Провадження №1-кс/127/9967/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Аль-Рамта Йорданського Хашимітського Королівства, громадянина Йорданського Хашимітського Королівства, не одруженому, раніше не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУ НП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Аль-Рамта Йорданського Хашимітського Королівства, громадянина Йорданського Хашимітського Королівства, не одруженому, раніше не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000505 від 18.07.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 16.07.2017 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи попередньо із ним знайомим та підтримуючи між собою дружні відносини, з метою власного збагачення, вирішили незаконно позбавити волі ОСОБА_9 та вимагати у нього повернення ОСОБА_8 грошових коштів, які останній був йому винний.
Так реалізуючи вказаний злочинний умисел, близько 11 години 16.07.2017, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , на території м. Вінниці зустрілися із ОСОБА_9 та під вигаданою причиною, змусили останнього сісти до салону автомобіля марки «БМВ», н.з. НОМЕР_1 , за кермом якої знаходився ОСОБА_8 . Після того, як ОСОБА_9 сів до салону автомобіля «БМВ», ОСОБА_8 заблокував двері до автомобіля та спільно з ОСОБА_10 , в супереч волі потерпілого вивезли останнього на територію Жмеринського району Вінницької області. Приїхавши на вказане місце, ОСОБА_7 діючи спільно з ОСОБА_8 , вивели ОСОБА_9 з автомобіля та стали наносити йому удари руками та ногами в область голови та тулуба, спричинивши останньому тілесні ушкодження, й вимагали при цьому надання їм грошових коштів в сумі 3000 доларів США, що явно перевищувало суму грошових коштів в розмірі 850 доларів США, які ОСОБА_9 був винний ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 866/945 від 04.08.2017 встановлено, що у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: синець лівої вушної раковини, травматичний розрив барабанної перетинки лівого вуха з лівобічним гострим посттравматичним перфораційним середнім отитом, садна обличчя, садна та синець грудної клітки, садно лівого ліктьового суглобу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з прикладанням сили у місця локалізації ушкоджень, по давності утворення відповідають терміну, зазначеному у «Постанові про призначення судово-медичної експертизи 16.07.2017»; не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищам, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.
З метою власного звільнення ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 3000 гривень, які зберігалися при ньому, однак цих грошових коштів було недостатньо.
Після цього, близько 12 години 45 хвилин 16.07.2017 ОСОБА_8 із свого мобільного телефону зателефонував до дружини ОСОБА_9 ОСОБА_11 та повідомив, що потрібно передати йому за звільнення її чоловіка, грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Під час вказаної розмови, ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_8 , що у неї відсутня вказана сума грошових коштів.
Близько 13 години 16.07.2017 ОСОБА_8 зі свого мобільного телефону зателефонував до дядька ОСОБА_9 - ОСОБА_12 та під час розмови із останнім, став вимагати у нього, передачу грошових коштів в сумі 3000 доларів США за звільнення ОСОБА_9 . У зв`язку з відсутністю вказаної суми грошових коштів у ОСОБА_12 , під час телефонної розмови останній домовився про передачу грошових коштів в сумі лише 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_9 .
Після вказаної телефонної розмови, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , продовжуючи позбавляти ОСОБА_9 волі, силоміць посадили його до салону автомобіля «БМВ» та проти волі останнього вивезли його на територію Літинського району Вінницької області, де продовжували утримувати до моменту передачі грошових коштів за його звільнення.
Близько 14 години 40 хвилин 16.07.2017, ОСОБА_13 , діючи за вказівкою свого батька ОСОБА_12 , на території ринку «Урожай» у м. Вінниці, передав ОСОБА_14 , який діяв за вказівкою ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США, що еквівалентно 38 952 гривні, за звільнення ОСОБА_9 . Після отримання домовленої суми грошових коштів ОСОБА_14 , ОСОБА_8 не звільнив ОСОБА_9 та продовжив його незаконно утримувати, вимагаючи при цьому у ОСОБА_12 передачу йому другу частину грошових коштів в сумі 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_9 .
Близько 16 години 20 хвилин 16.07.2017, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , на автомобілі марки «БМВ» привезли ОСОБА_9 на територію м. Вінниці та проти його волі завели потерпілого у квартирі АДРЕСА_1 , де проживав їх спільний знайомий ОСОБА_15 . У приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_9 незаконно утримували ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_15 , очікуючи передачу ОСОБА_8 другу частину грошових коштів в сумі 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_9 .
У період часу з 17.07.2017 до 25.07.2017, ОСОБА_8 під час телефонних розмов та особистого електронного листування продовжив вимагати у ОСОБА_9 передачу йому грошових коштів в сумі 1500 доларів США, погрожуючи йому та його рідним застосуванням фізичного насильства до них, у випадку їх не виплати.
Близько 15 години 25.07.2017 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які діяли за попередньою змовою групою осіб, затримано по вул. Пирогова, 2 у м. Вінниці, після передачі ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 400 доларів США, що еквівалентно 10329 гривень, ОСОБА_8 , які останній вимагав.
Вина підозрюваного ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами впізнання по фотознімках проведеними із потерпілим ОСОБА_9 , протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , протоколами оглядів місця події, протоколом обшуку автомобіля, висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_9 , протоколами оглядів предметів мобільних телефонів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом огляду відеозапису з камер «Аура» за 25.07.2017, перепискою між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.
ОСОБА_6 затримано о 15 годині 10 хвилин 25.07.2017 в порядку ст. 208 КПК України, а 26.07.2017 йому повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. 28.07.2017 підозрюваному ОСОБА_17 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 22.09.2017. Крім того, 29.08.2017 підозрюваному ОСОБА_17 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.
У подальшому, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_18 від 21.09.2017, підозрюваному ОСОБА_17 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, та заборонено йому залишати місце власного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 20:00 до 07:00 години. Крім того, на підозрюваного ОСОБА_6 покладені обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не залишати територію м. Вінниці, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Під час перевірки ОСОБА_6 за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що останній за вказаною адресою не проживає та про зміну місця свого проживання до органу досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_7 не повідомив, чим порушив покладені на нього обов`язки.
Відповідно до довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби підозрюваний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 із аеропорту «Бориспіль» на літаку рейсом «761 Київ-Амман» вилетів у Йорданське Хашимітське Королівство по власному паспорту № НОМЕР_2 та до теперішнього часу не повернувся.
На даний час місцезнаходження ОСОБА_6 на території України не встановлено та є достатньо підстав вважати, що останній вилетів до Йорданського Хашимітського Королівства, громадянином якого він являється, у зв`язку з чим 14.11.2017 його оголошено в державний розшук, а 28.10.2022 оголошено у міжнародний розшук.
Враховуючи вищевикладене, існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: п. 1 ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи реальну міру покарання, яке йому загрожує, що фактично підтверджується порушенням покладених на нього обов`язків під час зміни останньому запобіжного заходу та п.5 ОСОБА_7 , який не має стійких соціальних зв`язків, перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі аналогічного характеру.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 оголошений в міжнародний розшук, підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, пов`язаного із вимаганням грошових коштів із заподіянням насильства, на території України, не має місця проживання, стійких соціальних та родинних зв`язків, а тому з метою запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав повністю та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та не був доставлений, місцезнаходження його невідоме, останній перебуває у міжнародному розшуку.
Відповідно до ст. 193 п.6 КПК України, суд вважає за можливе розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності ОСОБА_6 .
Захисник підозрюваного щодо поданого клопотання не заперечував, поклався на розсуд суду.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУ НП у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000505 від 18.07.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 16.07.2017 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи попередньо із ним знайомим та підтримуючи між собою дружні відносини, з метою власного збагачення, вирішили незаконно позбавити волі ОСОБА_9 та вимагати у нього повернення ОСОБА_8 грошових коштів, які останній був йому винний.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами впізнання по фотознімках проведеними із потерпілим ОСОБА_9 , протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , протоколами оглядів місця події, протоколом обшуку автомобіля, висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_9 , протоколами оглядів предметів мобільних телефонів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом огляду відеозапису з камер «Аура» за 25.07.2017, перепискою між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, пов`язаного із вимаганням грошових коштів із заподіянням насильства, 29.08.2017 йому оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за одне з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.
Відповідно до довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби підозрюваний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 із аеропорту «Бориспіль» на літаку рейсом «761 Київ-Амман» вилетів у Йорданське Хашимітське Королівство по власному паспорту № НОМЕР_2 та до теперішнього часу не повернувся.
Вказані дії ОСОБА_7 свідчать про свідоме переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим, 28.10.2022 слідчим, яким проводиться досудове розслідування вказаного кримінального провадження, винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у міжнародний розшук.
Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, міру покарання, яка може бути до нього застосована у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, а також те, що останній після вчинення злочину відразу покинув територію України та станом на даний час перебуває у міжнародному розшуку, є громадянином іншої держави, крім того, останній порушив застосований йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме відсутній за місцем свого проживання, а тому дані обставини свідчать проте, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду після встановлення його місця знаходження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші злочини.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою.
Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про заключення під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.
Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство, тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.
Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий суддя, може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Суд при обрані запобіжного заходу не встановлює строк його дії, оскільки підозрюваний на час розгляду клопотання перебуває у міжнародному розшуку, даний запобіжний захід був обраний у відсутність останнього. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Аль-Рамта Йорданського Хашимітського Королівства, громадянину Йорданського Хашимітського Королівства, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя