справа № 208/2275/23
№ провадження 1-кс/208/573/23
УХВАЛА

Іменем України

28 березня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду, так, як підозрюваний раніше вже вчиняв кримінальні правопорушення (що підтверджується довідкою про судимості підозрюваного), що вказує на те, що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, обов`язків, покладених на нього законодавством України. Наведене вище надає об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний не схильний до дотримання належної процесуальної поведінки.

Окрім того підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. Суворе покарання може спонукати підозрюваного до недотримання належної процесуальної поведінки та до вчинення дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин. Так, як ОСОБА_7 не має постійного місця роботи у м. Кам`янське Дніпропетровської області, не має достатніх міцних соціальних зв`язків для забезпечення його належної процесуальної поведінки, що свідчить про те, що останній може в будь-який момент залишити межі міста та області. Незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи те, що підозрюваний знає, де проживає потерпіла, а також враховуючи те, що під час вчинення вказаного злочину підозрюваний застосував до неї насильство, то все це вказує на те, що підозрюваний не лише буде мати можливість впливати на потерпілу, а й цілком схильний на вчинення таких протиправних діянь. Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний вже не вперше вчиняв кримінальне правопорушення (що підтверджується його довідкою про судимості), окрім того враховуючи те, що підозрюваний вчинив хуліганські дії із застосуванням насильства до потерпілих та спричинив їм тілесні ушкодження, що вказує на те, що його поведінка є соціально небезпечною та ОСОБА_7 в подальшому може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання, посилалась на обставини зазначені в клопотанні, просила обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Адвокат ОСОБА_6 судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважав його необґрунтованим та просив обрати домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо обрання запобіжного заходу, просив обрати домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, 25.03.2023 приблизно о 19.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_8 раптово виник прямий протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, знаходячись біля під`їзді №3 буд. АДРЕСА_2 , з метою проникнення до вказаного під`їзду, ОСОБА_8 заліз по газовій трубі на навіс під`їзду за вищевказаною адресою, після чого розбив скло між 1-м та 2-м поверхами вказаного під`їзду та проник всередину. Ці дії ОСОБА_8 були помічені ОСОБА_9 з балкону власної квартири за адресою: АДРЕСА_3 . З метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вийшла зі своєї квартири АДРЕСА_4 , де почала вимагати від ОСОБА_8 припинити його протиправні дії. ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, перебуваючи у вищевказаному під`їзді рукою схопив ОСОБА_9 за волосся та рукою наніс приблизно 4 удари в область ребр справа. Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи утримувати ОСОБА_9 рукою за волосся, застосувавши фізичну силу, потягнув останню по підлозі до дверей кв. АДРЕСА_5 на другому поверсі вказаного будинку, стукаючи в них та висловлюючись грубою нецензурною лайкою. Таким чином, ОСОБА_8 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Ці події були помічені свідком ОСОБА_10 (мешканець АДРЕСА_6 ), який вийшов до під`їзду та розборонив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В цей час до під`їзду зайшов раніше знайомий ОСОБА_8 ОСОБА_7 . Зайшовши в під`їзд, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 почали штовхати ОСОБА_10 , а також, незважаючи на його активний опір, хапали руками ОСОБА_9 за одяг та волосся. Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили хуліганські дії, пов`язані з опором громадянам, які припиняли вказані хуліганські дії.

В цей час до під`їзду зайшов ОСОБА_11 , який побачив протиправні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у відношенні ОСОБА_9 . Він почав словесно вимагати припинити протиправні хуліганські дії, однак ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на його вимогу не відреагували та продовжили хуліганські дії, рукою хапаючи ОСОБА_9 за волосся та одяг. В ході зазначених подій з квартир до під`їзду вийшли ОСОБА_12 (мешканець АДРЕСА_7 вказаного будинку) та ОСОБА_13 (мешканка АДРЕСА_6 вказаного будинку), які також почали вимагати від ОСОБА_8 та ОСОБА_7 припинити протиправні дії, однак останні на їх законні вимоги не реагували та продовжили вчиняти свої протиправні дії. В ході зазначених подій всі учасники опинилися на ділянці місцевості перед під`їздом № 3 буд. АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, нанесли ОСОБА_11 приблизно 4 удари руками по голові, після чого останній, побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою припинення протиправних дій, дістав зареєстрований спецзасіб для відстрілу гумових куль та попередив про намір його застосування, вчинивши попереджувальний постріл вгору. Однак, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не припинили своїх протиправних дій та діючи з особливою зухвалістю, нанесли ОСОБА_11 ще приблизно 5 ударів руками по тулубу та голові, від чого останній впав на землю, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжили наносити йому удари руками та ногами по тулубу та голові. ОСОБА_11 , захищаючи своє життя та здоров`я, з метою припинення протиправних дій, здійснив ще п`ять пострілів зі спецзасобу для відстрілу гумових куль, однак ОСОБА_8 та ОСОБА_7 своїх протиправних дій не припинили, при цьому продовжили наносити удари ОСОБА_11 руками та ногами по тулубу та голові. В цей момент, протиправні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були припинені свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ..

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаному з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»: існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення; факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність; обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні; стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_7 до вчинення злочину у якому він підозрюється, а саме протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілих, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом допиту свідків, протоколом затриманням особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

На підставі сукупності досліджених документів, слідчий суддя дійшов висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення причетний ОСОБА_7 .

Слідчий суддя наголошує, що стандарт «обґрунтованості підозри» не вимагає існування доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. При вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_7 виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Разом з тим, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст. 194 КПК України і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Як вбачається з поданого до суду клопотання, то його зміст взагалі не містить обґрунтування на підтвердження існування обставин, визначених п.3 ч.1 ст.194 КПК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначає, що застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Аналізуючи наведене вище, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, є особою, раніше не судимою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, та що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», Рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», Рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт з забороною покидати місце свого проживання в нічний період часу, з урахуванням часу необхідного для лікування, зможе запобігти спробам підозрюваного ухилитись від слідства та суду та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. 176-179, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1)не залишати місце проживання, а саме квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 06.00 год.

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)Прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та / або суду за їх вимогою.

4)утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Обов`язки на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на строк не більше двох місяців, тобто до 23 травня 2023 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1