ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2022 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів при виконанні запиту компетентних органів Словацької Республіки про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі №ORP-350/VYS-NM-2019,

в с т а н о в и в:

17.11.2022 прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів документів з можливістю вилучення їх належним чином засвідчених копій, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ).

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначає, що Оболонською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги компетентним органам Словацької Республіки у кримінальній справі №ORP-350/S-NM-2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ст. 14, літ. А п. 1, 2 ст. 211 Карного закону Словацької Республіки відносно особи, яка шахрайським шляхом намагалась заволодіти грошовими коштами в розмірі 8,107 Євро, використовуючи банківську картку.

У судове засідання прокурор не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. До суду надійшла заява прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в якій остання розгляд клопотання просить провести за її відсутності, вимоги клопотання підтримує та просить задовольнити.

Представник особи, у володінні якої перебувають витребовувані речі і документи, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки слідчому судді невідомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Згідно ст. 26 цього Кодексу сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому КПК України, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, з огляду на те, що підстав для визнання явки сторін обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №370/2316/18 (провадження №51-9929км18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 554 цього Кодексу, отримавши запит про міжнародну правову допомогу від запитуючої сторони, уповноважений (центральний) орган України розглядає його на предмет обґрунтованості і відповідності вимогам законів або міжнародних договорів України. У разі прийняття рішення про задоволення запиту уповноважений (центральний) орган України надсилає запит компетентному органу України для виконання. У межах повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 має право надавати вказівки щодо забезпечення належного, повного та своєчасного виконання такого запиту. Наведені вказівки є обов`язковими до виконання відповідним компетентним органом України.

Згідно встановленого ст. 558 КПК України порядку виконання запиту (доручення) про міжнародну правову допомогу на території України, центральний орган України щодо міжнародної правової допомоги або орган, уповноважений здійснювати зносини відповідно до частини третьої статті 545 цього Кодексу, за результатами розгляду запиту компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу приймає, зокрема, рішення щодо доручення його виконання органу досудового розслідування, прокуратури або суду з одночасним вжиттям заходів щодо забезпечення умов конфіденційності.

За змістом ст. 561 цього Кодексу на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 4 КПК України передбачає, що при виконанні на території України окремих процесуальних дій за запитом (дорученням) компетентних органів іноземних держав у рамках міжнародного співробітництва застосовуються положення цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 562 КПК України у разі, якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія може запитуватися лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому цим Кодексом, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.

Згідно ч. 2 ст. 558 КПК України запит компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу виконується упродовж одного місяця з дати його надходження до безпосереднього виконавця. За необхідності виконання складних та великих за обсягами процесуальних дій, у тому числі таких, що потребують погодження прокурора або можуть бути проведені лише на підставі ухвали слідчого судді, строк виконання може бути продовжений центральним органом України або органом, уповноваженим здійснювати зносини з компетентними органами іноземної держави відповідно до частини третьої статті 545 цього Кодексу.

Відповідні положення кримінального процесуального законодавства конкретизуються наказом Генеральної прокуратури України від 18.09.2015 №223 «Про організацію роботи органів прокуратури України у галузі міжнародного співробітництва» (далі - Наказ №223), відповідно до пунктів 7 та 7.16. якого керівникам регіональних та місцевих прокуратур у межах компетенції слід забезпечувати належну організацію нагляду у галузі міжнародного співробітництва під час кримінального провадження, а також забезпечувати виконання запиту іноземної держави про проведення процесуальних дій, який надійшов з уповноваженого (центрального) органу або безпосередньо з іноземної компетентної установи, відповідно до вимог статті 558 КПК України та з дотриманням місячного строку проведення слідчих (розшукових) дій з дати надходження звернення до безпосереднього виконавця.

У разі неможливості виконання запитуваних процесуальних дій у встановлений законом строк за п`ять днів до його закінчення необхідно вживати заходів для забезпечення надходження до уповноваженого (центрального) органу обґрунтованого клопотання про необхідність продовження строку виконання запиту. При проведенні великої кількості запитуваних процесуальних дій та отриманні значних за обсягами матеріалів невідкладно надсилати їх відповідними частинами до уповноваженого (центрального) органу або іноземного компетентного органу (за наявності вказівки уповноваженого (центрального) органу України) (пункт 7.17. Наказу №223).

Як вбачається з матеріалів клопотання, 01.11.2022 до Оболонської окружної прокуратури м. Києва з Київської міської прокуратури надійшов для виконання запит компетентного органу Словацької Республіки у кримінальній справі №ORP-350/VYS-NM-2019 про надання міжнародної правової допомоги на території України. При цьому строк виконання запиту встановлено до 17.11.2022.

Разом з тим, матеріали клопотання не містять доказів вчинення дій на виконання вимог ст. 558 КПК України та положень Наказу №223, направлених на продовження строку виконання даного запиту.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 132, ч. 2 ст. 159 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів, відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 60 Закону України від 07.12.2000 №2121-III «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відмовою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, відносяться, серед іншого, відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Згідно зі ст. 62 Закону України від 07.12.2000 №2121-III інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками, серед іншого: з письмового дозволу власника такої інформації; за рішенням суду; органам прокуратури України, органам Національної поліції України, - на їхні запити щодо банківських рахунків клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, у тому числі операцій без відкриття рахунків, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи-підприємця про: наявність рахунків, номери рахунків, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані контрагента (для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер платника податку; для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), номер рахунку контрагента та код банку контрагента.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Пункт 19 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу передбачає, що до сторони кримінального провадження з боку обвинувачення відноситься, серед інших, прокурор.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» з метою реалізації своїх функцій прокуратура здійснює міжнародне співробітництво. Частиною 1 ст. 92 вказаного Закону передбачено, що органи прокуратури згідно з міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та кримінальним процесуальним законодавством України здійснюють співробітництво з компетентними органами інших держав з питань проведення процесуальних дій при розслідуванні кримінальних правопорушень, видачі осіб, які їх вчинили, перейнятті кримінального провадження та з інших питань, передбачених такими договорами.

Відповідно до п. 4 Наказу Генеральної прокуратури України від 18.09.2015 №223 «Про організацію роботи органів прокуратури України у галузі міжнародного співробітництва» (далі - Наказ №223), виданого з метою забезпечення належної організації роботи органів прокуратури України у галузі міжнародного співробітництва під час кримінального провадження та здійснення ефективного нагляду на зазначеному напрямі, організація роботи та здійснення нагляду у галузі міжнародного співробітництва під час кримінального провадження покладена на ІНФОРМАЦІЯ_3 , структурні підрозділи з міжнародно-правових доручень регіональних прокуратур або спеціально визначених відповідними наказами працівників прокуратур, де такі підрозділи не створені.

Разом з тим, матеріали судового провадження не містять доказів того, що прокурор, котрий звернувся із даним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, на виконання п. 4 Наказу №223 в структурі Оболонської окружної прокуратури м. Києва розпорядчим документом уповноважений організовувати роботу та здійснювати нагляд у галузі міжнародного співробітництва та, як наслідок, наділений повноваженнями на звернення до слідчого судді з таким клопотанням, як і не містять доказів на підтвердження повноважень прокурора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на підтримання чи непідтримання вимог клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів при виконанні запиту компетентних органів Словацької Республіки про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі №ORP-350/VYS-NM-2019.

Враховуючи, що прокурором не долучено доказів як на підтвердження повноважень на звернення до слідчого судді з вказаним клопотанням, а також з огляду на те, що з моменту надходження до ІНФОРМАЦІЯ_4 запиту компетентного органу Словацької Республіки про надання міжнародної правової допомоги (01.11.2022) на виконання до моменту звернення прокурора до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів (17.11.2022) сплив строк виконання вказаного запиту, встановлений Київською місцевою прокуратурою (17.11.2022), натомість матеріали клопотання не містять рішення про продовження центральним органом України або органом, уповноваженим здійснювати зносини з компетентними органами іноземної держави, строку виконання запиту про міжнародну правову допомогу, а тому слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 1-40, 131, 132, 159, 160, 162, 163, 164, 309, розділом ІХ КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1