Справа № 203/3657/22
Провадження № 1-кс/0203/2982/2022
УХВАЛА

31 жовтня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу представника заявника адвоката Індутного- ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 , заявлену в рамках кримінального провадження № 0000286 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 194 КК України,

встановив:

22.09.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник заявника адвокат ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 (далі заявник, скаржник) із скаргою на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 , заявлену в рамках кримінального провадження № 0000286 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 194 КК України, в якій заявник просить суд:

- зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу розглянути клопотання від 10.09.2022 року у кримінальному провадженні № 0000286.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що у провадженні слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 , перебувають матеріали кримінального провадження № 0000286 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 194 КК України, в якому ОСОБА_4 є потерпілим. При цьому 10.09.2022 року він направив на офіційну електронну пошту ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві: , клопотання у кримінальному провадженні. Проте станом на момент подання скарги вказане клопотання не розглянуто слідчим, рішення про задоволення чи відмову у задоволенні скарги ним не приймалось.

З огляду на викладене, заявник вважає, що слідчий допустив бездіяльність, бо не розглянув клопотання потерпілого від 10.09.2022 року у встановлений ст. 220 КПК України строк. Тому заявник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22.09.2022 року, судову справу № 203/3657/22, провадження № 1-кс/0203/2982/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 23.09.2022 року було відкрито провадження у справі за скаргою та зобов`язано відповідальних осіб надати суду матеріали кримінального провадження № 0000286.

У чергове судове засідання, призначене на 31.10.2022 року, учасники кримінального провадження не з`явились.

Заявник разом із скаргою подав до суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий втретє у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги належним чином, причини неявки суду не повідомив, а також станом на 31.10.2022 року не виконав вимоги ухвали суду від 23.09.2022 року в частині надання матеріалів кримінального провадження № 0000286 для огляду у судовому засідання в межах розгляду скарги, не надав суду будь-яких письмових пояснень по суті скарги.

Слідчий суддя, враховуючи положення ст. ст. 138, 306 КПК України, розглянув скаргу за відсутності учасників кримінального провадження, та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами, за наявними у скарзі матеріалами, наданими заявником.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги підтверджено, що 10.09.2022 року представником заявника адвокатом ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000286 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 194 КК України, було складене клопотання, в якому він просить слідчого:

- повідомити про підозру у вчиненні кримінального правопорушення всім особа, які 20.04.2022 року близько 20:30 години з погрозою застосування вогнепальної зброї увірвались до квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , пошкодили майно потерпілого ОСОБА_4 (мобільний телефон) та із застосуванням спеціальних засобів (кайданок) та вогнепальної зброї нанесли йому численні тілесні ушкодження.

Вказане клопотання було направлено 10.09.2022 року о 16:07 годині на електронну пошту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві: , що підтверджується роздруківкою з сайту електронної пошти заявника.

Суд зазначає, що відповідно до статті 7 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень статей 93, 94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з частинами 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до положень статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз викладеного вище вказує, що положеннями КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний розглянути клопотання, в тому числі потерпілого, в строк не більше трьох днів з моменту подання, задовольнити його за наявності відповідних підстав, а про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

Водночас у ході судового розгляду скарги судом було встановлено, що слідчий допустив бездіяльність, бо слідчим не було винесено вмотивованої постанови в порядку, визначеному ст. 220 КПК України, за результатами розгляду клопотання заявника від 10.09.2022 року.

Також суд, вирішуючи по суті скаргу заявника, виходить з того, що слідчим не були надані суду для огляду у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000286, чим порушено принцип змагальності та не забезпечене дотримання всебічного, повного та об`єктивного встановлення судом всіх обставин кримінального провадження для правильного вирішення скарги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення у повному обсязі скарги представника заявника адвоката Індутного- ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, щодо нерозгляду клопотання від 10.09.2022 року в порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

Керуючись ст. ст. 220, 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу представника заявника адвоката Індутного- ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 , заявлену в рамках кримінального провадження № 0000286 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 194 КК України, задовольнити повністю.

Зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, у кримінальному провадженні № 0000286 розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 10 вересня 2022 року в порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1