Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2216/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

директора БМП

«Сприяння»: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою директора БМП «Сприяння» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 24 лютого 2023 року про повернення клопотання (скарги) директора багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора щодо зміни кваліфікації кримінальних правопорушень із категорії злочинів у категорію кримінальних проступків та зобов`язання прокурора вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0007167,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 24 лютого 2023року клопотання директора багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» ОСОБА_7 про бездіяльність прокурора щодо зміни кваліфікації кримінальних правопорушень із категорії злочинів у категорію кримінальних проступків та зобов`язання прокурора вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0007167 - повернуто заявнику.

На вказане рішення керівник БМП «Сприяння» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Посилається на те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі помилково зазначив, що в даному випадку ч. 1 ст.303 КПК України не є застосовною. Крім того залишивши поза своєю увагою преюдиційне значення ухвали Житомирського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі №296/9561/21 і межі поданої скарги (щодо правової кваліфікації кримінальних проступків передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України) слідчий суддя зазначила, що дане звернення (клопотання) не відноситься до повноважень слідчого судді, а те зауваження, що дане звернення мало б бути в вигляді скарги, а не клопотання, що свідчить про надмірний формалізм, який неодноразово засуджувався в відомих рішеннях Європейського суду з прав людини.

Апелянт підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, прокурор заперечила проти її задоволення, додатково пояснила, що на даний час кримінальне провадження за ч.1 ст. 172, ч.1 ст. 358 КК України закрито, досудове розслідування відбувається лише за ст. 190 КУК України

Заслухавши доповідь судді, пояснення та доводи учасників апеляційного провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положення ст. 303 КПК України визначають виключний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування; скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 4, 6 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню; ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження 23.02.2023 року заявник звернувся до суду з клопотанням, в якому просить: 1) зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0007167 від 19.11.2016 року вчинити дії, передбачені Законом України від 19 квітня 2019 року (проект № 7279-д) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який вступив в силу з 01.01.2020 року, щодо внесення відомостей до ЄРДР про зміну правової кваліфікації класу злочину за ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України на правову кваліфікацію проступку в ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України у досудовому кримінальному провадженні № 0007167 від 19.11.2016 року, як вимагає приведений Закон - з 01.01.2020 року; 2) зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0007167 від 19.11.2016 року на виконання вимог Закону України від 19 квітня 2019 року (проект № 7279-д) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який вступив в силу з 01.01.2020 року, вчинити дії по внесенню відомостей в ЄРДР по перекваліфікації класу злочину за ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України в правову кваліфікацію проступку в ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України у досудовому кримінальному провадженні № 0007167 від 19.11.2016 року.

Зокрема із змісту заяви убачається, що заявником викладено вимоги, які стосуються зміни кваліфікації кримінальних правопорушень, а саме з категорії злочинів за ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України в категорію кримінальних проступків на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» у зазначеному кримінальному провадженні. Однак статтею 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора щодо нездійснення інших, окрім визначених п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 303 КПК України процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Втім таких вимог заявником не викладено та кримінальним процесуальним законодавством не передбачено вирішення слідчим суддею клопотань за вимогами зобов`язання прокурора вчинити певні дії під час досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Окрім того, оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора в порядку ст. 303 КПК України подається до слідчого судді у формі скарги, а не клопотання, що випливає зі змісту цієї норми закону.

З огляду на викладене слідчий суддя правильно прийшов до висновку про повернення заявнику клопотання (скарги) на бездіяльність прокурора щодо зміни кваліфікації кримінальних правопорушень із категорії злочинів у категорію кримінальних проступків та зобов`язання прокурора вчинити певні дії, оскільки вказана скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі помилково зазначив, що в даному випадку ч.1 ст.130 КПК України не є застосовною є помилковими, оскільки не грунтуються на вимогах закону.

Так відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас слід зауважити, що право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що директор БМП «Сприяння» ОСОБА_7 не є тією особою, яка відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України має право оскаржувати зазначені в клопотанні дії чи бездіяльність органу досудового розслідування чи прокурора ( він не є заявником про вчинення кримінального правопорушення чи представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження) .

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді і не дають підстав вважати, що слідчим суддею були порушені вимоги кримінального процесуального закону, які призвели до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу директора БМП «Сприяння» ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 24 лютого 2023 року про повернення клопотання (скарги) директора багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора щодо зміни кваліфікації кримінальних правопорушень із категорії злочинів у категорію кримінальних проступків та зобов`язання прокурора вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0007167 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: