Справа № 204/571/23
Провадження № 1-кс/204/304/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.286-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Донецькій області, перебувають матеріали досудового розслідування №0000957 від 30 листопада 2022 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України. 01.12.2022 року старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях за фактами безповоротних втрат у не бойовій обстановці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що сержант ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, санітаром-водієм військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 2.9 (а), 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, близько 17 години 30 листопада 2022 року, в темний час доби, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи на достатніх правових підставах технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Nissan» модель «Navara» номерний знак НОМЕР_2 , та проїжджаючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , зі швидкістю приблизно 130 км/год, не будучи уважним, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, адекватно не реагуючи на зміну дорожньої обстановки, перевищивши максимальну дозволену швидкість руху в межах населеного пункту, об`єктивно маючи можливість виявити попереду перешкоду у вигляді пішоходів та стоячого транспортного засобу, не вжив заходів для зменшення швидкості руху або безпечного об`їзду перешкоди та скоїв наїзд на пішоходів військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого скоїв зіткнення із задньою частиною стоячого на його смузі руху автомобіля марки «Ford» модель «Transit», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія військовослужбовця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого військовослужбовці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження несумісні з життям, від яких загинули на місці події, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 2861 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб. 30.11.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 02.12.2022 ркоу ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.01.2023 року. Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_5 підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом затримання 30.11.2022 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 ; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.11.2022; протоколом допиту як свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №295 від 30.11.2022 ОСОБА_5 ,

(0,93 проміле), та іншими матеріалами; висновками судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу (автомобіля марки «Nissan» модель «Navara» номерний знак НОМЕР_2 ) №СЕ-19/105-22/4433-ІТ від 29.12.2022; судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу (автомобіля марки «Ford» модель «Transit», номерний знак НОМЕР_3 ) №СЕ-19/105-22/4434-ІТ від 29.12.2022; судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/105-22/4436-ІТ від 29.12.2022; судово-медичної експертизи постраждалого ОСОБА_13 №96 від 20.12.2022, а також іншими доказами у їх сукупності. Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».Також, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України», «Грубник проти України». Також, у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Так, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від семи до десяти років, а вказаний злочин віднесений відповідно, ст. 12 КК України, до категорії особливо тяжких злочинів. Той факт, що у разі засудження ОСОБА_5 за вчинення даного кримінального правопорушення, як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі строком від семи до дванадцяти років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від семи до десяти років, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного у майбутньому та у зв`язку з чим підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_5 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, і тим самим вчинити інший злочин - дезертирство, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 286-1 КК України є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від семи до десяти років. Також, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - враховуючи свій військовий досвід, останній може чинити тиск на слідство та суд. Крім того, останній знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків інших військовослужбовців, схиляти їх до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі. Серед іншого, ОСОБА_5 , проходячи військову службу у військової частині НОМЕР_1 , використовуючи службове становище, має змогу перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску та таким чином переховуватись від органу досудового розслідування, в тому числі і на тимчасово окупованій території України і тим самим вчинить інше кримінальне правопорушення, передбачене ст. 408 КК України. Також, ОСОБА_5 , у зв`язку із проходженням військової служби володіє бойовою вогнепальною зброєю. Таким чином, останній, у тому числі із застосуванням зброї чи шляхом використання грошових активів та соціальних зв`язків, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні. Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, враховані попередньою ухвалою слідчого судді об`єктивно не зменшилися. На теперішній час у кримінальному провадженні необхідно: допитати як свідків в порядку ст. 615 КПК України ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та провести з ними слідчі експерименти; провести слідчий експеримент з ОСОБА_9 ; отримати висновки судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та свідка ОСОБА_11 , а також судово-медичної експертизи (порівняння зразків крові підозрюваного ОСОБА_5 з біологічними слідами на подушці безпеки з керма автомобіля марки «Nissan» моделі «Navara» номерний знак НОМЕР_2 ); отримати висновки службового розслідування та документів на підозрюваного ОСОБА_5 з військової частини НОМЕР_1 ; отримати відповідь на доручення щодо пошуку та допиту очевидців та свідків ДТП; провести допити як потерпілих родичів загиблих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; після проведення слідчих експериментів та інших слідчих дій призначити та отримати висновок судової автотехнічної експертизи обставин ДТП, а також виконати інші процесуальні дії, з метою прийняття законного процесуального рішення в порядку ст. 283 КПК України. Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є тривала процедура проведення експертиз, введення на території України воєнного стану та виконання свідками службових обов`язків по захисту територіальної цілісності, що унеможливлює їх явку до органу досудового розслідування у зв`язку із перебуванням останніх на території бойових дій. Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що він є військовослужбовцем та несе службу в районі де тривають бойові дії та місце дислокації військової частини в якій він несе військову службу постійно змінюється. Згідно п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, це унеможливлює виконання ним особистого зобов`язання. Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що вказаний злочин спричинив загибель людей, тому слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні. Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за розташуванням підрозділу військової частини НОМЕР_1 , дислокація якого постійно змінюється, що може призвести до невиправданого затягування досудового розслідування у зв`язку із веденням бойових дій на території України. У зв`язку із цим, вважаю, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є обґрунтованим, оскільки йому інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину під час виконанні військових обов`язків пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в результаті чого настала загибель двох інших військовослужбовців, що є найвищою соціальною цінністю, а недоторканність і безпека життя, є справжнім суспільним інтересом, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтерес забезпечення поваги до особистої свободи. У разі продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прошу суд відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 330 від 25.02.2022 тимчасовим місцем дислокації особового складу ГУНП в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області. Таким чином, місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Водночас, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядження Верховного Суду України від 08.04.2022 № 17/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду із зазначеним клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували, щодо клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02.12.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.01.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2023 року продовжено строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, до чотирьох місяців, тобто до 01.04.2023 року.

Прокурором, слідчим доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до десяти років. Підозрюваний, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти зазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного. Судом не встановлено дієвих стримуючих чинників, які б забезпечили належну процесуальну поведінку підозрюваного, отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просили підозрюваний та його захисник, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197,199 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.286-1 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 60 діб, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000957 від 30.11.2022 року, тобто до 25 березня 2023 року, без визначення розміру застави, з триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1