Справа № 196/55/23
№ провадження 1-кп/196/19/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000153 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сновидів Бучацького району Тернопільської області, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, військовозобов`язаного, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого без реєстрації: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією та іншими законами України.

Згідно ч.2 ст. 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.

22 листопада 2021 року, в першій половині дня (більш точного часу слідством не встановлено) ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду, прибув до ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Сад», яку відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської обласної ради народних депутатів №231 від 09.06.1988 включено до складу природно-заповідного фонду України, на якій відповідно до п. 3 Охоронного зобов`язання, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровській області №86 від 2007 року, встановлено заповідний режим та заборонено знищення та пошкодження дерев, чагарників і трав`янистої рослинності, що розташована в с. Назаренки Дніпровського району, Дніпропетровської області, яка згідно розділу Х, п. 24, Перехідних положень земельного кодексу України, перебуває в комунальній власності виконавчого комітету Ляшківської сільської ради ().

Далі, ОСОБА_7 , у порушення вимог ст.ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 7, 16, 28 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», зокрема, встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, тобто незаконно без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання за допомогою ручної бензопили «Світязь» «БП-45-18PRO», яка належить останньому на праві приватної власності, здійснив незаконну, самовільну порубку 6 сироростучих дерев, діаметром пня біля шийки кореня: 14,1 18,0 см. 1 од.; 18,1 22,0 см. 2 од.; 22,1 26,0 см. 2 од.; 26,1 30,0 см. 1 од., заподіявши виконавчому комітету Ляшківської сільської ради () шкоди на суму 7297, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.246 КК України, а саме незаконна порубка дерев, вчинена на території природно-заповідного фонду.

18 січня 2023 року під час досудового провадження у даному кримінальному провадженні №0000153 між прокурором у кримінальному провадженні №0000153 начальником Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_5 з іншої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_7 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі на строк три роки, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_7 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Представник потерпілого виконавчого комітету Ляшківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області - ОСОБА_4 в підготовчому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Також відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Представник потерпілого ОСОБА_4 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, про що в матеріалах кримінального провадження наявна відповідна заява від 18 січня 2023 року.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 246 КК України є правильною.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні встановлена достатня наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Діям обвинуваченого дана правильна правова кваліфікація скоєного кримінального правопорушення, обвинувачений підтвердив бажання виконувати взяті ним обов`язки та при розгляді угоди не було встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

З аналізу ст. 75 КК України вбачається, що в угоді про визнання винуватості сторони можуть узгодити звільнення від відбування покарання з випробуванням і в цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати, понесені при проведенні по справі судово-економічної експертизи в сумі 1372,96 грн. та судової трасологічної експертизи в сумі 2059,44 грн. суд згідно ст.118 КПК України відносить до процесуальних витрат та вважає за необхідне стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Застосований під час досудового слідства арешт майна, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За змістом ч. 9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Частиною 1 ст.96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 1 статті 96- 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Санкція статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого, передбачає покарання у виді позбавлення волі. Речовий доказ бензопила марки «Світязь», зеленого кольору з маркуванням БП-45-18 PRO, була використана як знаряддя вчинення злочину. За таких обставин, зазначений речовий доказ підлягає спеціальній конфіскації.

Щодо речового доказу - мотоблок марки «Кентавр», жовтого кольору із саморобним причепом, виконаним з металу, то у судовому засіданні не встановлено того, що власник мотоблоку ОСОБА_8 знала або могла знати про його незаконне використання, а тому відсутні підстави для застосування спеціальної конфіскації мотоблока. Мотоблок підлягає поверненню власнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 18 січня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором у кримінальному провадженні №0000153 начальником Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_7 , за участю його захисника ОСОБА_5 з іншої сторони.

БУБНІВ ВАСИЛЯ ВАСИЛЬВИЧА визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за засудженим покласти на уповноважений орган пробації за його місцем проживання.

Стягнути з ОСОБА_7 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Царичанським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 06.04.2015, на користь держави витрати, понесені при проведенні судово-економічної експертизи №СЕ-19/104-21/39913-ЕК від 22.12.2021 року у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп., та витрати, понесені при проведенні судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-22/1531-ТР від 18.01.2022 в сумі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) 44 коп.

Скасувати арешт на мотоблок марки «Кентавр», жовтого кольору із саморобним причепом, виконаним з металу; бензопилу марки «Світязь», зеленого кольору з маркуванням БП-45-18 PRO; шматки дерев різної довжини та діаметру, які знаходяться на території ВП № 11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, накладений ухвалою слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року у справі №196/1129/21, провадження №1-кс/196/213/21.

Речові докази:

- деревину попиляну на шматки різної довжини та різного діаметру, та відібрані фрагменти деревини, поміщені до спецпакетів Національної Поліції за №0014219, №0014222, №0014135 - повернути виконавчому комітету Ляшківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області;

- мотоблок марки «Кентавр», жовтого кольору із саморобним причепом, виконаним з металу, який передано на зберігання до ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику (законному володільцю);

- DVD-диск з відеозаписом проведення додаткового огляду місця події від 11.01.2022 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речовий доказ, а саме: бензопилу марки «Світязь», зеленого кольору з маркуванням БП-45-18 PRO, яка передана на зберігання до ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

? ? ? ? Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п.1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п.2 ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя: ОСОБА_1