Провадження № 1-кп/369/1485/23
В И Р О К

іменем України

20.01.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінальне провадження № 0001807 від 29.11.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, громадянина України, який має вищу освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

28.11.2022 року о 11.00 ОСОБА_3 в ході раптово виниклих неприязних відносин, що відбулось по АДРЕСА_2 з потерпілим ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя в область лівого ока, схопив за верхній одяг, повалив на землю та наніс ще один удар лобом в область лівого ока, в результаті чого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця лівої очної ділянки, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачена не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності.

Прокурор ОСОБА_5 , враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_7 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні. Також така заява надана від потерпілого ОСОБА_8 .

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що потерпілий, обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України відноситься до кримінальних проступків, ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, являється особою з інвалідністю 2 групи; обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченою своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу, оскільки вважає, що обвинувачений заслуговує саме на таке покарання та штраф буде достатнім процесуальним примусом для запобігання порушенню ОСОБА_3 закону в майбутньому.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 302, 369, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку надсилається прокурору, потерпілому, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Мирослава ОМЕЛЬЧЕНКО