Справа № 128/947/22
Провадження №11-кп/801/707/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17.06.2022, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гусятин Тернопільської області, громадянина України, неодруженого, маючого неповну середню освіту, до засудження непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України, який змінено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28.04.2021, до чотирьох років позбавлення волі,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:
До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в якому вони просять застосувати до ОСОБА_7 ст. 82 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 відбуває покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки. Із вересня 2021 року ОСОБА_7 відбуває покарання у Стрижавській ВК №81. Початок строку 01.03.2020, кінець строку 01.03.2024. Станом на 01.03.2022 ОСОБА_7 відбув менше половини строку покарання призначеного вироком суду, тобто набув право на застосування ст. 82 КК України. За час відбування покарання ОСОБА_7 не допускав порушення режиму відбування покарання. До 24.02.2022 він неофіційно працював в установі, офіційно працевлаштований не був через відсутність документів (паспорта). На даний час не працевлаштований у зв`язку із відсутністю роботи в установі. А тому просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання, враховуючи неодноразові судимості ОСОБА_7 , тяжкість вчинених ним злочинів, його поведінку під час відбування покарання, та не встановлення ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_7 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах обмеження волі. Тому є передчасним вирішення питання про заміну невідбутої засудженим частини покарання більш м`яким покаранням.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовільнити клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки ОСОБА_7 відбув половину строку покарання, з часу накладення стягнення пройшов рік, а тому засуджений вважається таким, що не має стягнення.
Також ОСОБА_7 має позитивну характеристику, що підтверджує його виправлення та наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання з позбавлення волі на обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять задовільнити клопотання про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки він довів своє виправлення, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, оскільки погоджується з судовим рішенням та вважає, що доводи наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для задоволення клопотання, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду з наступних підстав.

Так основною вимогою щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень, наведених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, що засуджений став на шлях виправлення.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким суд першої інстанції дотримався зазначених вимог та прийшов до вірного висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці ще наразі не довів, що став на шлях виправлення, для заміни невідбутого покарання більш м`яким.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, один раз до засудженого було застосовано ст. 82 КК України, також ОСОБА_7 був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, однак після відбуття покарання на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин.

Разом з тим, за весь час відбування покарання за новим вироком засуджений ОСОБА_7 жодного разу не заохочувався, не був працевлаштований та не проявляє ініціативи щодо працевлаштування, проте мав одне дисциплінарне стягнення та посередню характеристику.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин, враховуючи особу засудженого, який ще не зробив відповідні висновки для позитивних змін та не став на шлях виправлення, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав, для заміни ОСОБА_7 невідбутого покарання більш м`яким, а тому доводи апеляційної скарги захисту є необґрунтованими і підстав для її задоволення суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 419, 537, 539 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17.06.2022 щодо відмови ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про заміну покарання більш м`яким без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4