Справа № 203/3573/22
Провадження № 1-кс/0203/2952/2022
УХВАЛА

23 вересня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, про відмову у задоволенні клопотання від 29.08.2022 року, заявлену в рамках кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України,

встановив:

20.09.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_3 (далі заявник, скаржник) із скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, заявлену в рамках кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України, в якій заявник просить суд:

- скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 29.08.2022 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначила, що слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 06.08.2020 року та її заяви від 12.05.2020 року здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України за фактом перевищення службових повноважень слідчим СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0002361 за ч. 1 ст. 139 КК України, в якому її визнано потерпілою.

При цьому 27.07.2022 року на електронну адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, скаржник направила клопотання про ініціювання питання проведення слідчих (розшукових) дій, а саме здійснення її допиту, а також надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

На її електронну адресу 19.06.2022 року була надіслана постанова про відмову у задоволенні скарги щодо оскарження недотримання розумних строків досудового розслідування від 16.09.2022 року, до якої була додана постанова слідчого ОСОБА_4 від 29.08.2022 року про відмову у задоволенні клопотання від 27.07.2022 року. Підставою для відмови у задоволенні її клопотання від 27.07.2022 року стало те, що 22.12.2022 року було винесено постанову про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України.

Проте заявник не погодилась з постановою слідчого, винесеною ним за результатами розгляду її клопотання від 27.07.2022 року, та вважає її невмотивованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, заявник звернулась до суду із скаргою на постанову слідчого від 29.08.2022 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20.09.2022 року, судову справу № 203/3573/22, провадження № 1-кс/0203/2952/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 21.09.2022 року було відкрито провадження у справі за скаргою та зобов`язано відповідальних осіб надати суду матеріали кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року для огляду у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 23.09.2022 року, учасники кримінального провадження не з`явились.

Заявник разом із скаргою подала до суду клопотання про розгляд скарги за її відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Також 23.09.2022 року слідчий виконав вимоги ухвали суду від 21.09.2022 року в частині надання матеріалів кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року для огляду у судовому засідання в межах розгляду скарги.

Слідчий суддя, враховуючи положення ст. ст. 138, 306 КПК України, розглянув скаргу за відсутності учасників кримінального провадження, та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами, за наявними у скарзі матеріалами, наданими заявником.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги, матеріалами кримінального провадження, підтверджено, що у провадженні слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, на досудовому розслідуванні перебуває кримінальне провадження № 0001481 від 24.09.2020 року, заявником в якому є скаржник ОСОБА_3 , попередня правова кваліфікація за ч. 1 ст. 365 КК України.

За відомостями з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.09.2020 року, кримінальне провадження № 0001481, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних проваджень Полтавського апеляційного суду № 11-сс/814/600/20, справа № 554/4344/20, ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2020 року скасовано та зобов`язано уповноважену службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 12.05.2020 року за фактом перевищення службових повноважень особою слідчим СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яке виразилось у направленні доручення на адресу КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги», про проведення службового розслідування під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002361 за ч. 1 ст. 139 КК України.

Скаржник 27.07.2022 року склала клопотання про її допит в рамках кримінального провадження № 0001481 за ч. 1 ст. 365 КК України та надання матеріалів кримінального провадження № 0001481 за ч. 1 ст. 365 КК України для ознайомлення.

29.08.2022 року слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 на виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2022 року, справа № 203/2833/22, розглянув клопотання ОСОБА_3 від 27.07.2022 року по кримінальному провадженню № 0001481 від 24.09.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, та постановою відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення її допиту та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Мотиви прийняття оскаржуваної постанови від 29.08.2022 року слідчий виклав посиланнями на положення ст. ст. 55, 221 КПК України та зазначив, що 22.12.2021 року у кримінальному провадженні № 0001481 від 24.09.2020 року ним було винесено постанову про відмову у визнанні її потерпілою.

Супровідним листом від 16.09.2022 року за вих. № 31/2-4928-21 заступник прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури направив оскаржувану постанову від 29.08.2022 року на адресу ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що згідно з частинами 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до положень статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Пункт 16-1 статті 3 КПК України визначає, що інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої (у тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Аналіз вказаної вище норми КПК України вказує, що процесуальний статус така особа набуває з моменту проведення процесуальної дії щодо неї (її майна).

Частина 1 статті 5 КПК України унормовує, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Таким чином, чинний КПК України визначає, що будь-яка дія, яка проводиться під час кримінального провадження, є процесуальною.

Окрім того, стаття 103 КПК України, що регулює форми фіксування кримінального провадження, установлює, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у: протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії; у журналі судового засідання. Зважаючи на вказане, процесуальна дія в кримінальному провадженні має такі ознаки: проведення та відповідна форма фіксування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93), виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до положень статті 221 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

Ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, що містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі досудового розслідування, здійснюється шляхом надання доступу до них або надання електронних копій чи примірників таких матеріалів.

Відповідно до положень статті 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Відповідно до частини 1 статті 224 КПК України, допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз викладеного вище вказує, що положеннями КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний розглянути клопотання особи, яка його заявила, в строк не більше трьох днів з моменту подання, задовольнити його за наявності відповідних підстав, а про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

Проте слідчий розглянув клопотання заявника ОСОБА_3 з порушенням, порядку, визначеного ст. 220 КПК України, бо не виніс вмотивованої постанови в порядку, визначеному ст. 220 КПК України, за результатами розгляду клопотання заявника від 27.07.2022 року.

Так, суд у ході судового розгляду скарги дійшов висновку, що посилання слідчого в оскаржуваній постанові в обґрунтування відмови у задоволенні клопотання на положення ст. ст. 55, 221 КПК України та зазначення про те, що ОСОБА_3 не була визнана потерпілою, не можуть вважатися належним мотивуванням оскаржуваної постанови.

Оскільки, по-перше, ОСОБА_3 є заявником у кримінальному провадженні, за заявою, повідомленням якої були внесені відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення. Проте в оскаржуваній постанові слідчий жодним чином не виклав мотивів неможливості допиту заявника в якості свідка, враховуючи, що постановою від 22.12.2021 року слідчим було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні. Тим більше, що мотиви відмови слідчого у допиті заявника як потерпілого мають бути викладені в обґрунтованому висновку постанови, якого має дійти слідчий за результатами аналізу норм КПК України, вимог клопотання, обставин кримінального провадження, досліджених доказів в їх сукупності.

По-друге, суд бере до уваги те, що ст. 221 КПК України визначає, зокрема, обов`язок слідчого за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення. Таким чином, посилання слідчого в оскаржуваній постанові на положення ст. ст. 55, 221 КПК України та на постанову від 22.12.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілої без викладення мотивів такої відмови в обґрунтованому висновку постанови також не можуть вважатися судом належним мотивуванням оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення у повному обсязі скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, заявленої в рамках кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України.

Керуючись ст. ст. 220, 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, про відмову у задоволенні клопотання від 29.08.2022 року, заявлену в рамках кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України, задовольнити повністю.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 29.08.2022 року, винесену за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 від 27.07.2022 року на виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2022 року, справа № 203/2833/22, в рамках кримінального провадження № 0001481 від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 365 КК України, як невмотивовану та таку, що винесена з порушенням порядку, визначеного ст. 220 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1