Справа №583/559/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/200/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2023 року клопотання заступника начальника СВ Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_8 було задоволено, застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 16 год. 05 хв. 08 квітня 2023 року.

Визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 грн., яку можливо внести на відповідний розрахунковий рахунок, з покладенням, у разі її внесення, на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п.2,3,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження та апеляційною скаргою.

У поданому клопотанні, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, захисник посилається на те, що угода між ним та ОСОБА_6 була укладена 15 лютого 2023 року, а з матеріалами даного провадження він ознайомився тільки 16 лютого 2023 року у суді, під час якого і виявив, що апеляційна скарга на ухвалу, якою до останнього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисником з безоплатної вторинної правової допомоги, яка діяла в інтересах підозрюваного, не подавалася, що вказує на неефективний його захист, а тому, просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, постановити нову, якою обрати останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. Визнати затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді незаконним.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що вказана ухвала слідчого судді є необгрунтованою та передчасною, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки на час затримання ОСОБА_6 не було жодних доказів що він має на меті збувати наркотичні засоби та фактично при ньому їх не було, що свідчить про його незаконність, жодний з пунктів ст. 208 КПК України, на той час не існував, оскільки відповідно до повідомлення про підозру останньому інкримінується розповсюдження наркотичних засобів, але такого розповсюдження не було і доказів на підтвердження законності такого затримання останнього в суді надано не було.

Крім того, апелянт вказує, що на даний час можливо застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за місцем його проживання у АДРЕСА_1 , що позбавить його можливості впливати на будь-яких свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати встановленню істини іншим шляхом.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду його учасники були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб.

Про належне повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 свідчить розписка, яка повернулась з ДУ «Сумський слідчий ізолятор», де він перебуває, і з метою забезпечення права останнього на участь у судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги, поданої в його інтересах захисником ОСОБА_7 , було постановлено рішення про проведення судового засідання за його участі у режимі відеоконференції між Сумським апеляційним судом та вказаною установою.

При цьому, на задоволення клопотання в захисника ОСОБА_7 , заявлене останнім у поданій апеляційній скарзі, апеляційний судом було постановлено рішення про здійснення розгляду поданої ним апеляційної скарги за його участі у режимі відеоконференції - за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Тобто, апеляційним судом було вжито достатньо заходів для забезпечення права як підозрюваного ОСОБА_6 , так і його захисника адвоката ОСОБА_7 на справедливий суд.

Однак, для участі у призначеному судовому засіданні в режимі відеоконференції підозрюваний ОСОБА_6 доставлений не був у зв?язку з відсутністю в СІЗО, і його захисник, також на відеоконференцзв`язок не вийшов.

При вирішенні питання можливості розгляду даного провадження за відсутності підозрюваного та його захисника, колегія суддів враховує наступне.

Так, у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що учасники провадження про призначення даної справи до апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, в судове засідання призначене у режимі відеоконференції не з`явились, за наявності того, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного, колегія суддів, з метою розгляду даного провадження у розумні строки, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , і у даному випадку їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Від прокурора надійшла заява про здійснення апеляційного розгляду даного кримінального провадження за його відсутності.

А тому, заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи клопотання про поновлення строку на його апеляційне оскарження та апеляційної скарги, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши зазначені доводи, колегія дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно ч.1 ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що розгляд клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відбувся за участі останнього та його захисника адвоката ОСОБА_9 .

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що копію судового рішення від 10 лютого 2023 року, яким зазначене клопотання було задоволено, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 отримали у день його постановлення, тобто, 10 лютого 2023 року, і у разі незгоди з вказаною ухвалою слідчого судді, останнім днем для подання апеляційної скарги на її оскарження, з врахуванням встановленого законом строку, було 15 лютого 2023 року.

З врахуванням тих обставин, що захисником з безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_9 апеляційна скарга на ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не подавалася, останній 15 лютого 2023 року уклав угоду з адвокатом ОСОБА_7 , який з матеріалами даного провадження у суді ознайомився 16 лютого 2023 року і в цей же день склав апеляційну скаргу, а тому, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незаконності постановленої ухвали слідчого судді від 10 лютого 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000103 від 08 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в якому ОСОБА_6 , 08 лютого 2023 року, було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 09 лютого 2023 року останньому було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

В рамках даного кримінального провадження, до слідчого судді звернувся заступник начальника СВ Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, строком на 60 діб, як вмотивовано обґрунтованість повідомленої останньому підозри та наявністю ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Перевіряючи доводи вказаного клопотання, з врахуванням доданих до нього доказів, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років та обставини, за яких існує високий ризик того, що залишаючись на волі, він може ухилитися від слідства та суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, продовжувати займатися злочинною діяльністю, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_6 сталих соціальних зав`язків не має, офіційно ніде не працює, є громадянином російської федерації де має близьких родичів, та в умовах відкритого триваючого повномасштабного військового нападу рф на Україну, близькості державного кордону України з країною-агресором, може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Саме за встановлених обставин, слідчий суддя і дійшов висновку, про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, що не забезпечить вчасне та якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, та, з метою запобігти спробам перешкодити кримінальному провадженню, застосував до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під варто, з чим, також, погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів правильність такого висновку підстав не вбачає.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_10 інкримінується розповсюдження наркотичних засобів, але такого розповсюдження не було, то колегія суддів не може прийняти до уваги, з врахуванням тих обставин, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а оцінка доказів на підтвердження тих чи інших обставин буде надаватись судом під час розгляду справи по суті.

Крім того, на спростування доводів апелянта щодо незаконного, в порядку ст. 208 КПК України затримання підозрюваного, оскільки наркотичних засобів при ньому не було, колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину не вбачається, що при цьому були допущені якість порушення, таке затримання відбулося за участі захисника ОСОБА_9 , у графі «зауваження і доповнення до протоколу» особисто ОСОБА_6 зазначено, що таких зауважень чи доповнень немає.

За таких обставин, під час апеляційного розгляду не було здобуто доказів, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання заступника начальника СВ Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області та необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, як просить апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 було визначено розмір застави, у разі внесення якої останній буде звільнений з-під варти та перебуватиме на волі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4