Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/547/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0008735 від 18.11.2019 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2022, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, і призначено йому покарання за ст.121 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 - 18146 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 .
В апеляційній скаргі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просив вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити за відсутності події злочину.
Дослідити докази по справі та призначити судову психологічну експертизу із застосуванням поліграфу.
Відеозаписи та аудіо записи подій, що мали місце 17.11.2019 відсутні, відтворення їх є можливим виключно за слів осіб, які до цих мають відношення.
Сторонами провадження озвучені протилежні версії події.
Показання свідка ОСОБА_11 у вирокі суду не відображені, хоча чітко зафіксовані на технічному записі судового засідання за 05.08.2021.
Зазначає, що показання потерпілої ОСОБА_8 суперечать показанням інших учасників подій, є непослідовними та змінюються впродовж усього періоду даного кримінального провадження.
У жодному з трьох висновків судово-медичних експертиз немає тверджень про те, що наявна у потерпілої сукупність тілесних ушкоджень не могла в жодному разі утворитися внаслідок подій, відображених у показаннях обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме внаслідок падіння потерпілої.
В запереченні на апеляційну скаргу сторони захисту, адвокат ОСОБА_10 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 просив відмовити у повторному дослідженні доказів та проведення судової психологічної експертизи із застосуванням поліграфу.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2022 без зміни.
Короткий зміст суті справи:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним за вчнення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.
Так, 17.11.2019 року близько 14 год. 40 хв. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , перебувала в будинку за місцем свого проживання, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , де в цей час між ними виник словесний конфлікт.
В ході раптово виниклих неприязних відносин, під час словесного конфлікту у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, та цілеспрямовано, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_7 , підійшов впритул до потерпілої ОСОБА_8 , вхопив правою рукою останню за верхній одяг в області грудної клітини, та кулаком лівої руки наніс один удар в область правої скроні, та серію із 2-3 ударів в область перенісся.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_7 різко відпустив потерпілу ОСОБА_8 , яка не втримала рівновагу та впала на підлогу лівим боком, після чого, ОСОБА_7 , наніс ще серію ударів кулаками рук в обличчя потерпілій ОСОБА_8 , внаслідок чого вона на деякий час втратила свідомість.
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 , спричинив потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку судово медичної експертизи №646 від 06.12.2019 року тілесні ушкодження, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя, та тілесне ушкодження у вигляді садна правого передпліччя має ознаки легкого тілесного ушкодження.
В подальшому ОСОБА_7 , після нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересаз захисника-адвоката ОСОБА_6 , які просили вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити за відсутності події злочину, потерпілу ОСОБА_8 та в її інтересах представника ОСОБА_10 , які просили вирок суду залишити без зміни, апеляційні скарги сторони захисту без задоволення, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Верховний Суд у своїй постанові від 10 червня 2020 року у справі № 712/2341/15-к (провадження № 51-6364км19) зазначив, що наявність підстав для зміни вироку або ухвалення апеляційним судом нового вироку не зобов`язує суд досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді першої інстанції. У ч.2 ст.23 КПК України зазначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, які містяться в показаннях, речах та документах, що не були предметом безпосереднього дослідження суду. Але якщо суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, останній не має потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.
Враховуючи, що повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду, то відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

Сторона захисту в клопотанні про повторне дослідження доказів порушував питання про повторний допит свідка ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідження відеозапису слідчого експерименту за участі обвинуваченого, проведеного 28.01.2020 на стадії досудового розслідування, які були досліджені та оцінені судом першої інстанції.
Фактів неповного або з порушеннями дослідження судом першої інстанції обставин кримінального провадження в клопотанні адвокатом не наведено, і доводи його клопотання фактично зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, викладеними у вироку суду щодо доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. За таких обставин колегія суддів прийняла рішення про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту, оскільки визначених у ч.3 ст.404 КПК України підстав для повторного дослідження доказів в обґрунтування клопотання не зазначено.
За змістом положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України не визнав та показав, що потерпілу знає 15 років, остання проживає разом з його товаришем ОСОБА_12 (його знає 50 років). Ніколи з нею не сварився. 17.11.2019 року він йшов з ОСОБА_13 з роботи від тітки по вул.Партизанській та проходив повз двір ОСОБА_12 , де була відкрита хвіртка. Мельник сказав: « ОСОБА_14 зайдемо! Наушники в ремонт здамо». Двері у веранду були відкриті. Позвали ОСОБА_15 , ніхто не відповів, та вони подумали, що нікого немає, а тому вийшли та закрили хвіртку, запустили собаку. Стояли біля хвіртки за 3 метри. Набрав ОСОБА_16 та спитав «Де?», відповіли, що «на польотах». Розмовляли з ОСОБА_13 хвилин 5. Тут вийшла ОСОБА_17 (падчериця) і веде потерпілу понад забором та впирається і його матюкнула. ОСОБА_16 спитав де ОСОБА_18 , сказала, що вона не знає. ОСОБА_17 довела до хвіртки, закрила і пішла додому. Пару хвилин вони ще постояли та розмовляли. Почули як щось впало, зайшов у веранду та дивиться Письменна лежить в коридорчику та поцікавився чи все добре, вона намагалась піднятися та матюкалася. Він пішов та закрив хвіртку. Жінка по телефону попросила принести насіння. В цей час потерпіла вибігла з хвіртки і почала кричати, а він пішов в магазин, де розмовляв з хлопцями. Йшов назад та його дружина позвала в парк. Пам`ятає, як сказала покажи руки, «ти ОСОБА_19 побив?». Кричала на всю вулицю. Погнала додому, був там годину. Його позвали по телефону, коли вийшов побачив поліцію, яка його опитала і приїхала швидка. Потім з двору вийшла потерпіла. Він сказав помити їй ноги бо брудні, та поїхали в лікарню. Потерпіла десь о 08.00 год. поїхала швидкою. З самого ранку до 12 год. у своєї тітки робив з ОСОБА_20 підвісну стелю. Мельник сусід з ним в дружніх відносинах. Пішли додому вдвох від тітки. Хвіртка відкрита була у ОСОБА_12 . Це буває не часто. З ОСОБА_12 дружині відносини, а з ОСОБА_21 сусіди, однак конфліктів з нею раніше не було. Потерпіла образилась, що він позвонив ОСОБА_12 . Свідок ОСОБА_22 живе в дворі його дружини. У ОСОБА_21 з ОСОБА_22 були нормальні відносини. Кедік її проводила додому. Зазначив, що вони біля 13.30 год., випили з Мельником чекушку. Він сходив в магазин. У дворі нікого не було, коли той зайшов. Додав, що він часто там буває. Від хвіртки вхід до веранди 1x1,30 м, там було пусто. Далі 2,5м х 3,5м коридор, а далі пристройка, зліва стояли табуретки і зверху пральна машинка, вішалка і металева драбина. І ще одна пральна машинка далі газова плита, мийка, холодильник і газова колонка. Пам`ятає двері у кімнату і біля пральної машинки стояв сервант. Мельник з ним зайшов у двір і потім разом вийшли. Закрили хвіртку і побачили ОСОБА_22 і потерпілу. На потерпілій ушкоджень не було, коли її вела Кедік, остання довела її до хвіртки, закрила і пішла, а вони стояли просто та на шум зайшов у двір. Вона лежала в жилому коридорі в будинок він не заходив. Лежала обличчям донизу. ОСОБА_23 впала на неї, попадали миски. Лежала на взутті. Пральна машина стояла, тиски стояли. Мельник стояв за 3 м біля хвіртки, в цей час ОСОБА_22 вже не було. Він запитав чи потрібна допомога та потерпіла матюкалась, і він пішов. Мельник пішов додому, а він розмовляв по телефону з дружиною. Кедік вела ОСОБА_21 до двору, та калітка була закрита. Вона зайшла у двір. ОСОБА_16 сказав почекати, він скоро буде (уже був в машині). Від хвіртки до веранди метра 3 і ще від хвіртки 3 метра. Пам`ятає, що він почув грохот, а коли відкрив двері в тамбур, то не заходив. Там бовталась дерев`яна сходинка між верандою і коридором 20 см різниця між полами, видно прямо було. Металева драбина (стрем`янка) стояла розкладена, а сходи лежали на ній, яка стояла під стінкою прямо. Потерпіла лежала до нього ногами, лицем вниз до будинку. Він вийшов. Вона вибігла, коли той пройшов півкварталу. Через тиждень приходив вибачитись перед нею, оскільки про це попросив слідчий. Потерпіла позвала ОСОБА_24 - сусідку бути при цьому присутньою, але вибачень не було, оскільки він не винен. Перевірка версій захисту про те, що потерпіла сама впала, перечепилась через сходинку з веранди в коридор.
Незважаючи на повне не визнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина за ч.1 ст.121 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування та під час судового слідства, проведеного судом першої інстанції і, зокрема показанями:

- потерпілої ОСОБА_8 , яка суду першої інстанції пояснила, що з обвинуваченим були знайомі на протязі 23 років та з яким неприязних відносин вона не було. Згадує, що в неї було два тижні операція. Додала, що обвинувачений допомагав по господарству, за що були йому вдячні. Вранці подзвонила ОСОБА_17 , яка запропонувала випити пива. Вони скинулись і вона придбала пива. Потім зателефонував її чоловік, який був в с.Федорівка та сказав, що хвіртка навстіж відчинена. Про це його повідомив обвинувачений телефоном. Вони зі ОСОБА_17 пили пиво та випили трохи коньяку у ОСОБА_17 в будинку. 17.11.2019 року о 12.00 год. вона закрила двір та все оглянула. Після чого попрохала ОСОБА_17 провести її додому, на що остання її провела. Біля 15.00 -16.00 год. вона мала їхати вітати зятя на Новомиколаївку. У той день обвинувачений стояв у дворі і був напідпитку. Вона зробила йому зауваження, про те що дзвонив чоловіку. Потім вона дзвонила доньці. В цей час зайшов обвинувачений та вона попросила піти, так як її чоловіка ОСОБА_16 вдома не було. На що обвинувачений відмовився виходити та сказав: «Буду тут курити!». Пам`ятає, що потім від його удару вона відлетіла, після чого встала та матюкнула обвинуваченого. Потім обвинувачений схопив за її за груди і почав наносив удари, від яких вона втратила свідомість. Коли опритомніла то вже нікого не було. Подзвонила ОСОБА_16 та викликати поліцію, які потім зафіксували подію. Пізніше приїхала швидка та ОСОБА_16 . Знімок був нечіткий, бо лице запливло вже в обласній лікарні. Пам`ятає, що експерт запропонувала КТ, який вона зробила в місцевій поліклініці. Додала, що випили два літра пива та по 50 гр. коньяку на двох, при цьому пиво не допивали. Згадує, що ОСОБА_17 довела її до хвіртки, в той час обвинувачений стояв напідпитку біля хвіртки. Стверджує, що обвинувачений як тверезий, то нормальний, а коли п`яний, то неадекватний. Зазначає, що двері будинку і хвіртки не зачиняла на замок. Вона з кімнати вийшла у кухню, в той час обвинувачений був у коридорі та сказав, що буде тут курити. Обвинувачений всього наніс три удари рукою - це ті, що вона пам`ятає. Зазначала, що обвинувачений кулаком руки наносив удари, однак якою точно вже не пам`ятає. Від яких вона впала в коридорі біля вікна батареї. Згадує, що у ніс ударив, а потім за груди підняв і бив лівою рукою двічі і вона відключилась «висок і щелепа». Після того, як вона опритомніла, то взяла телефон і телефонувала з кухні ОСОБА_16 . В неї летіла кров, а тому вона трималась за стіл. Коли швидка стояла, то вона сиділа, в той час обвинувачений прийшов з магазину. Лікувалась у лора в поліклініці №1. Вже після судово-медичної експертизи її госпіталізували та 05.12.2019 року була операція. Стверджує, що обвинувачений був напідпитку, так як був чутний запах алкоголю і голос. Зі ОСОБА_17 разом випивали, при цьому не сварилися. Відвели, обличчя було ціле. Під час падіння вона вдарилася правим плечем і потилицею об сушилку батареї. Не відчуває правий бік обличчя та задіто лицевий нерв та вставлені пластини. Обвинувачений побив, бо п`яний був. Точно пам`ятає, що від обвинуваченого було чутно запах алкоголю. Крім обвинуваченого нікого не 6ачила, коли заходила до себе. Вона відмовилась від проведення слідчих дій та не бажає його бачити. До цього обвинувачений її бив 18 років тому назад, коли ще ОСОБА_17 була маленька, а пасинку голову прорубав. Більше сварок не було. Щодо мобільного телефону, то вона не заперечує. Зазначає, що драбина стоїть у коридорі, а тиски були біля дверей. Внутрішня сходинка в такому стані. Роз`яснила суду, що ОСОБА_25 дружина обвинуваченого, з якою в неї нормальні стосунки і вони спілкуються. ОСОБА_26 - це донька обвинуваченого. ОСОБА_11 випиває з обвинуваченим та інколи ОСОБА_27 з ОСОБА_16 . З останнім товаришують років 50. Того дня Мельника вона не бачила. На ногах стояла твердо, у неї був середній стан сп`яніння. Поки була у ОСОБА_22 то не падала. Ходить з паличкою. Сама не падала. Якою рукою бив точно не пам`ятає, але руки не міняв і тримав її за груди. Після чого, нічого не пропало у будинку. Висказалась нащо обвинувачений дзвонить ОСОБА_16 , можливо тому і побив. Знімок томографії має на руках. Медична картка є поліклініці №1. В обласній лікарні лежала, у відділені стаціонару.
- свідка ОСОБА_25 , згідно з якими обвинувачений її співмешканець, а ОСОБА_18 сусідка. Дівчата випили пива. Вона з ними не сиділа та пішли гуляти до парку після обіду, де 3-4 круги обійшла по парку. По стежці бачила, як ОСОБА_17 завела потерпілу у хвіртку та вернулась швидко, а потім пішла додому. У той час ОСОБА_20 і обвинувачений стояли на перехресті і почали йти в бік Жені та зрівнялись біля хвіртки. Обвинувачений зайшов у двір і швидко. вийшов і пішов у магазин. Вискочила ОСОБА_18 з двору та сказала «твій ОСОБА_28 побив мене, я подам на нього до суду!». Потім викликала поліцію та зайшла назад у двір. Вона побачила обвинуваченого та розпитала про те, що трапилось. У потерпілої з носу йшла кров, а вона попросила показати руки і ті були чисті. Вона кинула в нього чайником, але той був сухий. Коли ОСОБА_17 заводила була нормальна. Вона прийшла на пиво без будь-яких пошкоджень. Обвинувачений не мав ознак алкогольного сп`яніння. Пам`ятає, що поліція писала протокол. В цей час ОСОБА_18 сварилась та казала, що посадить до тюрми. До цього часу спілкувались часто. З обвинуваченим проживає 23 роки. ОСОБА_17 заводила потерпілу та не видно було обличчя. Пам`ятає, що обвинувачений швидко зайшов і вийшов. Женя казала, що кинула в нього чайником. Пам`ятає, що в потерпілої на обличчі розбиті губи, припухлість навколо правого ока. Кров текла, а не засохла біля носу. Додала, що покази давала правдиво. Пам`ятає, що потерпіла підбігла до неї і тримала платочком під носом. Чула запах алкоголю, так як вони сиділи випивали з ОСОБА_29 (їй та приходиться рідною донькою). У ОСОБА_17 в хаті пили пиво, з якою часто зустрічаються. Особисто вона не ОСОБА_27 . У обвинуваченого руки чисті були, пошкоджень не було, крові також не було. Вони вдвох із ОСОБА_17 були біля хвіртки, а ОСОБА_22 додому пішла. Вона бачила, як обвинувачений заходив у двір, чи в будинок точно не бачила. Після чого той досить швидко вийшов, однак не може по часу точно сказати. В цей час ОСОБА_20 стояв та чекав обвинуваченого на дорозі. Вона не сиділа з ОСОБА_22 і ОСОБА_30 . Додала, що не бачила, як пили алкоголь. Коли прийшла до них потерпіла тілесних ушкоджень не мала. До ОСОБА_17 у хату не заходила.
- свідка ОСОБА_31 , згідно з якими вона працює інспектором УПП в Кіровоградській області ДПП. В той день вони прибули на виклик та виявили заявницю, на якій були тілесні ушкодження - гематоми, набряклість ока, а також виявили сліди крові на одвірках. Після чого пояснила, що прийшов сусід та розпочався конфлікт, в результаті якого той наніс тілесні ушкодження потерпілій і пішов. На місці обвинуваченого не було. Чи випивали алкоголь точно не пам`ятає. Відібрана заяву, викликано швидку медичну допомогу. Пам`ятає, що їй пояснили де обвинувачений. Їм на зустріч вийшла донька і ще якась жінка та сказали, що той агресивний і його вдома немає. Потім з`явився обвинувачений та сказав, що потерпілої не було та коли до неї заходив він її не бив. У потерпілої в будинку кинулось в очі, те що в оселі бруд, безхатні собаки, а всі речі перебувають на кучі. В оселі був безлад, були бризки крові на одвірках в кімнаті, де вони спілкувались. Пам`ятає, що потерпіла говорила, що обвинувачений бив її по голові. На одвірках з передпокою в жилу кімнату, були наявні свіжі плями, точно пам`ятає, що не темні. Обвинувачений прийшов з ознаками алкогольного сп`яніння та пояснив, що з товаришем випивали. Після того як обвинувачений вийшов від Письменної, так як її вдома не було. Пам`ятає, що донька обвинуваченого говорила, що той агресивний та назвалася його донькою, якраз тоді коли виходила з їх будинку. Зазначила, що вона відібрала заяву і пояснення. Обвинуваченого бачила, однак крові на ньому не було. Не пам`ятає в передпокої меблів і обстановку. Додала, що зліва було крісло з собаками і прямо крісло, де сиділа потерпіла. Бачила східці металеві, однак тиски не пам`ятає. Обвинувачений штовхнув потерпілу та вона вдарилась головою. З приводу нанесених потерпілій тілесних ушкоджень, то в останній малась гематома на обличчі, яку вона показала. Чула як обвинувачений пояснював, при цьому той плутився в годинах і показував телефон кому дзвонив, однак в пояснень щось не сходилось.
- свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що обвинувачений приходиться їй вітчимом, а потерпіла її сусідка, з якою в неї не приязних відносин не має. Того дня вона запросила ОСОБА_19 посидіти та вжити алкоголь. У них з обвинуваченим був конфлікт. Їй подзвонив ОСОБА_12 та вказав, що відкрита хвіртка. Потерпіла почала кричати біля її дому на обвинуваченого. Вони ще вжили алкоголю і вона відвела її додому, провела до хвіртки. Після чого вона пішла з мамою в парк, а за нею вибігла потерпіла та почала кричати, що ОСОБА_28 її побив. Близько 12:30 год. сусіди через паркан сіли випивати. Обвинуваченого вона не бачила. Вона по телефону запросила та прийшла. Були вдвох на кухні-пиво 2л. В цей час ОСОБА_18 пила ще вино і коньяк до 15.00 год. Обвинувачений зайшов у двір. В той момент курили на вулиці. Потерпіла сварилася, оскільки ОСОБА_12 їй по телефону дзвонив та повідомив, що хвіртка відчинена. Вона у неї у туалеті впала, якраз перед тим, як та вела її додому. Потерпіла впала і вдарилася головою в пральну машинку, після чого впала на руки і коліна. Гадає, що потерпіла перечепилася через доріжку. Обвинувачений йшов сам вздовж парку. Вона вела потерпілу додому. Хвіртка тоді зачинена була, а тому вона пішла у двір, як та заходила в будинок вона не бачила. Мельникова знає, однак не пам`ятає чи бачила, може коли поліція приїхала. Сварок у потерпілої не чула. Поки ходила до парку, обвинуваченого не бачила. Біля газової будки зустріла маму ОСОБА_32 , проте самого обвинуваченого вона не бачила. Вже обвинуваченого побачила, тоді як ОСОБА_18 кричала на вулиці та вибігла, той йшов по вулиці в їх напрямку від потерпілої. На досудовому слідстві пояснила, що від двору ОСОБА_12 йшов обвинувачений. Не пам`ятає, щоб обвинувачений виходив з двору. Бачила ОСОБА_28 як той йшов по вулиці. Потерпіла йти не могла, так як була в стані сильного алкогольного сп`яніння. Потерпіла випила 1,5 чарки вина і 200 грам коньяку. Додала, що пральна машина з металу та пластику. Потерпіла під час падіння вдарилась головою - лобом тім`яною його частиною. Потерпіла ходила з паличкою, так як в неї нога була зламана. Вони гукнули обвинуваченого, після чого той підійшов та сказав, що нікого він не чіпав. Руки обдерті вийшла з «досточкою». Бачила, як з носа потерпілої йшла кров, а її око було запливше. Чи була в гіпсі нога потерпілої вона не пам`ятає. У той день в будинку в неї не була. Коридор і дві кімнати вона сказала, що з чайником в кухні сталось. Потім підійшли тітка ОСОБА_33 . Стояли чекали швидку, поліцію і ОСОБА_12 . Обвинувачений був вже з ознаками алкогольного сп`яніння. Потерпіла поїхала зі швидкою в лікарню та подзвонила, що в неї зламана переносиця. Вона працювала на роботі та через 3-4 дня їй стало зле. Пізніше в потерпілої виявили і інші ушкодження. У неї з вітчимом нормальні відносини.
- свідка ОСОБА_34 , який пояснив, що обвинувачений є кумом, а потерпіла - дружина сусіда ОСОБА_35 . До нього підійшов обвинувачений з ОСОБА_20 та попросив в нього мобільний телефон з метою додзвонитися ОСОБА_12 . З розмови той зрозумів, що потерпіла і ОСОБА_22 випивали. Після чого, ОСОБА_22 відвела потерпілу додому. Пізніше біля 15.00 год. потерпіла впала і побилася Проживає через 4 хати від обвинуваченого. Білик говорив, що у нього немає грошей на телефоні. Запаху алкоголю він не чув. Обвинувачений набрав по телефонній книзі Демешка. Він лишився на подвір`ї біля двору, так як ремонтував автомобіль. В цей час хлопці пішли. Обвинувачений і ОСОБА_20 пішли вдвох від нього. Зі слів ОСОБА_22 обвинувачений сказав, що та повела потерпілу додому, а потім та впала у прихожій. Потім їй розповів, що той заглянув, а ОСОБА_18 лежала у прихожій.
- свідка ОСОБА_11 , згідно з якими обвинувачений потерпілу не бив. 17.11.2019 р. вони ходили із ОСОБА_28 по сигарети, потім зайшли. Обвинувачений сусід. Він жив на Некрасові. На ранок ходили із ОСОБА_28 ближче до обіду за сигаретами. 13 метрів ходьби до ринку. П`ять хвилин тим і повернувся по вул.Чехова і вирішили зайти до ОСОБА_36 товариша дитинства, що по АДРЕСА_2 . Подзвонили в дзвінок. Хвіртка відкрита, та гукав ОСОБА_16 , однак того не було. Будинок відчинений та подзвонив обвинувачений на телефон ОСОБА_16 і сказав, що відкрита хата і нікого немає, на що ОСОБА_16 відповів «Добре!». Стали біля хвіртки та чекали, щоб він передзвонив і сказав, що робити. Після чого, вийшла потерпіла і ОСОБА_22 її під руку вела. Потім повернули з вугла ОСОБА_37 на вулицю Партизанську. Потерпіла була трохи напідпитку. Прийшли до хвіртки та ОСОБА_21 пішла в будинок, а ОСОБА_38 закрила хвіртку і пішла. У той час щось в хаті загуркотіло та обвинувачений пішов в будинок. Він залишився біля хвіртки та що там було далі він не бачив. Після чого, він запитав: «Що там?». На що вона його облаяла, і він пішов по додому. Обвинувачений сказав, що потерпіла лежить в коридорі, так як впала та в подальшому відмовилась від допомоги. Потім вони перекурили біля хвіртки та розійшлися. Пізніше варив вдома собаці їсти, як через годину чи півтори приїхала поліція. У той же день обвинувачений подзвонив і сказав, що до нього поліція приїздила. Як в хату заходила ОСОБА_21 на ній слідів побиття не було. Поліція викликала швидку і вони розійшлися. Бачив як потерпіла виходила з будинку та сварилася. Раніше часто заходив до ОСОБА_12 , а тоді той хвовір (інсульт). До ОСОБА_12 запропонував піти чи він чи обвинувачений точно згадати не може. У той день обвинувачений при ньому алкоголь не вживав та був тверезий. Кедік ОСОБА_17 довела за хвіртку ОСОБА_39 додому і пішла собі. До події потерпіла з ОСОБА_20 два роки не спілкувалися з ОСОБА_40 . Мельникова не було коли вона прийшла додому із ОСОБА_41 , так само не було і обвинуваченого. У той день ОСОБА_20 він не бачив зовсім. Коли ОСОБА_12 їй подзвонив, то вона перевірила все, і виявила лише відчинену хвіртку.
- свідка ОСОБА_35 , який пояснив, що з потерпілою проживає вже разом 23 роки. Обвинувачений бувший товариш з яким у нього були нормальні сусідські відносини. Він був в с.Федорівка. Обвинувачений йому зателефонував об 13.00 год. та запитав, де він. Після чого він перепитав за потерпілу та намагався взнати де вона. На що потерпіла відповіла, що вона у Кедік пиво п`є. Після чого, він попрохав закрити будинок, так як обвинувачений сказав, що все настіж. Він подзвонив ОСОБА_28 та сказав, що та хвіртку закрила. Вже через годину подзвонила, що обвинувачений побив потерпілу та він сказав викликати «102». Потім йому дзвонить обвинувачений та сказав: « ОСОБА_42 не бив, вона сама впала». Його привезли додому на ріг вулиць Варшавська/ ОСОБА_43 . Прийшовши додому, на місці вже були поліція і швидка, які надавали ОСОБА_44 допомогу. В коридорі і кухні бачив кров на столі і одвірках. Після чого, ОСОБА_19 повезли до лікарні, а він прибрався. Коли підійшов, то йому сказали, що обвинувачений сидить у автомобілі. Женя йому сказала, що обвинувачений зайшов в будинок, а вона збиралась на день народження та додала, що його не має. Після чого, обвинувачений сказав, що буде курити, та вони почали сваритись і він її вдарив. Від удару потерпіла вдарилася об підвіконня. Обвинувачений кричав їй: «Ти хто тут така?». Потім він взнав, що обвинувачений таке дозволяв собі і раніше, але розказали лише після 17.11.2019 р. Наразі він співмешкає з потерпілою. Спільно проживають без реєстрації шлюбу. Живуть лише вдвох. Вказав, що ОСОБА_28 і ОСОБА_32 та ОСОБА_45 з сім`єю, а донька ОСОБА_32 живуть у різних будинках. З Кедік п`ють раз в два тижні пиво, це не так часто оскільки вихідні. У товариша з ОСОБА_22 добрі товариські відносини. З ОСОБА_32 теж нормальні відносини. Кров на одвірках і дошці обробленій на столі. Пам`ятає, що поліція бачила засохлу кров на одвірках. Він забув розповісти про сліди крові. Вказав, що скільки пили з ОСОБА_22 той не знає, вона не хиталась і була адекватна. ОСОБА_20 товариш по чарці обвинуваченого. У ОСОБА_20 негативне відношення до нього та раніше сварилися. Він ремонтував навушники, але повернув бо немає часу.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні такими доказами:
- консультативним висновком спеціаліста КНП «Кіровоградська обласна лікарня КОР» від 17.11.2019 року, згідно з яким поставлено діагноз: перелом кісток носу без зміщення уламків (а.п.9 т.1);
- заявою ОСОБА_8 від 17.11.2019 року про кримінальне правопорушення, згідно з якою остання просила притягнути до відповідальності її сусіда ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та який 17.11.2019 року наніс їй тілесні ушкодження в область голови та обличчя (а.п.10 т.1);
- довідкою КНП «Кіровоградська обласна лікарня КОР» від 17.11.2019 року, згідно з якою остання видана ОСОБА_8 в тому, що вона зверталась до приймального відділення вказаного закладу 17.11.2019 року з приводу надання медичної допомоги, діагноз: перелом кісток носу без зміщення уламків (а.п.14 т.1);
- висновком судово-медичної експертизи №646 від 06.12.2019 року, згідно з яким у гр. ОСОБА_46 маються тілесні ушкодження у вигляді: лінійного перелому скроневої кістки справа, уламкового перелому зовнішньої та нижньої стінок правої орбіти, вилицевої дуги справа, уламкових переломів передньої та заднє-зовнішньої стінок правої верхнещелепної пазух, перелому кісток носу, синців в ділянці правої орбіти з крововиливом в білкову оболонку, правої щоки з переходом на верхню губу та кут нижньої щелепи, в ділянці лоба справа; саден в ділянці спинки носу, лівої щоки, правому передпліччі.
Дані тілесні ушкодження утворились від неодноразового локального травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), форма та індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, та згідно морфологічних ознак що збереглися, а також висновку консультативної комісії лікарів-рентгенологів утворитись в строк вказаний в постанові. При цьому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми голови у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя, та тілесне ушкодження у вигляді садна правого передпліччя має ознаки легкого тілесного ушкодження, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.
Сила, з якою спричинялись тілесні ушкодження, була достатньою для їх утворення. Судово-медичних даних, чи втрачала потерпіла свідомість, немає.
Враховуючи кількість, локалізацію та взаєморозташування вищевказаних тілесних ушкоджень виключається можливість їх утворення від одноразового падіння з положення стоячи на площину (а.п.16-17 т.1);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2019 року з фото таблицею до нього, за участі потерпілої ОСОБА_8 , під час проведення якого остання показала обставини, механізм і спосіб вчинення відносно неї підозрюваним ОСОБА_47 кримінального правопорушення.
Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що «... 17.11.2019 року близько 14.40 год. до будинку, а точніше в кухню увірвався без стуку та попередження ОСОБА_48 , останній в свою чергу, нещодавно, близько 2-х тижнів допомагав чоловіку по будівництву коридору, вона повідомила ОСОБА_49 , що ОСОБА_16 немає вдома, та попросила, його вийти з дому, так як візуально було видно, що ОСОБА_49 в п`яному вигляді, ледве стоїть на ногах. У відповідь ОСОБА_49 сказав, що «ти тут ніхто!», вона повторила своє прохання покинути ОСОБА_50 , двічі, він його проігнорував, та й взагалі, її прохання його обурило, та він підійшов до неї, взяв її, та рукою штовхнув її в область грудної клітини, від чого вона не тримала рівновагу та впала, сідницями на підлогу. Вона підвелась, та обізвавши його «Козлом», підвищеним тоном попросила покинути дім, на що він, взяв правою рукою за верхній одяг в області грудної клітини, а кулаком лівої руки, спочатку наніс один удар в область правої скроні, після чого наніс ще їй близько 2-3 удари в переносицю, відпустив її одяг і її та вона впала на підлогу, лівим боком. Потім ОСОБА_49 нагнувся до неї, та руками почав наносити серію ударів в обличчя з лівого боку, від яких вона втратила свідомість, і що відбувалося далі вона не пам`ятає. Прийшовши до тями, ОСОБА_49 в домі не було, вона вирішила зателефонувати ОСОБА_16 , та повідомила, що приходив п`яний ОСОБА_48 та побив її, на що чоловік сказав їй викликати наряд поліції, що вона потім і зробила … » (а.п.26-28 т.1).
- висновком судово-медичної експертизи №704/646 від 05.12.2019 року, згідно з яким у гр. ОСОБА_8 маються тілесні ушкодження у вигляді: лінійного перелому скроневої кістки справа, уламкового перелому зовнішньої та нижньої стінок правої орбіти, вилицевої дуги справа, уламкових переломів передньої та заднє-зовнішньої стінок правої верхнещелепної пазух, перелому кісток носу, синців в ділянці правої орбіти з крововиливом в білкову оболонку, правої щоки з переходом на верхню губу та кут нижньої щелепи, в ділянці лоба справа; саден в ділянці спинки носу, правому передпліччі, лівої щоки.
Механізм та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_46 не суперечить механізму, на який вказала остання в протоколі проведення слідчого експерименту від 23.11.2019 року.
Враховуючи кількість, локалізацію та взаєморозташування вищевказаних тілесних ушкоджень виключається можливість їх утворення від одноразового падіння з положення стоячи на площину (а.п.32-33 т.1).
- протоколом огляду місця події із фототаблицею до нього від 18.01.2020 року, під час якого встановлено та оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення територію приватного домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.п.71-74 т.1);
- витягом мультизрізової комп`ютерної томографії, випискою із медичної картки стаціонарного хворого №20607 від 13.12.2019 року та актом №21 про нещасний випадок невиробничого характеру від 09.12.2019 року (а.п.78-81 т.1);
- протоколами проведення слідчих експериментів з відеозаписами, ілюстративною таблицею до нього та стінограмою від 28.01.2020 року та 21.02.2022 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 під час проведення якого останній показав обставини, механізм і спосіб вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_8 (а.п.а.п.94-102, 116-122 т.1);
- висновком судово-медичної експертизи №106/646 від 29.01.2020 року вбачається, що у гр. ОСОБА_8 маються тілесні ушкодження у вигляді: лінійного перелому скроневої кістки справа, уламкового перелому зовнішньої та нижньої стінок право, орбіти, вилицевої дуги справа, уламкових переломів передньої та задне-зовнішньої стінок правої верхнещелепної пазух, перелому кісток носу, синців в ділянці правої орбіти з крововиливом в білкову оболонку, правої щоки з переходом на верхню губу та кут нижньої щелепи, в ділянці лоба справа; саден в ділянці спинки носу, лівої щоки, правому передпліччі.
Судити про можливість утворення вищезазначених тілесних ушкоджень виявлених на тілі потерпілої ОСОБА_8 під час проведення судово-медичної експертизи від 19.11.2019 року за обставин, на які вказує свідок ОСОБА_26 в протоколі допиту від 10.12.2019 року, не є можливим за браком будь-яких судово-медичних даних.
Судити про можливість утворення вищезазначених тілесних ушкодження виявлених на тілі потерпілої ОСОБА_8 під час проведення судово-медичної експертизи від 19.11.2019 року за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_51 в протоколі допиту від 10.01.2020 року, та протоколі проведення слідчого експерименту від 28.01.2020 року, не є можливим за браком будь-яких судово-медичних даних (а.п.104-105 т.1).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2022 року з відеозаписами до нього за участю потерпілої ОСОБА_8 під час проведення якого остання показала обставини, механізм і спосіб вчинення кримінального правопорушення відносно неї обвинуваченим ОСОБА_7 (а.п.123-130 т.1).
- висновком судово-медичної експертизи №294/646 від 23.06.2022 року вбачається, що у гр. ОСОБА_8 маються тілесні ушкодження у вигляді: лінійного перелому скроневої кістки справа, уламкового перелому зовнішньої та нижньої стінок право, орбіти, вилицевої дуги справа, уламкових переломів передньої та заднє-зовнішньої стінок правої верхнещелепної пазух, перелому кісток носу, синців в ділянці правої орбіти з крововиливом в білкову оболонку, правої щоки з переходом на верхню губу та кут нижньої щелепи, в ділянці лоба справа; саден в ділянці спинки носу, лівої щоки, правому передпліччі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням даних протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2022 року за участю потерпілої ОСОБА_46 механізм та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 не суперечать механізму утворення та локалізації, на які вказує потерпіла.
Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з урахуванням даних протоколу проведення слідчих експериментів за 28.01.2020 року та 21.02.2022 року за участі підозрюваного ОСОБА_7 , судити про можливість утворення вищезазначених тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілої ОСОБА_46 під час проведення судово-медичної експертизи від 19.11.2019 року за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту від 12.02.2022 року не є можливим за браком будь-яких судово-медичних даних, тобто відсутність даних про механізм завдання будь-яких тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_7 (а.п.245-247 т.2).
Відповідно до матеріалів кримінального провадження розгляд справи проведений з дотриманням вимог ст.22 КПК України.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду матеріалів кримінального провадження використав належні та допустимі заходи визначені чинним законодавством для забезпечення дотримання принципу змагальності сторін та під час розгляду апеляційних скарг у відповідності до вимог ст.22 КПК України створював необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції судом повно і всебічно було допитано всіх учасників судового розгляду, досліджено матеріали кримінального провадження.

Сторона захисту заперечуючи судово-медичні експертизи не спростовує зазначені відомості та не порушує питання про проведення комплексної експертизи з метою встановлення чи могла потерпіла отримати тілесні ушкодження з висоти падіння власного зросту.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції стороною захисту та обвинуваченим при оскарженні вироку не було зазначено на порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело для прийняття необгрунтованного та завідомо неправдивого рішення суду.

Доводи апеляційних вимог не містять посилань на те, що розгляд справи проводився із порушеннями, або не в повному обсязі, та є такими що носять оціночний характер щодо інкримінованого обвинуваченому злочину.

Колегія суддів надала можливість задати уточнюючі питання учасникам судового розгляду, зважаючи на позицію сторони захисту висловлену в апеляційній скарзі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, а саме за вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за обставин, викладених у вироку, є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 щодо наявності підстав для скасування вироку суду, оскільки суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи, висновки суду першої інстанції щодо визнання винним обвинуваченого відповідають наведеному у вироку формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, а також форми вини і мотивів вчинення інкримінованого, згідно вироку, кримінального правопорушення.
Висновки суду першої інстанції грунтується на доказах, які детально викладені в оскаржуваному вироку та підтверджують встановлені судом обставини за ч.1 ст.121 КК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Суд першої інстанції дослідив усі докази справи в повному обсязі, необхідному для встановлення обставин події злочину, дав їм належну оцінку як належним, допустимим, достовірним та достатнім та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення, з наданням належної правової кваліфікації його діям, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про неналежну оцінку доказів і непричетність обвинуваченого до вчинення злочину не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Як вбачається зі змісту оскарженого вироку, суд першої інстанції не лише зазначив докази винуватості обвинуваченого, але також дав детальну оцінку кожному з них та їх сукупності, належним чином мотивував висновки про те, що ці докази підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, навівши у вироку переконливі мотиви, з яких не прийняв до уваги доводи сторони захисту.

Посилання сторони захисту, щодо призначення судової психологічної експертизи із застосуванням поліграфу є безпідставним, оскільки дана необхідність відсутня. Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні данного клопотання адвоката.
Суд вірно зауважив на відсутність нормативно-правового акту, що врегульовує питання проведення судової експертизи з використанням поліграфу. Зважаючи на те, що результати перевірок на поліграфі мають орієнтоване значення, а висновки ознаки вірогідності.
Сторона захисту при порушенні питання щодо призначення судово-психологічної експертизи із застосуванням поліграфу не зазначила підстави призначення такої експертизи з посиланням на норми Закону. Та у відповідності до вимог ст. 22 КПК України мала право самостійно провести зазначене дослідження. Крім того, на загальність заявлених вимог вказує і те, що порушуючи зазначене клопотання стороною захисту не визначено коло питань, які підлягають дослідженню.

Обставини справи судом першої інстанції встановлено шляхом дослідження доказів та у відповідності до ст. 94 КПК України надано оцінку.

Згідно роз`яснень п.п.1.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінатьного покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який вважається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання: визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).
Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, мас бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону, з матеріалів кримінального провадження убачається, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який середньої тяжкості та особливо тяжкий злочин, предмет злочинного посягання, наслідки злочину, особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховано тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочини, обставини при яких було вчинено злочин, особу ОСОБА_7 , а саме те, останній раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України, що відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Суд першої інстанції в повній мірі враховував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається сторона захисту в своїй апеляційній скаргі.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.
Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні, а тому апеляційні вимоги необхідно залишити без задоволення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2022 стосовно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2