Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3240/17
номер провадження 1-кс/695/343/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП у Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єрківці Переяслав-Хмельницького р-ну Київської обл., фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

слідчий СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001485 від 16.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ..

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 16.12.2016 близько 09.00 год., реалізуючи свій прямий умисел спрямований на особисте незаконне збагачення, шляхом віджиму метало пластикового вікна проник до будинку по АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_7 , в присутності власника майна відкрито заволодів: золотою каблучкою, жіночою каблучкою із срібла з вставкою золота, золотим ланцюжком, срібною каблучкою з камінцем білого кольору, двома кільцями зі срібла та цифровим фотоапаратом «Nikon». Він же, повторно 16.12.2016 близько 10.00 год., реалізуючи свій прямий злочинний умисел спрямований на особисте незаконне збагачення, шляхом віджиму метало пластикового вікна проник до будинку по АДРЕСА_3 , достовірно усвідомлюючи, що його дії виявлені ОСОБА_8 , подавивши супротив останньої шляхом надання усної вказівки не перешкоджати вчиненню грабежу, зірвавши навісний замок до вхідних дверей однієї з кімнат будинку, де проживала ОСОБА_9 відкрито викрав належне останній майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy N8000», золоті сережки, золотий ланцюжок, два золотих кулони, золоту каблучку, два шкіряні гаманці з грошовими коштами в сумі 3000 грн.

21.12.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

20.02.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 27.03.2023 досудове розслідування відновлено у зв`язку з встановленням місця знаходження ОСОБА_6 .

Вина підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовується та підтверджується наступними матеріалами досудового розслідування (доказами): протоколом огляду місця події від 16.12.2016; показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 16.12.2016; показами свідка ОСОБА_10 ; протоколом впізнання за фотознімками від 21.12.2016; показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 19.12.2016; показаннями свідка ОСОБА_8 від 21.12.2016; показами свідка ОСОБА_11 від 21.12.2016; заявами громадян про добровільну видачу придбаних в ОСОБА_6 речей та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 вчинив злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 років. З 20.02.2017 переховувався від органу досудового розслідування та був оголошений в розшук до моменту його затримання 27.03.2023. Відсутністю стійких соціальних зв`язків за місцем його проживання, оскільки ОСОБА_6 офіційно не одружений, не працює. Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з метою отримання можливості уникнути чи пом`якшити свою відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення може незаконно впливати на потерпілих та свідків шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності. Ризик запобігання спробам перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом обґрунтовується тим, що обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_6 під час вчинення злочину, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами.Слідчий вважає, що обставини щодо забезпечення його належної процесуальної і правової поведінки можуть бути лише забезпечені при дії саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 визначається необхідність запобігти спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; запобігати спробам перешкоджання кримінальному провадженню.

Вказане свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, слідчий вважає, що для досягнення цілей, визначених статтею 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав, викладених в клопотанні, просили його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Пояснив, що переховувався від працівників поліції, оскільки боявся.

У судовому засіданні захисник підозрюваного просив обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки ризики зазначені слідчим не обґрунтовані. Не доведено, що ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_6 являється йому сином. З 2016 року по даний час проживав по АДРЕСА_1 . Працівники поліції приїздили додому один раз, але сина не було вдома. Він говорив сину, що були працівники поліції, але ОСОБА_6 сказав, що вже все владнав. ОСОБА_6 в с. Мелесівка Золотоніського району Черкаської області проживав, коли був одружений.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

16.12.2016 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001485.

21.12.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

20.02.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.12.2022 надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 , з метою приводу його до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.03.2023 досудове розслідування відновлено у зв`язку з встановленням місця знаходження ОСОБА_6 .

Постановою керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_13 від 27.03.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001485 від 16.12.2016 до трьох місяців - 27.04.2023.

27.03.2023 ОСОБА_6 затримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України слід зазначити про наступне.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладених у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обґрунтованими є доводи слідчого щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, що враховуючи особливості вчиненого злочину та значення показань таких осіб для повноти та об`єктивності досудового розслідування, має вкрай важливе значення.

До того ж, на теперішній час обставини кримінального провадження повністю не з`ясовані, не встановлено повного кола свідків, внаслідок чого існує висока вірогідність спілкування підозрюваного з такими особами, задля перешкоджання встановленню істини під час досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, на теперішній час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. До того ж, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення та перебування з 20.02.2017 у розшуку, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, зокрема підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваному.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування встановлених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, особу підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому доходить висновку, що до останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.04.2023 у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, тяжкості покарання, враховуючи наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а також беручи до уваги, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме: двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн., розмір якої є достатньою мірою для того, щоб гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 25.05.2023.

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн..

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_6 застави, покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатися із Золотоніського р-ну Черкаської області, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави - два місяці.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали буде оголошено 31.03.2023 о 08.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1