УХВАЛА

07 березня 2023 року

м. Київ

справа № 573/855/21

провадження № 51-1410ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 28 липня 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання положень цієї статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Водночас п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають співвідноситися з приписами ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Захисник ОСОБА_5 у своїх вимогах просить змінити рішення судів першої та апеляційної інстанцій шляхом пом`якшення його підзахисному покарання, що узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, зокрема з п. 4 ч. 1 ст. 436 КПК.

Однак в обґрунтуваннях касаційної скарги також є твердження про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень, з метою забезпечення права ОСОБА_4 на справедливий та безсторонній розгляд провадження, що є підставою для ухвалення рішення, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 436 КПК.

Відсутність узгодженості обґрунтувань касаційної скарги, з огляду на наявність двох самостійних підстав для прийняття рішення судом касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги, з її вимогами не дає Верховному Суду можливості встановити дійсну позицію захисника щодо результатів касаційного розгляду та перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Крім того, колегія суддів зауважує, що обґрунтування вимог касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи, обґрунтувавши їх.

Проте всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі захисник, указуючи про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування положень ст. 75 КК, які, на його думку, підлягали застосуванню. Однак такий довід касатор не обґрунтовує з посиланням на обставини кримінального провадження та дані про особу засудженого, які би свідчили про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання реально.

Стосовно посилань сторони захисту в касаційній скарзі про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, колегія суддів зазначає таке.

Захисник, стверджуючи про неврахування судами сукупності обставин, які, на його думку, свідчать про можливість пом`якшення покарання, у касаційній скарзі не зазначає доводів щодо обґрунтування явної невідповідності призначеного місцевим судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, враховуючи, що останньому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк, який є мінімальним відповідно до санкції ч. 1 ст. 121 КК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 та встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3