Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000086, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2022 року, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Рівне, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше судимої 30 листопада 2021 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 червня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначено покарання один рік обмеження волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2021 року, і остаточне покарання призначено один рік і один день обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_6 прийнято обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_6 , будучи особою, яка засуджена вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2021 року за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, та направленою до КП «Здолбунівське» Здолбунівської міської ради Рівненської області для відбування призначеного покарання, згідно затвердженого графіку виходу на роботу, без поважних причин для проходження громадських робіт не з`являлася та ухилилася від відбування частини покарання.

Не відбута частина покарання ОСОБА_6 становить 20 годин громадських робіт.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставини кримінального провадження, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , вважає вирок суду першої інстанції в частині призначення остаточного покарання незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що судом при призначенні остаточного покарання безпідставно застосовано норми ст. 71,72 КК України, оскільки на час розгляду кримінального провадження в суді та оголошення вироку ОСОБА_6 повністю відбула покарання у виді громадських робіт, призначене їй за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2021 року, що підтверджується заявою ОСОБА_6 , листом Рівненського РВ №2 ДУ філії «Центр пробації» в Рівненській області №40/8/1954-22 від 31.05.2022 року, довідкою КП «Здолбунівське» Здолбунівської міської ради Рівненської області №365 від 01.06.2022 року та табелем виходу на роботу засудженої до громадських робіт, які долучено до матеріалів кримінального провадження.

Просить оскаржуваний вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання змінити, виключивши з вироку покликання на застосування ст. 71,72 КК України. В решті вирок залишити без змін.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

ОСОБА_6 належним чином повідомлена про день і час розгляду апеляційної скарги прокурора, у якій не ставиться питання про погіршення її становища, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням. Заяв і клопотань не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні за вказаних у вироку обставин кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних в провадженні доказів, які не досліджувалися за згодою учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 349 КПК України, і яким дана правильна юридична оцінка.

При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима, щире каяття обвинуваченої, відсутність обтяжуючих покарання обставин і призначив ОСОБА_6 покарання в межах закону, яке нею не оспорюється.

Поряд з цим, суд першої інстанції допустився помилки при призначенні обвинуваченій остаточного покарання, про що правомірно наголошується в апеляційній скарзі прокурора.

Відповідно до положень ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з вироку, судом при призначеній ОСОБА_6 остаточного покарання застосовано норми ст.71,72 КК України - призначено покарання за сукупністю двох вироків, однак, при цьому залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_6 на момент ухвалення вироку повністю відбула покарання у виді громадських робіт, призначене вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30.11.2021р, що підтверджується рядом доказів: повідомленням Рівненського районного відділу №2 ДУ філії «Центр пробації» в Рівненській області №40/8/1954-22 від 31.05.2022 року, довідкою КП «Здолбунівське» Здолбунівської міської ради Рівненської області №365 від 01.06.2022 року і табелем виходу на роботу засудженого до громадських робіт, які були додані до матеріалів провадження разом з обвинувальним актом.

За таких обставин суд першої інстанції невірно визначив остаточне покарання ОСОБА_6 , чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що, з врахуванням положень п. 4 ст. 409 КПК України, згідно яких неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, до яких, віднесено і застосування закону, який не підлягає застосуванню, є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з вироку застосування положень ст. 71,72 КК України.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту оголошення повного тексту ухвали, а ОСОБА_6 - в той же строк - з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_7