В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/255/23

Провадження № 1-кп/348/191/23

24 лютого 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 02.02.2023 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Білозерка, Василівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який проходить військову службу за контрактом в Збройних Силах України у військовій частин НОМЕР_1 на посаді заступника командира бойової машини оператора навідника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, учасника бойових дій, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і надає спеціальне право, з метою його особистого використання (пособником) та використав завідомо підроблений документ.

Кримінальні проступки скоєні за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що обвинувачений молодший сержант ОСОБА_2 в кінці березня 2017 року, перебуваючи в м. Енергодарі, Запорізької області, більш точний час та місце досудовим розслідуванням встановити не вдалося, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», з корисливих мотивів, з метою уникнення необхідності дотримання порядку отримання посвідчення, яке надає спеціальне право керувати транспортними засобами, та уникнення відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вступивши в злочинну змову із невстановленою особою щодо виготовлення нею на його ім`я підробленого посвідчення водія за грошову винагороду в сумі 5000 гривень, виступивши пособником неправомірних дій даної невстановленої особи, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що його дані, фотокартка та зразок його підпису будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортними особами, надав вказаній особі свої персональні дані, зокрема, свій паспорт громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа, після чого вказана невстановлена особа при невстановлених обставинах, місці та часі, виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане нібито 15.03.2017 на ім`я ОСОБА_2 Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ № 2347, яке не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та яке ОСОБА_2 отримав в м. Енергодарі Запорізької області наручно та використовував в подальшому під час керування транспортними засобами.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_2 вчинив пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Також, обвинувачений ОСОБА_2 близько 12 год. 48 хв. 02.02.2023 року, керуючи автомобілем марки «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_3 , будучи зупиненим поліцейськими сектору реагування патрульної поліції Надвірнянського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та сержантом поліції ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху по вул. Січинського у м. Надвірна Івано-Франківської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбавши в кінці березня 2017 року у невстановленої особи посвідчення водія серії НОМЕР_2 на своє ім`я, достеменно знаючи про те, що воно підроблене, з корисливих мотивів, з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, на законну вимогу старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 пред`явив йому бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 15.03.2017 на ім`я ОСОБА_2 Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ № 2347, яке не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-23/1503-ДД від 06.02.2023 року, бланк посвідчення водія серією НОМЕР_2 за способом нанесення зображення та первинними елементами захисту не відповідає бланкам посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу. Всі зображення, крім серії, номеру, та реквізитів виробника у наданому на дослідження бланку посвідчення водія серією та номером НОМЕР_2 виконані струминним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії. Серія, номер, та реквізити виробника виконані термосублімаційним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії.

Своїми діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

У сукупності ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України.

Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника- адвоката ОСОБА_5 , щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд уважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків підтверджена, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і надає спеціальне право, з метою його особистого використання (пособником), та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини вчинених ним проступків, спосіб вчинення і його мотиви, форму вини, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, одружений, утриманців не має, наркологічної та психіатричної допомоги не отримував і не перебуває на відповідних обліках, є військовослужбовцем за контрактом.

Суд також ураховує обставини, що пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Отже, з урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу.

При цьому, остаточне покарання ОСОБА_2 необхідно призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначивши покарання за кожен злочин окремо, і остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів та цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальних проступків та особі обвинуваченого.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_2 підлягають стягненню у дохід держави процесуальні витрати за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/109-23/1503-ДД від 06.02.2023 року у розмірі 2265,36 грн.

Арешт, накладений ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.02.2023 на речові докази, відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_2 не обиралася та підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

за ч.5 ст. 27- ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок;

за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за проведення технічної експертизи документів у розмірі 2265, 36 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять ) гривень 36 копійок.

Арешт, накладений на посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.02.2023 року - скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000030 від 02.02.2023.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Надвірнянський районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1