Справа № 487/3348/22
Провадження № 1-кп/487/676/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0001275 від 05.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Праги Республіки Чехія, громадянина України, українця, який не являється депутатом, раніше не судимого, який не має утриманців та інвалідності, офіційно працевлаштований в AT «Завод Екватор» на посаді слюсаря, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

04.09.2022, біля 19 30 год., ОСОБА_5 разом з наглядно незнайомим йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходились неподалік від магазину «Три кота», по вул. Лазурній, між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Знаходячись поблизу вищевказаного магазину між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс в бійку, під час якого вони наносили удари один одному. Під час вказаної бійки у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, що виникли під час сварки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_5 , знаходячись навпроти ОСОБА_4 , дістав з кишені спортивних штанів складний ніж господарсько побутового призначення, після чого наніс ним два удари в область живота ОСОБА_4 спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді двох сліпих проникаючих поранень черевної порожнини з пошкодженням великого сальника та тонкого кишківника, які відносять до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_5 досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

З такою правовою кваліфікацією дій обвинуваченої погоджується і суд.

28.10.2022 року між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні зі згоди потерпілого ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно зазначеної угоди, ОСОБА_5 беззастережно зобов`язався визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку. Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки.

Також в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені положеннями ст. 476 КПК України, наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди між сторонами, суд виходить з наступного.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що надав письмову згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості, претензій до обвинуваченого не має, щодо затвердження угоди про визнання винуватості між прокурор та обвинуваченим в суді не заперечує, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, за законом віднесений до тяжких злочинів.

По справі є потерпіла особа, однак нею надано письмову згоду прокурору на укладення угоди.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Крім того, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого Кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який офіційно працює, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває, раніше не судимий. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, та стороною обвинувачення в обвинувальному акті та угоді не зазначено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та відшкодування спричиненої потерпілому шкоди.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою та призначення останньому, узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за № 0001275 від 05.09.2022 року, укладену 28.10.2022 року між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , зі згоди потерпілого ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.ч.1, 5 ст.476 КПК України.

Запобіжний захід не обирати.

Речовий доказ по справі:

- джинсові шорти, які знаходяться в спеціальному експертному пакеті SUD3045616, опечатаному печаткою Миколаївського ОБ СМЕ; мобільний телефон марки «Хіаоті» моделі «Redmi» серійний номер - НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який знаходиться в чохлі та в середині якого знаходиться сім - картка мобільного оператора № НОМЕР_3 , які в знаходяться в спеціальному експертному пакеті ВУМ 1008057 повернути за належністю.

- змив вилучений біля магазину «Три кота», який знаходиться в паперовому пакеті № 1, опечатаному печаткою Миколаївського ОБ СМЕ; змив вилучений біля магазину «Три кота», який знаходиться в паперовому пакеті № 2, опечатаному печаткою Миколаївського ОБ СМЕ знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь КНП «Миколаївська лікарня швидкої медичної допомоги» понесені витрати пов`язанні з лікуванням потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 18363,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведені Миколаївським НДЕКЦ МВС України експертизи № КСЕ-19/115-22/8326 від 13.10.2022 року та № УСЕ-19/115-22/8326-ХЗ від 25.10.2022 року в рамках кримінального провадження в загальній сумі 2075,58 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1