Справа № 138/2806/22
Провадження №11-сс/801/120/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

заявника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2022 року, якою накладено арешт на довідку № 11/3879 від 07.07.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2022 року клопотання дізнавача сектору дізнання Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 задоволено та накладено арешт на довідку № 11/3879 від 07.07.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, зазначене в клопотанні дізнавача, обґрунтовував своє рішення тим, що постановою дізнавача СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 21 листопада 2022 року довідку № 11/3879 від 07.07.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000494 та приєднані до матеріалів кримінального провадження. Вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, тому наявні підстави для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки є потреба в збереженні речових доказів, які містять сліди кримінального правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2022 року, посилаючись на те, що він не був повідомлений про розгляд клопотання дізнавача.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2022 року.

Вимоги мотивує тим, що судом не досліджено об`єктивно всієї суті справи, не було витребувано доказів проходження заявником військово-медичної комісії, не допитано лікарів, якими було видано довідку.

Заслухавши доповідь головуючого судді, позиції заявника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 - підлягає до часткового задоволення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначив, що розгляд клопотання дізнавача про арешт майна було здійснено без його участі, зворотне матеріалами провадження не доведено.

Враховуючи викладене, заявника було позбавлено можливості оскаржити ухвалу слідчого судді, а тому за доцільне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, є речовими доказами у кримінальному провадженні, доля яких буде вирішуватися в порядку ст.100 КПК України, а тому наявні підстави для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки є потреба в збереженні речових доказів, які містять сліди кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, підозру власнику майна у даному кримінальному провадженні не повідомлено.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Тобто, арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Такі докази в матеріалах провадження наявні, адже органами досудового розслідування встановлено можливе використання вказаного майна під час вчинення злочину. Отже, вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні. Отже, матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність цього майна (в даному випадку автомобіля) критеріям ст. 98 КПК України, а відтак і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, з метою його належного забезпечення, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт такого майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитись на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що для арешту на довідку № 11/3879 від 07.07.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, з метою використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні, достатньою буде більш короткий термін, а саме до 21.03.2023 року- в межах строків досудового розслідування, можливості виконання вимог ст.283 КПК України, а також з врахуванням особливостей даного кримінального провадження, специфіки згаданих речових доказів, а саме те, що вони є правовстановлюючими документами громадянина, який залишив територію проживання в зв`язку із військовою агресією і є вимушено переселеною особою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2022 року, якою накладено арешт на довідку № 11/3879 від 07.07.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого дізнавача сектору Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Накласти арешт на довідку № 11/3879 від 07.07.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження.

Термін дії ухвали апеляційного суду в частині накладеного арешту встановити до 21.03.2023 року.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4