Справа № 946/2190/23
Провадження № 1-кс/946/703/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25.01.1996 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ст. ст. 86-1, 44 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 25.02.1996 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 15.08.2000 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років та 6 місяців позбавлення волі;

- 06.04.2007 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 01.10.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 10.03.2017 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік, 10 місяців та 21 день,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115; п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні слідчого зазначається, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 27.03.2023 року внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000407, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, п.13 ч. 2 ст. 115; п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 26.03.2023 року близько 23:30 години, ОСОБА_5 , який раніше вчиняв умисне вбивство, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по АДРЕСА_3 та 99, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх настання, маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, наніс останньому за допомогою ножа один удар в область черевної порожнини, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишківника, великого сальника, брижжі сигмо видної кишки, та не довів свій умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_7 до кінця, по причинам, що не залежали від його волі.

Тим самим, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками: закінчений замах на вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, 26.03.2023 року приблизно о 23:50 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті помсти за сварку та неприязні стосунки з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заподіяння смерті ОСОБА_8 , маючи при собі ніж, який він взяв спеціально для нанесенням ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , проник у двір будинку АДРЕСА_3 , де на той час перебував ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 змусив вийти потерпілого з будинку на двір, де діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх настання, маючи умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, наніс ОСОБА_8 за допомогою вказаного ножа чисельні (більше 10) удари в область черевної порожнини та передньої поверхні тіла, заподіявши тим самим йому проникаючі ножові поранення із пошкодженням внутрішніх органів, в результаті чого настала смерть останнього на місці. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 є: шок, сукупна травма грудної клітки, живота, судин правого стегна з ушкодженням внутрішніх органів (серця, брижжі тонкого кишківника та кишківника).

На підставі викладеного, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

27 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, п.13 ч. 2 ст. 115; п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, під час допиту як підозрюваного він визнав вину та виклав обставини вчинених ним кримінальних правопорушень.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події від 27.03.2023 року, протоколом огляду трупу від 27.03.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими доказами у сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, п.13 ч. 2 ст. 115; п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідством встановлено наявність ризиків, передбачених у пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань потерпілим чи свідками.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_5 може спробувати впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням того, що він з ними знайомий та йому відоме її місце проживання, всі вони являються мешканцями одного населеного пункту, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати змінити показання з метою уникнення відповідальності за вказаний злочин.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор зазначив, що підозрюваний раніше хворів та мав психічний розлад.

Підозрюваний в судовому засіданні себе винним визнав в повному обсязі, з запобіжним заходом згоден.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що органом досудового розслідування не доведені зазначені ризики, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний заходів у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 27.03.2023 року внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000407, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, п.13 ч. 2 ст. 115; п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

27 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, п.13 ч. 2 ст. 115; п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, під час допиту як підозрюваного він визнав вину та виклав обставини вчинених ним кримінальних правопорушень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: протоколами огляду місця події від 27.03.2023 року, протоколом огляду трупу від 27.03.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими доказами у сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, п.13 ч. 2 ст. 115; п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної, винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, а саме покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я підозрюваної не перешкоджають застосуванню до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, у тому числі відсутність у неї родини й утриманців; відсутність у підозрюваної постійного місця роботи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, а також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та встановлення неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 25 травня 2023 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 25 травня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 29.03.2023р. о 09:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1