Єд. унік. № 243/3358/22
Провадження № 1-кп/243/577/2022
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2022 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру, ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 "Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області" від 10.05.2022 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000872 від 19.09.2022 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який є особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2022 приблизно о 05-00 год., точного часу не встановлено, між ОСОБА_7 , який перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та його сестрою ОСОБА_8 , виникла сварка.

Під час сварки ОСОБА_7 19.09.2022 приблизно о 05-00 год. (більш точного часу встановити не виявилося можливим), перебуваючи у стані неосудності, знаходячись за вказаною адресою в зальній кімнаті, із застосуванням фізичної сили, знаходячись позаду ОСОБА_8 , за допомогою металевого дроту почав здавлювати шию потерпілої, чим перекрив органи дихання до того моменту, поки ОСОБА_8 не перестала подавати ознаки життя, в результаті чого остання померла.

Причиною смерті ОСОБА_8 стало здавлення органів шиї петлею при удавленні, що потягло заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, а саме:двох прижиттєвих незамкнутих нерівномірно виражених странгуляційних борозн в нижній третині на рівні між верхньою та середньою третинах; крововиливу в м`які тканини шиї, щитоподібну залозу, слизову оболонку повік, легеневу плевру, рідкий стан крові і перенаповнення нею правої половини серця; емфізему легень; набряк головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, тобто протиправне заподіяння смерті іншій особі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та пояснила, що зібрано достатньо доказів щодо вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, однак, під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, а тому просила клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Законний представник ОСОБА_6 зазначила, що також вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити і застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав факт вчинення ним вбивства власної сестри, та вказав, що у них з сестрою виник конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої він її задушив. Він не хотів її вбивати. Ці події відбувалися за місцем їх мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , крім нього та його сестри в будинку нікого не було. Не заперечував щодо направлення його на лікування.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, виходячи із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, Закону України "Про психіатричну допомогу", роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", суд приходить до таких висновків.

Згідно ч. 1,2 ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру, зокрема, у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Обставини вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі наданих суду доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що загибла ОСОБА_8 була його двоюрідною сестрою. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 мешкали спільно, часто сварилися, були між ними й бійки. ОСОБА_8 часто виганяла ОСОБА_7 з дому. Про вбивство йому нічого не відомо, коли він приїхав, на місці вже були поліцейські, а ОСОБА_8 лежала на підлозі без ознак життя.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_7 . В той день до неї прийшов ОСОБА_7 та покликав до себе додому. Вона прийшла до будинку і побачила дівчину, що лежала на підлозі. ОСОБА_7 сказав, що вона жива, але пульсу не було, тому вона зрозуміла, що ця дівчина вже була мертва. Окрім ОСОБА_7 у будинку були військовослужбовці та ще один хлопець. Їй невідомо хто саме викликав поліцію.

З протоколу огляду місця події від 19.09.2022 та ілюстративної таблиці до нього вбачається, що слідчим було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_1 . В ході огляду в спальній кімнаті зазначеного будинку біля ліжка виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено металевий дріт в обмотці білого кольору, що складається з двох фрагментів, кінці якого скручені між собою, та ганчірку чорного кольору у білу крапку. Ухвалою слідчого судді від 21.09.2022 надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який був здійснений 19 вересня 2022 року в період часу з 12 години 00 хвилин до 13 години 44 хвилини в порядку ч.3 ст.233 КПК України у зв`язку з невідкладним випадком.

Згідно протоколів отримання зразків для проведення експертизи від 19.09.2022 слідчим на підставі постанови прокурора та з добровільної згоди ОСОБА_7 відібрані змиви з долоней лівої та правої руки ОСОБА_7 , які поміщені до паперових конвертів, та зрізи з нігтьових пластин лівої та правої руки ОСОБА_7 21.09.2022 у ОСОБА_7 були відібрані зраки крові на марлевий тампон, що вбачається з відповідного протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 21.09.2022. Як вбачається з протоколу огляду від 12.10.2022 слідчим у приміщенні Краматорського бюро СМЕ виявлено та вилучено шматок марлі з речовиною бурого кольору.

Висновком експерта № 149 від 03.11.2022 встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала внаслідок здавлення органів шиї петлею при удавленні, на що вказують наступні ознаки: дві прижиттєві незамкнуті нерівномірно виражені странгуляційні борозни в нижній третині, на рівні між верхній та середній третинах, крововиливи в м`які тканини шиї, щитоподібну залозу, слизову оболонку повік, легеневу плевру, рідкий стан крові і перенаповнення нею правої половини серця, емфізема легень, набряк головного мозку. Вищевказаний комплекс асфіксичних ознак і странгуляційні борозни мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Подвійний характер та локалізація борозни свідчать про те, що в момент удавлення ОСОБА_8 була розташована спиною до нападника, натяг петлі розпочинався в нижній третині шиї, потім було переміщено у верхню третину під час ймовірного опору потерпілої. Садна на передній поверхні шиї утворились внаслідок дії твердих тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, що могло бути від дії нігтів пальців рук людини (ймовірно і самої потерпілої при спробі ослабити натяг петлі). Вищевказані садна мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Будь-яких інших ушкоджень при дослідженні її трупа не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні в крові етиловий спирт не виявлено.

Однак, у відповідності до висновку судово-психіатричного експерта № 499 від 16.11.2022 року комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, виражений змішаний тип дефекту. Зазначений висновок підтверджується анамнестичними відомостями, даними медичної документації, матеріалами кримінальної справи, про властиві іспитованому з юнацького віку такі дисгармонійні риси особистості, як емоційна нестриманість, роздратованість, відсутність адекватних зацікавленостей, з розвитком на цьому тлі гострих психічних станів галюцинаторно-параноїдної структури, які супроводжувалися дисомнією, афективними розладами (тривогою, страхом), що призвело до соціальної дезадаптації, багаторазових госпіталізацій до психіатричної лікарні, встановлення ІІ групи інвалідності, наростання стійких і виражених негативних розладів. В результаті даного психіатричного обстеження виявлені у іспитованого характерні для шизофренічного процесу розлади логічного мислення (паралогічність, нецілеспрямованість, аморфність), емоційно-вольової сфери (неадекватність, вихолощеність, одноманітність) у сполученні із грубими порушеннями критичних і адаптаційних здібностей. У відповідь на поставлені питання експертами зазначено, що ОСОБА_7 , в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, змішаний тип дефекту. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого здатності усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення та розгляду поданого клопотання судом, адже він і в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Частиною 5 зазначеної статті визначено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Як передбачено ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, висновок судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_7 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Застосований запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до набрання ухвалою законної сили необхідно залишити без змін у зв`язку з відсутністю підстав для його зміни або скасування.

У відповідності до положення ч. 4 ст. 174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 21.09.2022 на вилучені під час огляду місця події 19.09.2022 предмети, а саме: металевий дріт в обмотці білого кольору, який складається з двох фрагментів, кінці якого скручені між собою, ганчірку чорного кольору у білу крапку.

Питання по речовим доказам вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000872 від 19.09.2022 року - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

До набрання ухвалою законної сили застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України", - залишити без змін.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 21.09.2022 на металевий дріт в обмотці білого кольору, який складається з двох фрагментів, кінці якого скручені між собою, ганчірку чорного кольору у білу крапку.

Речові докази, а саме: металевий дріт в обмотці білого кольору, що складається з двох фрагментів, кінці якого скручені між собою, та ганчірку чорного кольору у білу крапку, що зберігаються у ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2022 о 16-30 год.

Суддя ОСОБА_1