Єдиний унікальний № 502/1876/17
Провадження № 1-кп/946/78/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

07 лютого 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000283, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кілія Кілійського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК),

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кілія Кілійського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_8 .

Суть питання, що вирішується

1.Прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме на те, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи ступінь тяжкості покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово судимий за вчинення корисливо-насильницьких злочинів, а також може незаконно впливати на потерпілу та свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати змінити показання з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Встановлені судом обставини

2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 .

3.Обвинувачений ОСОБА_3 , послався на розсуд суду, а його захисниця ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, просила змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт, з урахуванням тривалого часу його тримання під вартою по цьому кримінальному провадженню, пославшись на те, що ОСОБА_3 , хоча раніше і був судимим, але з 2018 року по теперішнього часу інших кримінальних правопорушень не вчиняв, а, отже, змінив свій спосіб життя, а тому відсутній ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, прокурором не надані докази впливу ОСОБА_3 на потерпілу та на свідків, адже він повністю визнав вину у висунутому обвинувачені, а тому такої необхідності так себе поводити у нього немає.

4.Обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий у даному кримінальному провадженні 12.12.2022, що підтверджується відповідним протоколом, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2022 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 10.02.2022. При цьому судом була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

5.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

6.За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

7.При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

8.Тому при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд оцінює тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (49 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не одружений, а також у нього немає утриманців та постійного місця роботи та джерела існування.

9.Про ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду свідчить те, що він неодноразово не з`являвся за викликами у судові засідання, а також те, що він змінив місце проживання та не повідомив про це прокурора чи суд, у зв`язку з чим судом він був оголошений у розшук та був наданий дозвіл не його затримання з метою приводу, тобто в даному випадку доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 переховувався від суду.

10.Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину проти власності, а перед цим та після цього неодноразово був судимим за вчинення також умисних злочинів, у тому числі тяжких і також проти власності, на думку суду, є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, на думку суду, прокурором також доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

11.Більше того, з урахуванням того, що Указом Президента України №573/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 20.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, востаннє воєнний стан продовжений ще на 90 діб Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022, під час якого можуть виникнути непередбачувані обставини, які можуть становити небезпеку як для самого обвинуваченого, так і для суспільства, а також те, що підрозділи Національної поліції в цей час виконують інші важливі завдання з урахуванням введеного воєнного стану, то вищезазначені існуючі ризики значно збільшуються, а здійснення контролю щодо їх упередження та за поведінкою обвинуваченого значно ускладняється у випадку застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

12.Разом з цим, на думку суду, на даний час перестав існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК, а саме ризик того, що ОСОБА_3 може вплинути на потерпілу та свідків, оскільки, хоча потерпіла та свідки на даний час ще й не допитані, але з урахуванням того, що ОСОБА_3 повністю визнав вину у висунутому обвинуваченні, то необхідність впливу, а, отже, й така ймовірність, відсутні.

13.Але вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на свободу.

14.Щодо тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, на чому наголосила захисниця ОСОБА_6 , то суд зазначає, що ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні тримався під вартою з 25.03.2016 по 31.01.2017, коли запобіжний захід відносно нього був змінений на домашній арешт, після чого обвинувачений ОСОБА_3 ухилився від суду, у зв`язку з чим ухвалою від 30.03.2017 був наданий дозвіл на його затримання з метою приводу, а ухвалою від 10.05.2017 він був оголошений у розшук, за наслідками якого було встановлено, що він тримався під вартою на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2017 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК. У подальшому він був засуджений вироками Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.02.2018 за ч. 2 ст. 186 КК до 4 років позбавлення волі та від 12.12.2018 за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК до позбавлення волі на строк 4 роки та 6 місяців, при цьому строк відбування покарання обчислювався йому з 15.11.2017. У подальшому ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2019 ОСОБА_3 був залишений у державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до закінчення судового розгляду цього кримінального провадження. І по цьому кримінальному провадженню був затриманий вже 12.12.2022. Отже, сукупний строк тримання під вартою ОСОБА_3 саме по цьому кримінальному провадженню на даний час становить близько одного року. Крім того, посилання захисниці ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_3 з 2018 року по теперішній час не вчиняв інших кримінальних правопорушень, що свідчить про зміну його способу життя, спростовуються тим, що обвинувачений по 14.05.2022 відбував покарання у виді позбавлення волі, і після його звільнення відразу ж ухилився від суду та перебував на свободі до 12.12.2022, тобто менше ніж сім місяців.

15.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_3 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не закінчений, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити застосування відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 08 квітня 2023 року.

16.Також в силу п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, враховуючи вищенаведені обставини та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, суд вважає недоцільним визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, 331, 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 08 квітня 2023 року, без визначення розміру застави.

3.Строк дії наявної ухвали про тримання обвинуваченого під вартою закінчується 08 квітня 2023 року.

4.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1