КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

представника ДУ «Київський слідчий ізолятор» - ОСОБА_7

засудженого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2022 року клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що аналіз наявних в матеріалах справи даних, що характеризують особу засудженого ОСОБА_8 вказує на недоведеність його виправлення під час відбування покарання та відсутність на даний час підстав для беззаперечного висновку про виправлення та перевиховання ОСОБА_8 .

Також суд вказав, що доводи засудженого та його захисника про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення є непереконливими і не знайшли свого підтвердження у матеріалах, які надані у розпорядження суду, а дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України, є обов`язком засудженого.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_6 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2022 року та постановити апеляційним судом нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт, посилаючись на положення ст. 81 КК України, зазначає, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення нетяжкого злочину, відбув половину призначеного йому покарання. Під час відбування покарання у ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе позитивно, має одне заохочення, стягнення відсутні, з 17.08.2022 року працевлаштований в господарчу обслугу на посаду підсобного робітника. До праці ставиться добросовісно, до виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, порушень правил техніки безпеки та правил пожежної безпеки не допускає, у колективі не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи та виконує їх законні вимоги, на заходи виховного та профілактичного характеру реагує правильно і робить для себе належні висновки, а тому адвокат вважає, що засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції,думку представника ДУ «Київський слідчий ізолятор», який не заперечував проти апеляційної скарги захисника, дослідивши за клопотанням захисника, подані в судовому засіданні під час апеляційного розгляду документи, перевіривши матеріали провадження №1-в/761/363/22 та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження №1-в/761/363/22 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 на підставі ст. 81 КК України.

Згідно ч.1 ч. 2 ст. 81 КК України до осіб які відбувають покарання зокрема у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття засудженим строку покарання, визначеного у частині 3 цієї статті.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Разом з цим, суд має ретельно з`ясовувати всі обставини що стосуються даного питання, зокрема і ставлення засудженого до вчиненого злочину.

Під час розгляду вищевказаного клопотання захисника, судом встановлено, що 10.09.2014 року Деснянським районним судом м. Києва ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 289 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки. Після цього, 25.07.2016 року Святошинським районним судом м. Києва ОСОБА_8 було засуджено за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 396, та на підставі положень ст.ст. 70, 71 КК України призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців. Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.07.2018 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 25.07.2016 змінено, та визнано ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, закрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 263 КК України, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання з урахуванням положень ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 1 (один) місяць.

Відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва термін попереднього ув`язнення ОСОБА_8 рахується з 24.01.2015 року до 18.07.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і строк покарання ОСОБА_8 потрібно рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Також судом встановлено, що ОСОБА_8 від відбування призначеного йому покарання ухилявся, у зв`язку з чим стосовно нього було заведено ОРС категорії «Розшук» №03-355 і 22.06.2022 року ОСОБА_8 був затриманий і доставлений до Деснянського УП ГУНП в м. Києві для подальшого направлення до Київського слідчого ізолятору.

Відповідно до наявної у справі характеристики на засудженого ОСОБА_8 , останній під час відбування покарання у ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризується позитивно, з 17.08.2022 року зарахований для виконання робіт з господарського обслуговування, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, покладені на нього обов`язки виконує старанно та вчасно, в установі режим тримання не порушував. Згідно наданої захисником під час апеляційного розгляду справи Довідки від 10.01.2023 року ОСОБА_8 має 2 заохочення, стягнень не має.

Разом з тим, згідно проведеної оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення в підсистемі «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, визначений середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства та вчинення повторного кримінального правопорушення з боку засудженого ОСОБА_8 .

За приписами п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вирішуючи питання за клопотанням захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність на даний час підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 , так як його поведінка не може свідчить про те, що він твердо став на шлях виправлення, оскільки останній вину у вчиненому не визнав, від призначеного йому судом покарання ухилявся протягом тривалого часу, крім того кримінальне правопорушення вчинив під час встановленого щодо нього іспитового строку, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Виконання призначеного покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження нових злочинів і основною підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання, зокрема виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення апеляційний суд вважає непереконливими, оскільки з урахуванням даних про особу засудженого та його поведінки після вчинення злочину та винесення стосовно нього обвинувального вироку, умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, а дотримання порядку та умов відбування покарання, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а тому процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним, про що також обґрунтовано зазначив суд першої інстанції.

Отже, аналіз матеріалів даного судового провадження дає підстави дійти висновку, що хоча у поведінці засудженого ОСОБА_8 мають місце позитивні тенденції, проте у своїй сукупності вони не доводять, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки наявність позитивної характеристики та двох заохочень, які отримав засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 22.06.2022 року, не можуть свідчити про наявність достатніх підстав для звільнення засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

За викладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання та вважає, що оскаржуване рішення про відмову в задоволенні клопотання його захисника про умовно-дострокове звільнення ухвалено з додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому не вбачає підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року, якою залишено без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3