Справа № 372/3304/22
Провадження 1-кс-846/22
ухвала
Іменем України

08 листопада 2022 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання старшого слідчого слідчого відділу Обухівського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Київській області про надання тимчасового доступу до речей і документів,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий слідчого відділу Обухівського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Київській області звернувся до суду із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів. На обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001472 від 26.11.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України, розпочатого за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, поданої депутатом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , в якій суб`єктом декларування вказано недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму понад 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим декларантом не дотримано вимоги пп. 2,5,7,8 ч.1 ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції».
Так відповідно до протоколу автоматизованого розподілу обов`язків проведення перевірок від 28.05.2021 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проведено повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2020 рік (виправленої), унікальний ідентифікатор документа - 53dc6f7d-ace6-4796-b99d-f70f6457d03c, поданої депутатом ІНФОРМАЦІЯ_2 восьмого скликання ОСОБА_3 , до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 23.03.2021 року.
За результатами вказаної перевірки встановлено, що суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації зазначив такі недостовірні відомості: у розділі 12 «Грошові активи» декларації суб`єкт декларування не вказав відомостей про свої грошові активи - кошти, позичені третій особі, а саме ОСОБА_4 , в розмірі 22 000 000,00 гривень.
Уповноваженій особі НАЗК суб`єкт декларування надав пояснення, в яких зазначив, що такі відомості не відображені, оскільки ці кошти ОСОБА_4 він не позичав, жодних договорів позики з ним не підписував, вперше дізнався про існування договору із запиту ІНФОРМАЦІЯ_4 та подав до Господарського суду міста Києва заяву про відкликання заяви з вимогами до боржника.
Проте такі пояснення НАЗК не взяті до уваги та викликали обґрунтовані сумніви в їх правдивості, враховуючи таке.
Під час перевірки встановлено, що 10.07.2015 між суб`єктом декларування (позикодавець) та ОСОБА_4 (позичальник) укладено договір грошової позики №1 (далі - договір грошової позики), згідно з п. 1.1 якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти у розмірі 22 000 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю зазначену суму у строк, встановлений п. 2.1 цього договору (у строк до 10.07.2018).
Відповідно до п. 1.2 договору грошової позики грошові кошти в розмірі, зазначеному в п. 1.1 договору, позикодавець передав у готівковій формі позичальникові, а позичальник отримав від позикодавця в день підписання цього договору. Факт передання грошових коштів позикодавцем та отримання їх позичальником підтверджується цим договором, підписаним сторонами (п. 3.3 договору грошової позики).
Ухвалою Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність від 22.01.2020 у справі №910/17428/19 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_4 .
Так, цією ухвалою встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства. В обґрунтування заяви заявник вказав про відсутність фінансових можливостей погасити вимоги в загальному розмірі 51 307 353,96 грн, з яких 22 000 000,00 грн - заборгованість перед суб'єктом декларування. На підтвердження наявних зобов'язань ОСОБА_4 подав до суду договори позики, у тому числі й договір грошової позики від 10.07.2015 №1, укладений із суб`єктом декларування.
Надалі, 28.02.2020 суб`єкт декларування звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою з вимогами до боржника - ОСОБА_4 , в якій просив визнати його кредитором боржника із загальною сумо вимог 22 000 000,00 грн та включити вимоги до боржника у вказаній сумі до Реєстру вимог кредиторів. До цієї заяви долучено квитанцію про сплату судового збору №0.0..1, згідно з якою платником є суб`єкт декларування ОСОБА_3 .
11.03.2020 до ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшло доповнення до звіту про результати розгляду вимог кредиторів, згідно з яким, зокрема, за результатами розгляду заяви суб`єкта декларування з грошовими вимогами до боржника ( ОСОБА_4 ), керуючий реструктуризацією повністю визнав вимоги у загальному розмірі 22 000 000,00 грн як такі, що підлягають включенню до 2-ї черги реєстру грошових вимог кредиторів у справі №910/17428/19 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_4 .
Про розгляд такої заяви керуючий реструктуризацією також повідомив суб`єкта декларування за місцем його реєстрації, що підтверджується листом від 10.03.2020 №02-01/18.
Крім того, під час розгляду справи №910/17428/19 від суб`єкта декларування до суду надходили заяви про відкладення розгляду справи, що підтверджується, зокрема, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2020.
Наведені вище обставини підтверджують факт обізнаності суб`єкта декларування з договором грошової позики та розглядом справи №910/17428/19.
Також обґрунтовані сумніви викликало і законність походження у суб`єкта декларування коштів в розмірі 22 000 000,00 грн, оскільки за наявною у Національного агентства інформацією розмір отриманих ним доходів в період часу 1998-2015 рр. (договір грошової позики від 10.07.2015 №1) не є достатнім для накопичення таких грошових активів.
Недостовірні відомості відрізняються від достовірних нa суму 22 000 000,00 гривень. Таким чином, суб`єкт декларування ОСОБА_3 у розділі 12 своєї декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняться від достовірних на загальну суму 22 000 00,00 гри, чим не дотримав вимоги п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 повідомив, що заповнюючи розділ 12 «Грошові активи» декларації за 2020 рік ним не вносилось жодних даних виходячи з того, що він не позичав громадянину ОСОБА_4 22 000 000,00 гривень, в тому числі не підписував жодних договорів позики.
Так, 18.06.2021 ним, з отриманого запиту від 07.06.2021 № 403-01/40969/21 «Про надання пояснень та документів» від уповноваженої особи НАЗК, про проведення повної перевірки декларацій за 2020 рік, дізнався про існування договору позики №1 від 10.07.2015, який укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про передачу грошових коштів у розмірі 22 000 000,00 гривень, в позику до 10.07.2018.
Довіреним його представником здійснено ознайомлення з матеріалами судової справи, де згідно внутрішнього опису документів судової справи в томі №2 зазначено, що він подав заяву з вимогами до ОСОБА_4 , до якої долучено додатки: договір грошової позики № 1 від 10.07.2015, опис вкладення від 26.02.2020 в лист адресований на ім`я Арбітражного керуючого ОСОБА_5 з трекінг-номером поштового направлення 501, опис вкладення від 26.02.2020 в лист адресований на ім`я боржника з трекінг-номером поштового направлення 798, та квитанція ІНФОРМАЦІЯ_6 від 27.02.2020 про сплату судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника в розмірі 4 204,00 гривні.
Стверджує, що жодного договору грошової позики № 1 від 10.07.2015, він не укладав та не підписував, волевиявлення та наміру на його укладення він не мав, грошові кошти в розмірі 22 000 000,00 гривень в позику ОСОБА_4 не надавав, підписи ОСОБА_3 в договорі грошової позики № 1 від 10.07.2015 та описах вкладення від 26.02.2020 вчинені іншою особою.
Також він не сплачував 27.02.2020 через банківську установу судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до Боржника в розмірі 4 204,00 гривні.
З огляду на те, що договір грошової позики № 1 від 10.07.2015 він не підписував, відповідно між ним та ОСОБА_4 жодних зобов`язань не виникло. Відсутність його підпису в договорі грошової позики № 1 від 10.07.2015 свідчить про відсутність його волевиявлення, спрямованого на виникнення цивільних прав та обов`язків. В зв`язку з чим, ОСОБА_3 28.07.2021 було подано до Господарського суду міста Києва в рамках справи №910/17428/19 клопотання про відкликання заяви з вимогами до боржника, яке судом було задоволено.
Вказані обставини та відомості щодо забезпечення заяви з вимогами до боржника ОСОБА_4 кредитора ОСОБА_3 від 26.02.2020, обставин укладання та використання договору грошової позики № 1 від 10.07.2015, оплата ОСОБА_3 27.02.2020 через АТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_6 судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника, окремо та в сукупності вкрай важливі для органу досудового розслідування як доказ що підтверджує або спростовує наявність дій, які досліджуються у даному кримінальному провадженні. Вказані документи можуть бути використані як докази стороною обвинувачення для підтвердження події кримінального правопорушення, з`ясування фактичного перебігу досліджуваних подій, встановлення винних осіб/особи, доведення винуватості осіб/особи та інших обставин, визначених ст. 91 КПК України.
Старший слідчий слідчого відділу Обухівського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Київській області в судове засідання не з`явився, в поданому клопотанні просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відеозапис за допомогою технічних засобів.
Розгляд клопотання відповідно до ч.2 ст. 163 КПК України проводився за відсутності особи, у володінні якої знаходяться річ і документи, оскільки прокурором було доведено наявність достатніх підстав вважати, що доступ до дані речі мають значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення інформації.
Згідно норми ч. 4 ст. ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001472 від 26.11.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.
Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.160 КПК України, матеріалами клопотання (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань) доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, а також те, що вказані документи матеріалів цивільної справи № 910/17428/19 Господарського суду міста Києва містять об`єктивні документальні відомості, які у відповідності до вимог ст. 91 КПК України потребують використанню як докази у даному кримінальному провадженні, тому у органу досудового розслідування є обґрунтована необхідність у отриманні слідчим у кримінальному провадженні тимчасового доступу до матеріалів цивільної справи № 910/17428/19 Господарського суду міста Києва, з можливістю вилучення оригіналів та копій документів поданих до суду сторонами вказаного цивільного провадження. Однак, слідчий суддя вважає, що достатнім є надання тимчасового доступу до оригіналів документів з можливістю отримання належним чином завірених копій, а отже клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 160, 162, 163-166, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області про надання тимчасового доступу до речей і документів, задовольнити частково.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 надати тимчасовий доступ старшому слідчому слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майору поліції ОСОБА_6 до матеріалів цивільної справи № 910/17428/19 Господарського суду міста Києва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю отримання належним чином завірених копій паперових оригіналів та копій документів поданих до суду сторонами вказаного цивільного провадження, а саме:
?оригіналу заяви з вимогами до Боржника ОСОБА_4 кредитора ОСОБА_3 від 26.02.2020, із доданими до заяви договором грошової позики № 1 від 10.07.2015, касових квитанцій оплати 27.02.2020 ОСОБА_3 через АТ КБ ІНФОРМАЦІЯ_6 судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника та комісій платника, описи вкладення листів №501 та №498;
?копії заяв керуючому реструктуризації боргу та боржнику кредитора ОСОБА_3 від 26.02.2020;
?копії повідомлення арбітражного керуючого ОСОБА_5 про розгляд вимог кредитора ОСОБА_3 від 10.03.2020 №02-01/01/18;
?оригіналу клопотання про відкликання заяви з вимогами до Боржника від 26.02.2020, за №28/07 від 28.07.2021, із доданими додатками клопотання, копії ухвали Господарського суду міста Києва цивільної справи № 910/17428/19 про прийняте рішення за клопотанням ОСОБА_3 ;
?копії документів із відомостями щодо забезпечення грошової позики № 1 від 10.07.2015;
?копії ухвал Господарського суду міста Києва цивільної справи № 910/17428/19 від 22.01.2020 та від 06.07.2020.
Строк дії ухвали визначити до 03 січня 2023 року.
Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1