печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2, при секретарі ОСОБА_3, розглянувши провадження за клопотанням ОСОБА_1 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0004208 від 06.10.2017, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням в порядку ст.ст. 170, 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2018 у справі №461/3021/18, в рамках кримінального провадження №0004208 від 06.10.2017. В обґрунтування доводів клопотання зазначив, що арешт було накладено безпідставно та необґрунтовано.

Особа, що подала клопотання, слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки не повідомили. На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд скарги й його відсутність та зазначив, що підтримує скаргу в повному обсязі.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, надходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2018 у справі №461/3021/18, накладено арешт, в рамках кримінального провадження №0004208 від 06.10.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, до матеріалів клопотання не додано ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2018, якою було накладено арешт, в рамках кримінального провадження №0004208 від 06.10.2017, що унеможливлює встановлення наявності факту накладення арешту та того, що арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0004208 від 06.10.2017 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2