Справа № 333/4178/22
Провадження № 1-кп/333/311/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2022 року за № 0000439 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Запоріжжя, не одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2022 року, приблизно о 08 годині, ОСОБА_4 , прибувши до раніше знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння паспортів в особистих інтересах, викрав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 21.04.1999 року, в якому знаходилася картка платника податків на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_2 , дата реєстрації 26.02.2003, видана Олександріським ДПІ ГУ ДПС у Запорізькій області та картка «ПриватБанку» № НОМЕР_3 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 10.03.2005 року, які знаходились на серванті в кімнаті вказаного будинку.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, яке кваліфікується як: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

У судовому засіданні прокурор повідомила, що обвинувачений з потерпілою уклали угоду про примирення.

Потерпіла підтримала угоду про примирення та не заперечувала проти призначення покарання у вигляді штрафу.

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, у повному обсязі та пояснив, що зможе виконати усі умови, передбачені угодою.

Обвинувачений та потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Враховуючи те, що потерпіла та обвинувачений досягли угоди про примирення, підписали її, причому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання, суд розглядає клопотання про затвердження угоди про примирення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора, судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до умов наданої угоди, потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 суду заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення угоди про примирення.

З`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).

Потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди про примирення, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для нього, як потерпілого, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ч. 3 ст. 357 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального та матеріального законодавства.

Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядається судом після того, як буде заслухана думка щодо нього інших учасників судового провадження.

В ході судового розгляду клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим сторони підтримали, прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди - задоволенню.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 468, 469, 471, 473 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 25 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000439 від 26.07.2022 року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази:

- паперовий конверт, у якому знаходяться паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 21.04.1999 року, в якому знаходиться картка платника податків на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_2 , дата реєстрації 26.02.2003, видана Олександріським ДТП ГУ ДПС у Запорізькій області та картка ПриватБанку № НОМЕР_3 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 10.03.2005 року, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити власнику.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1