У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 Куценко ОСОБА_2 Лівінського ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з

ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор»)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Корабельного районного суду м.Миколаєва від 30 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 30 листопада 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.01.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою в клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу суду такою, що не відповідає гарантіям справедливої судової процедури, принципу верховенства права, як наслідок ухвалення з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

На думку апелянта, суд, в порушення вимог ст. 196 КПК України, зазначив на наявність ризиків ухилення обвинуваченого від суду та можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, без посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Також апелянт зазначив, що не надано оцінки ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Тобто, в ухвалі суду взагалі відсутнє будь-яке посилання на доведеність чи не доведеність існування цих ризиків.

На думку апелянта, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3-5 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений має місце проживання, міцні соціальні зв`язки, займався підробітками, раніше не судимий, характеризується виключно з позитивної сторони, предмети вчинення злочину у обвинуваченого вилучені та всі необхідні слідчі дії вже проведені, а тому відсутні підстави щодо продовження протиправної поведінки обвинуваченим у подальшому.

Зазначив, що суд так і не почав розгляд справи по суті, збираючись у судове засідання виключно задля розгляду чергового клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Також звернув увагу, що прокурор звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , прокурор зазначає про існування одних і тих самих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного разу не зазначивши об`єктивного обґрунтування їх наявності та необхідності застосування саме тримання під вартою.

Зазначив, що ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» не обладнана укриттями, а відтак не в змозі забезпечити в повній мірі збереження життя та здоров`я осіб, які в ній утримуються.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0000556 за обвинуваченням ОСОБА_6 та інших осіб.

29.11.2022 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В своєму клопотанні прокурор посилається на наявність ризиків відносно обвинуваченого ОСОБА_6 передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, передбачених ч.3 ст.307 КК України, за що законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а також у вчиненні нетяжкого злочину, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням наркотичних засобів без мети збуту, вчинених за попередньою змовою групою осіб - за ч.2 ст.309 КК України. Інкриміновані злочини, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, та ОСОБА_6 обвинувачується у їх вчиненні в складі організованої злочинної групи, повторно.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначив, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити ефективний розгляд кримінального провадження.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що усвідомлюючи тяжкість інкримінованих злочинів та розуміючи невідворотність покарання, яке може бути призначене ОСОБА_6 у разі визнання його винним за висунутим обвинуваченням, останній може вдатись до втечі, тим паче враховуючи умови воєнного стану, в яких наразі перебуває Україна.

Враховуючи, що за версією обвинувачення ОСОБА_6 є одним з керівників організованої групи, тобто лідером по відношенню до осіб - виконавців, та враховуючи, що свідки обвинувачення, серед яких, як вказує сторона обвинувачення, є особи, які придбавали наркотичні засоби, та самі обвинувачені ще не допитані судом, то є слушними доводи прокурора про можливість незаконного впливу ОСОБА_6 на інших обвинувачених, а також впливу на свідків, з метою схиляння останніх до надання показів на його користь.

Також, суд дійшов висновку, що є обгрунтованими заявлені прокурором ризики щодо можливості вчинення ОСОБА_6 інших злочинів чи продовження злочинної діяльності, приймаючи до уваги вид та багатоепізодність протиправних дій, що ставляться йому в провину, а також враховуючи, що останній до затримання не працював, іншого легального джерела доходу не мав.

На думку суду, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого - існування у нього постійного міста мешкання та родини, не спростовують встановлених судом ризиків.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник належним чином повідомлена про дату та час апеляційного розгляду, повідомлення про розгляд поданої нею апеляційної скарги надіслана заздалегідь, про що свідчить довідка про доставку 23.12.2022 10:56 електронного листа. Заяви про відкладення апеляційного розгляду, який призначено на 26.12.2022, не надійшло. З урахуванням вимог ч.3 ст. 422-1 КПК щодо розгляду апеляційної скарги не пізніш ніж через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції, а також з огляду на положення ч.4 ст. 422-1 КПК, за відсутністю клопотання про відкладення розгляду за умови належного сповіщення апелянта, неявка захисника не перешкоджає апеляційному розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності захисника. Підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ці вимоги закону дотримані при розгляді клопотання.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати. Суд першої інстанції достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні у тому числі особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, за що законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а також у вчиненні нетяжкого злочину, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням наркотичних засобів без мети збуту, вчинених за попередньою змовою групою осіб - за ч.2 ст.309 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинених в складі організованої злочинної групи, повторно. Тому існує ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням висунутого обвинувачення в тому, що ОСОБА_6 є одним з керівників організованої групи, та з огляду на те, що свідками є особи, які придбавали наркотичні засоби, та самі обвинувачені ще не допитані судом, ОСОБА_6 може вдатись до тиску на інших обвинувачених, свідків, з метою схилення останніх до надання показань на його користь.

Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що є обґрунтованими заявлені прокурором ризики щодо можливості вчинення ОСОБА_6 інших злочинів чи продовження злочинної діяльності, приймаючи до уваги вид та багатоепізодність протиправних дій, що ставляться йому в провину, а також враховуючи, що останній до затримання не працював, іншого легального джерела доходу не мав.

Доводи захисника про те, що зазначені ризики не доведені є необґрунтованими.

Апеляційний суд не в змозі надати оцінку доказам по справі, які на думку апелянта виправдовують обвинуваченого, оскільки на даний час триває судовий розгляд, а доводи стосовно того, чи доведено обвинувачення, на даній стадії судового розгляду не перевіряються.

Враховуючи, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у даному випадку застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою, є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також характеру інкримінованих кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а стосовно обвинуваченого на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить захисник, не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407,422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Корабельного районного суду м.Миколаєва від 30 листопада 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 О ОСОБА_8 І ОСОБА_9