У Х В А Л А

про призначення справи до судового розгляду

29 грудня 2022 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000157 від 06.10.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 19.07.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 307 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 18.05.2017 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України.

Ухвалою судді від 27 грудня 2022 року призначено підготовче судове засідання по розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений та його захисник проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечували.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення справи на підставі обвинувального акту.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного.

Обвинувальний акт, пред`явлений за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України, що надійшов до суду, затверджений прокурором та відповідає вимогам ст. 291 КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження підсудне Магдалинівському районному суду Дніпропетровської області згідно правил підсудності, передбачених ст.ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для закриття провадження на підставі п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України немає.

Судом проведено підготовче судове засідання, за результатом якого не було встановлено підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, необхідно проводити у відкритому судовому засіданні, так як підстав для проведення судового розгляду в закритому провадженні немає.

Заперечень від учасників судового провадження щодо складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді не надійшло.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України.

07 жовтня 2022 року слідчим суддею Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 до 06.01.2023 року без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, у даному кримінальному провадженні, які до цього часу ще не допитані в суді, та може переховуватися від суду, оскільки не має постійного місця проживання, проживає без реєстрації, а тому, перебуваючи на волі може ухилятися від суду, а тому просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 діб, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти заявленого клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання, обвинуваченому вже вручений обвинувальний акт, а тому, на думку суду, та з огляду на стадію кримінального провадження не можуть підлягати окремому вирішенню питання щодо оцінки доказів, з огляду на їх належність, допустимість та достатність для визнання обвинуваченого винуватим або невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, але підлягають оцінці характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також доведені прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2022 року слідчим суддею Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 до 06.01.2023 року .

Розглядаючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 КК Україна, за яке може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років та за ч. 3 ст. 135 КК України, за яке може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років.

Відповідно до п. 3, п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим в частині 1 цієї статті, в тому числі: переховування від суду та незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не працює, не має стабільного доходу, не одружений, не має на утриманні та вихованні неповнолітніх дітей, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

Суд вважає, що на даний час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, так, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим, він дійсно може переховуватися від суду, оскільки наслідки та ризик втечі ним можуть бути визнані менш небезпечними ніж можливе покарання, що загрожує у разі визнання винуватим. Суд також враховує той факт, що обвинувачений не має місця реєстрації та постійного місця проживання.

Також на даний час існує ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, адже обвинувачений отримав копію обвинувального акту та копію реєстру досудового розслідування, зі змісту яких можливо визначити анкетні дані потерпілої та свідків та в подальшому може впливати на них.

На даний час свідки та потерпіла в даному кримінальному провадженні в судовому засіданні не допитані. Докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку обвинувачення та захисту, у цей період, в повному обсязі не досліджені.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Таким чином, з врахуванням тяжкості злочинів, особи обвинуваченого, його стану здоров`я, віку, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання вказаним ризикам, та є необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів для судового розгляду.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним вище ризикам, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Дана норма закону не містить прямої заборони визначити розмір застави у такому випадку, а лише надає суду таке право, при цьому суд повинен вирішувати питання щодо наявності підстав для визначення розміру застави поряд із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кожному конкретному випадку окремо, виходячи з обставин справи і даних про особу обвинуваченого.

У зв`язку з цим, суд, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , ті обставини, що кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , пов`язані із застосуванням насильства, та ту обставину, що обвинувачений не працює, не має постійних джерел доходів, отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю за необхідне не визначити обвинуваченому розмір застави.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що справа на даний час не розглянута по суті, та існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3 КПК України, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочинів із застосуванням насильства.

Клопотань від учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів не надійшло. Будь - яких інших клопотань суду не заявлено.

На підставі ст. 314 ч. 3 п. 6, ст. 314 ч. 5 КПК України суд в інтересах економічного добробуту та прав людини вважає необхідним доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 314-1 КПК України, Закону України «Про пробацію», яку надати суду в розумний строк для судового розгляду.

Слід роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що на підставі ст.ст.14, 16 Закону України «Про пробацію» він має право приймати участь у підготовці досудової доповіді, а також на підставі ст.17 вказаного Закону зобов`язаний виконувати законні вимоги персоналу органу пробації та надавати про себе достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Всі питання, пов`язані з підготовкою справи до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області на 06 січня 2023 року о 10 год. 00 хв.

Проведення судового розгляду кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Про час та місце розгляду справи повідомити прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», на 60 днів, тобто до 26 лютого 2023 року включно без визначення розміру застави.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст. 331 КПК України

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Доручити Новомосковському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 314-1 КПК України, Закону України «Про пробацію», яку надати суду в розумний строк для судового розгляду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що на підставі ст.ст. 14, 16 Закону України «Про пробацію» він має право приймати участь у підготовці досудової доповіді, а також на підставі ст. 17 вказаного Закону зобов`язаний виконувати законні вимоги персоналу органу пробації та надавати про себе достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дати її оголошення, або з дати отримання обвинуваченим копії ухвали, в іншій частині ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1