІОН ГРУП»; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів від 16.02.2023.

Клопотання обґрунтовано тим, що близько 11 год. 35 хв. 16.02.2023 на вул. Новопостроєній в м. Лебедині зупинено автомобіль DAF, д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом-цистерною ELZAM, д.н.з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , з документами, що мають ознаки підробки в частині фактичного вантажу.

При огляді місця події 16.02.2023 виявлено та вилучено: автомобіль «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2011 року випуску, та спеціалізований напівпричеп Н/ПРцистерна «ELZAM» з рідиною відповідно до документів 24888 кг, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2002 року випуску, власником яких є ТОВ «ТРЕЙД ІН ЮНІОН ГРУП» (м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 18Б, офіс 3); товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів від 16.02.2023.

Вказані речі та документи визнано речовими доказами. Слідчий вказує на те, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є тимчасово вилученим майном, а тому є необхідність у накладенні арешту на нього.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що на підставі ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на вилучене в ході досудового розслідування майно, оскільки таке має статус тимчасово вилученого та у подальшому має бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя вказує на те, що клопотання не містить підстав, мети та обґрунтування необхідності арешту майна.

Клопотання не містить відомостей про те, яким саме критеріям, передбаченим у ст. 98 КПК України, відповідають вилучені в ході огляду місця події 16.02.2023 автомобіль та напівпричеп, в контексті досудового розслідування кримінального провадження за ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000042, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 16.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України повернути прокурору Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Для усунення недоліків клопотання встановити сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вадим КОСОЛАП