Справа № 159/6403/21
Провадження № 1-кп/159/76/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000697 від 30.07.2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Норильськ Красноярського краю (Російська Федерація), українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, заміжньої, працюючої головним бухгалтером ВКФ "Домінанта", раніше не судимої,

у вчиненні нею кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у підробленні іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується собою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, за наступних обставин.

Так, відповідно до положення Постанови НБУ №148 від 29.12.2017 року «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», врегульовано організацію та ведення касових операцій суб`єктами господарської діяльності.

Розділом ІІ Положення №148 від 29.12.2017 «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» встановлюються вимоги до організації готівкових розрахунків, а саме суб`єкти господарювання, які відкрили поточні рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють розрахунки за своїми грошовими зобов`язаннями, що виникають у господарських відносинах, у безготівковій формі, а також у готівковій формі з дотриманням обмежень та в порядку, установленому законодавством України.

Суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Разом з тим, суб`єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку, зокрема: журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, який застосовується для реєстрації прибуткових та видаткових касових ордерів та інших касових документів; касовій книзі, в якій здійснюється первинний облік готівки в касі; книзі обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки, яка застосовується для обліку готівки та сплачених документів; книзі обліку розрахункових операцій.

При цьому вимоги п. 11 Положення №148 від 29.12.2017 «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» встановлюють, що готівка, яка надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

Оприбуткування готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Так, згідно обвинувального акта, всупереч встановленому порядку та відповідним нормам, в період часу з 02.01.2019 року по 17.01.2020 року, точної дати і місця не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавасакі ЛД», діючи умисно, підробила офіційні документи: прибутковий касовий ордер типової форми № КО-1 № 147, прибутковий касовий ордер типової форми № КО-1 №148, квитанції до вказаних прибуткових касових ордерів, в яких особисто письмово зазначила завідомо неправдиву інформацію, тобто засвідчила особистим підписом те, що 06.08.2019 року та 09.08.2019 року вона прийняла від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавасакі ЛД» ОСОБА_6 грошові кошти в сумі по 10000 гривень, з метою підтвердження внесення готівкових коштів на поповнення статутного капіталу ОСОБА_6 в касу вказаного підприємства, та використання вказаних документів в подальшому для підтвердження вказаного факту, хоча фактично у вищевказаний день вона знаходилася за межами території України та, відповідно, не виконувала свої трудові обов`язки, що виключає в ці дні як можливість приймання грошових коштів від ОСОБА_6 , так і оформлення ОСОБА_4 прибуткових касових ордерів і квитанцій до прибуткових касових ордерів.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , заявлено клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та про закриття провадження в справі. При цьому наголошував на тому, що ОСОБА_4 не визнає своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Суд, заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти закриття провадження з цих підстав, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення такого клопотання.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, відповідно до якої особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності за строками давності визначено законом не як право, а як обов`язок суду. При цьому невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення не є перешкодою для звільнення від відповідальності з цих підстав.

Згідно вимог ст. 12 КК України (в редакції станом на 17.01.2020 року), кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, відносилось до злочину невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Станом на день постановлення даної ухвали, вказане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 не ухилялась від слідства або суду та не вчиняла будь-якого нового кримінального правопорушення, а з часу скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, минуло більше трьох років, суд прийшов до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувались.

Цивільного позову не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Розмір витрат для проведення судової почеркознавчої експертизи становить 2615,20 грн.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21) сформульовано висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, витрати, понесені у вказаному кримінальному провадженні з ініціативи органу досудового розслідування на проведення експертизи, слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, на підставі ст.ст. 44, 49 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000697 від 30.07.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із проведенням судової почеркознавчої експертизи, в сумі 2615,20 грн. - віднести на рахунок держави.

Речові докази:

оригінали прибуткового касового ордеру № 147 від 06 серпня 2019 року та № 148 від 09 серпня 2019 року з квитанціями до вказаних ордерів (всього 4 аркуші); довідку ДПІ від 07.03.2019 про банківські рахунки на 1-му арк.; ухвалу слідчого судді від 18.11.2020 на 1-му арк.; інформацію ДКС України від 04.12.2020 на 2-х арк.; ухвалу слідчого судді від 18.11.2020 на 1-му арк.; протокол тимчасового доступу, опис від 21.01.2021 на 2-х арк.; довідку АТ «Райфайзен банк Аваль» від 04.01.2021 на 1 арк.; інформацію про рух коштів по рахунках № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 на 24 арк.; ухвалу слідчого судді від 18.11.2020 на 1-му арк.; протокол тимчасового доступу, опис від 12.01.2021 на 2-х арк.; інформацію про рух коштів по рахунках № НОМЕР_3 і № НОМЕР_4 на 11 арк.; доручення оперативному підрозділу на проведення розшукових дій від 22.12.2020 на 1-му арк.; інформацію про виїзд за кордон від 28.12.2020 на 1-му арк.; протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 19.03.2019 на 1-му арк., які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Головуючий ОСОБА_1