КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/6897/22 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3674/2022 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
26 жовтня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 року, -
прокурора ОСОБА_8 ,
представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП м.Києва ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт шляхом заборони користування та розпорядження на грошові кошти в сумі 10 450 грн. та 150 доларів США, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від вказаного автомобіля та автомобіль «SKODA OCTAVIA», VIN код НОМЕР_3 , 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 який належить ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від вказаного автомобіля та автомобіль «SKODA OCTAVIA», VIN код НОМЕР_3 , 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 в частині накладення арешту шляхом заборони користування та розпорядження на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від вказаного автомобіля та автомобіль «SKODA OCTAVIA», VIN код НОМЕР_3 , 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог КПК України. Слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора про арешт майна допустив однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.
Апелянт вказує на те, що слідчий суддя дійшов до помилкового висновку, основаного на припущеннях, що вищезазначений автомобіль відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, а саме його можливо використати, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий та прокурор не зазначили, а також не надали суду жодних належних та допустимих доказів про існування ризиків можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , ключів від вказаного автомобіля та самого автомобіля «SKODA OCTAVIA», VIN код НОМЕР_3 , 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_10 , як законним власником, в разі їх передачі на відповідальне зберігання.
Приведені представником власника майна доводи про випадкову передачу у користування ОСОБА_11 автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_2 на час виїзду разом з сім`єю за межі України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, судом до уваги прийняті не були.
Більш того, в оскаржуваній ухвалі суд на власний розсуд трактував позицію представника власника майна щодо повного заперечення визнання вилученого автомобіля речовим доказом. Навпаки, була висловлена позиція щодо передачі цього автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_2 як речового доказу на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , яка на даний час вже повернулася до України, запевнення щодо ретельного зберігання цього автомобіля та при першій вимозі слідчого чи прокурора надання його для проведення можливих слідчих та процесуальних дій.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна в підтримку поданої апеляційної скарги, яку він просив задовольнити у повному обсязі, з наведених в ній підстав, думку прокурора щодо поданої апеляційної скарги, яку він просив залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без зміни, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Під час досудового розслідування було встановлено, що на території України діє група осіб члени якої організували діяльність нарколабораторії з виготовлення наркотичного засобу метадон та психотропної речовини амфетаміну і через керовані ними Інтернет магазини збувають вказані наркотики на території м. Києва та Київської області.
Так, за час документування протиправної діяльності групи осіб шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій було отримано відомості, які дали можливість встановити обставини вчинення злочину та отримати інформацію, щодо місць виготовлення та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, а також організатора наркоугрупування.
За результатом вказаних заходів було встановлено, що в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 обладнано та на даний час функціонує лабораторія з виготовлення наркотичних засобів, організатором якої являється ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, за час документування протиправної діяльності групи осіб шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій було отримано зразки порошкоподібної речовини, які були направлені до ДНДЕКЦ МВС України для проведення відповідних експертиз, а також отримано відомості, які підтверджують те, що в лабораторії облаштованій у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але насправді фактично використовуються її сином громадянином України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , який передав у користування вказану будівлю своєму спільнику громадянину України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який використовує перший поверх будівлі як лабораторію з виготовлення прекурсорів, наркотичних засобів та психотропних речовин, а також використовує деякі з кімнат, як місце зберігання наркотиків із прекурсорами і інгредієнтами для їх виготовлення.
Однак, в рамках кримінального провадження та під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій було встановлено, що на даний час ОСОБА_11 самостійно привіз інгредієнти для виготовлення наркотичних засобів та самостійно розпочав їх виробництво в лабораторії за адресою: АДРЕСА_1 . Інгредієнти для виготовлення наркотичних засобів ОСОБА_11 перевозить на власному автомобілі «SKODAOCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 з станції технічного обслуговування автомобілів, яка також фактично належить останньому та розташована на території гаражного кооперативу «Роднічок» за адресою: м. Боярка, вул. Магістральна, 6. Після виготовлення наркотичних речовин у вказаній лабораторії ОСОБА_11 виїжджає до місця свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
Враховуючи вище викладене, на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва 22.08.2022 було проведено санкціонований обшук автомобіля «SKODA OCTAVIA», VIN код ТМВАС4NХ4М НОМЕР_4 , 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до картки транспортного засобу належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатом якого вилучено 13 скляних пляшок, коричневого кольору з невідомою рідиною всередині, з наліпкою яка містить напис «Гексан», грошові кошти в сумі 10 450 грн. та 150 доларів США, які поміщено до спеціального пакету №ЕХР0118231, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль «SKODAOCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від вказаного автомобіля та сам автомобіль «SKODA OCTAVIA», VIN код ТМВАС4NХ4М НОМЕР_4 , 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .
З урахуванням вище викладеного, а також, що вилучений автомобіль «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 використовувався для транспортування інгредієнтів для виготовлення наркотичних засобів то він містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим слідчим винесено постанову про визнання вилучених грошових коштів в сумі 10 450 грн. та 150 доларів США, які поміщено до спеціального пакету №ЕХР0118231, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , ключа від вказаного автомобіля та самого автомобіля «SKODA OCTAVIA», VIN код ТМВАС4NХ4М НОМЕР_4 , 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 речовими доказами у провадженні.
30.08.2022 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено.
Оскільки дана ухвала оскаржена представниками власника майна тільки в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від вказаного автомобіля та автомобіль «SKODA OCTAVIA», VIN код НОМЕР_3 , 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо арешту грошових коштів, на які накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту колегією суддів не вирішується.
Задовольняючи дане клопотання в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від вказаного автомобіля та автомобіль «SKODA OCTAVIA», VIN код НОМЕР_3 , 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема автомобіль можливо було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою недопущення їх втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наклав арешт на нього шляхом заборони користування та розпорядження.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були заслухані доводи прокурора та пояснення представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, третіх осіб, з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Також колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Доводи апелянта про те, що приведені представником власника майна доводи про випадкову передачу у користування ОСОБА_11 автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_2 на час виїзду разом з сім`єю за межі України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, судом до уваги прийняті не були, не спростовують висновків слідчого судді викладених в оскаржуваній ухвалі, з урахуванням обставин встановлених органом досудового розслідування, а сама в частині того, що вилучений автомобіль «SKODAOCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 використовувався для транспортування інгредієнтів для виготовлення наркотичних засобів.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді та підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4