Провадження № 1-кс/344/5180/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001740 від 12.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.3 ст.152 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Погулянка Камінь-Каширського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого,із середньою освітою, непрацюючого, раніше несудимого,

В С Т А Н О В И ЛА :

05.12.2022 слідчий ОСОБА_4 , за погодженням прокурора ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001740 від 12.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.3 ст.152 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді.

Клопотання обґрунтовано тим, що жовтня 2022 року близько 23 год 40 хв ОСОБА_5 спільно із своїм братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 , яку винаймав останній.

Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт з приводу вживання алкогольних напоїв у приміщенні квартири, в ході якого ОСОБА_8 пішов у спальну кімнату квартири, а ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишись у приміщенні кухні.

Надалі, 12 жовтня 2022 року близько 00 год 10 хв у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що у потерпілого наявні грошові кошти та мобільний телефон, виник протиправний умисел на відкрите викрадення чужого майна та грошових коштів, які належали ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та який 12 серпня 2022 року у відповідності до Указу Президента України № 573/2022 продовжено до 21 листопада 2022 року на території України, зайшли до кімнати, в якій знаходився потерпілий.

Надалі ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення, знаходячись біля ОСОБА_8 , який в той час лежав на ліжку, вихопив з його рук мобільний телефон марки «Samsung A12», вартість якого становила 5000 грн., після чого передав вказаний мобільний телефон ОСОБА_7 , який, у свою чергу, поставив його в свою кишеню штанів.

Після цього, ОСОБА_5 , діючи умисно з метою заволодіння іншим майном потерпілого, присів зверху на нього та розпочав наносити цілеспрямовані удари в ділянку голови. У той час до неправомірних дій ОСОБА_5 приєднався ОСОБА_7 , який діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, схопив потерпілого за руки, став їх утримувати, а ОСОБА_5 у той час продовжував руками наносити цілеспрямовані удари в ділянку голови потерпілого, після чого ОСОБА_7 також почав наносити цілеспрямовані удари руками по тілу потерпілого.

Під час нанесення цілеспрямованих ударів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення відкрито заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 в сумі 4000 грн та 40 Євро, що згідно із курсом НБУ станом на 12.10.2022 становить 1421, 86 грн.

У подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з викраденими грошовими коштами та мобільним телефоном марки «Samsung A12» покинули місце вчинення злочину, якими розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 10421, 86 грн.
Крім цього встановлено, що 12 жовтня 2022 року близько 00 год 30 хв в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де після відкритого заволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_7 майном потерпілого ОСОБА_8 , який там проживав, у них виник злочинний умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_8 з використанням іншого предмету та геніталій з метою зґвалтування останнього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, групою осіб, насильно зняли із ОСОБА_8 штани та нижню білизну, після чого ОСОБА_5 маючи фізичну перевагу над потерпілим, взяв у руку фалоімітатор, який знаходився у приміщенні квартири та спільно із ОСОБА_7 подавляючи опір ОСОБА_8 , поводячи себе грубо та зухвало, застосовуючи фізичне насильство, скориставшись безпорадним станом потерпілого, вставив вказаний фалоімітатор в анальний отвір ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_5 , діючи умисно, групою осіб із ОСОБА_7 , застосовуючи фізичне насильство та погрожуючи ножом ОСОБА_8 , силою змусили останнього стати на коліна, та без добровільної згоди потерпілого вчинили дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням у тіло ОСОБА_8 із використанням геніталій, тобто його зґвалтували.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на вчинення дій сексуального характеру, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, застосовуючи фізичне насильство, долаючи опір потерпілого, вийняв із анального отвору потерпілого фалоімітатор, після чого вчинив відносно ОСОБА_8 дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в його тіло із використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілого, тобто зґвалтував його. У цей же час ОСОБА_7 , діючи умисно, групою осіб, продовжував вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням у тіло ОСОБА_8 із використанням геніталій.

У результаті фізичного насильства та насильницьких дій сексуального характеру, вчиненого групою осіб, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заподіяли ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

13 жовтня 2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.3 ст.152 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколах оглядів місць події, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , протоколах пред`явлення особи для впізнання з потерпілим та свідком ОСОБА_9 , довідкою, виданою КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах вказаного кримінального провадження.
14 жовтня 2022 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 грудня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Обставинами, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є необхідність виконати низку слідчих та процесуальних дій, зокрема, провести судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_8 , висновок якої долучити до матеріалів кримінального провадження, провести молекулярно-генетичні експертизи, висновки яких долучити до матеріалів кримінального провадження, провести судово-цитологічні експертизи, висновки яких долучити до матеріалів кримінального провадження, оголосити кінцеві підозри ОСОБА_5 та ОСОБА_7 із врахуванням отриманих експертиз та додаткових доказів, здобутих в ході досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Постановою керівника Окружної прокуратури м. Івано-Франківська строк досудового розслідування кримінального провадження №0001740 продовжено до 13.01.2023 року включно.

На теперішній час заявлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, з урахуванням положень ч. 3 ст. 199 КПК України, наявні наступні ризики, що виправдовують тримання особи під вартою: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів із застосуванням насильства, за які передбачене максимальне покарання у виді 12 років позбавлення, який усвідомлюючи понесення відповідальності, може покинути межі Івано-Франківської області, переховуватись, із урахуванням того, що у м. Івано-Франківську постійного місця проживання не має; можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їхні дані та місце проживання в м. Івано-Франківську; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працює, джерело його доходів невідоме, стійкі соціальні зв`язки відсутні, є уродженцем іншої (Волинської) області, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів, в т.ч. на території інших областей України.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а ч. 3 ст. 152 КК України особливо тяжкий, за який передбачено позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту неможливо, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризикупереховуватись від органів досудового розслідування та/або суду із урахуванням територіальної віддаленості місця проведення досудового розслідування від останнього відомого місця проживання підозрюваного. Крім цього, він не має постійного місця проживання в м. Івано-Франківську, тому з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень може покинути територію Івано-Франківської області та не виконувати процесуальні обов`язки, визначені слідчим та слідчим суддею.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання неможливе, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризики впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у ході спілкування з останніми та не буде співмірним тяжкості інкримінованим злочинам.
Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки до органу досудового розслідування не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки.
Прокурор просив клопотання задоволити з викладених мотивів. Долучив до матеріалів клопотання копію постанови керівника Окружної прокуратури м. Івано-Франківська про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0001740 до 13.01.2023 року включно. Просив не визначати розмір застави, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілого.

Слідчий підтримав клопотання.

Підозрюваний заперечив щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки має постійне проживання та місце роботи. Вказав, що упродовж 2 місяців проживав у хостелі в м. Івано-Франківську, 2 тижні до арешту працював - займався пресуванням макулатури. Зазначив, що частково визнає вину, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечила, з урахуванням думки підозрюваного, просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки всі ризики є формальними.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження №0001740 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.3 ст.152 КК України

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.10.2022 ОСОБА_5 фактично затримано 12.10.2022 о 21 год. 51 хв., за адресою: вул. Бельведерська, 32, м. Івано-Франківськ, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

13.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.3 ст.152 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя потерпілого, в умовах воєнного стану; у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчиненого групою осіб.
Ухвалою слідчого судді від 14.10.2022 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 10.12.2022 включно.

Постановою керівника Окружної прокуратури м. Івано-Франківська строк досудового розслідування кримінального провадження №0001740 продовжено до 13.01.2023 включно.

Положеннями ч. 3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.3 ст.152 КК України, яка, зокрема, підтверджується долученими до клопотання доказами: протоколами огляду місця події від 12.10.2022, протоколом додаткового огляду місця події від 13.10.2022, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.10.2022, протоколами додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.10.2022, 03.11.2022 та 23.11.2022, довідкою, виданою 13.10.2022 КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», протоколами пред`явлення особи для впізнання від 12.10.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.10.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.11.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.11.2022, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.10.2022, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.10.2022.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені слідчим суддею при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваного у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваного, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності припущень слідчого на вказаній стадії кримінального процесу.

Разом з тим, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, те, що має середню освіту, не одружений, не має постійного офіційного місця роботи, відсутні стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть схилити підозрюваного також і до втечі.

Слідчий суддя враховує, що існує ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання винуватим за вчинення інкримінованих йому злочинів, які є тяжким злочином та особливо тяжким злочином, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, може покинути межі Івано-Франківської області, переховуватись, із урахуванням того, що у м. Івано-Франківську постійного місця проживання не має.

Слідчий суддя також не виключає ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни їх показів на його користь, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 знає їх дані та місце проживання в м. Івано-Франківську.

Також слідчий суддя враховує, що існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, джерело його доходів невідоме, стійкі соціальні зв`язки відсутні, є уродженцем іншої (Волинської) області, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів, в т.ч. на території інших областей України.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Однак, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, зокрема, провести судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_8 , висновок якої долучити до матеріалів кримінального провадження, провести молекулярно-генетичні експертизи, висновки яких долучити до матеріалів кримінального провадження, провести судово-цитологічні експертизи, висновки яких долучити до матеріалів кримінального провадження, оголосити кінцеві підозри ОСОБА_5 та ОСОБА_7 із врахуванням отриманих експертиз та додаткових доказів, здобутих в ході досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, слід зазначити, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Беручи до уваги відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 10.12.2022, відсутні обставини на зміну ризиків у бік їх зменшення, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.01.2023, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілого, вважаю, що розмір застави слід не визначати.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави, до 13 січня 2023 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12)».

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2022 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН