ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/12/23 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/356/23 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 02 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0000481 від 22 08 2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до нього запобіжний захід у виді застави у розмірі 214720 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень), які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області.

У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_7 обов`язки, в межах строку досудового розслідування, на строк до 12 03 2023: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає - Харківська область, м. Чугуїв, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Встановлено строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 20 лютого 2023 року до 12 березня 2023 року включно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вищевказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що у зв`язку із відсутністю будь-яких реально існуючих ризиків, що передбачені ст.177 КПК України застосування запобіжного заходу у вигляді застави є необґрунтованим та безпідставним, що свідчить про неповноту та необ`єктивність судового розгляду.

Зазначив, що матеріали, які стали предметом розгляду питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному не містять належних і допустимих доказів на підтвердження наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України та підстав для обрання запобіжного заходу.

Крім того, захисник вважає, що підозра необґрунтована та жодним доказом не підтверджена в матеріалах справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Захисник підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі. Просив задовольнити його апеляційні вимоги, скасувати ухвалу слідчого судді суду першої інстанції відносно підозрюваного ОСОБА_7 та відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу щодо останнього.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав у повному обсязі апеляційну скаргу захисника, просив задовольнити вимоги у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому просив залишити без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, думку підозрюваного та прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ч.ч.1 та 2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст.131 КПК України). Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000481 від 22 08 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України.

16 лютого 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України, тобто втягнення особи у зайняття проституцією, з використанням уразливого стану цієї особи та сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в тому числі, вчинене повторно.

До районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України та ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор зазначив, що встановлені під час досудового розслідування обставини, в тому числі той факт, що дії пов`язані з сутенерством були одними з основних доходів ОСОБА_7 , та іншого офіційного джерела доходів він не має, у зв`язку із чим може продовжити протиправну діяльність, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам та застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 (семи) років, прокурор вважає, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити вплив на свідків, з метою їх залякування, для подальшого надання необхідних підозрюваному показань, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення вважала, що до підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України, оскільки вона підтверджена наданими до клопотання доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які містяться в протоколах їх допитів відповідно; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками; протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, - аудіо- відео контроль особи, візуальне спостереження за особою.

Також судом враховано дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину проти громадського порядку та моральності, має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "СКН", раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття обґрунтованої підозри, тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).

При цьому, як національним законодавством, так і практикою Європейського суду з прав людини визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст.194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного є необґрунтованими.

Зокрема, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважав за можливе застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді застави, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

Доводи захисника з приводу обрання слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді застави та неспроможність підозрюваного сплатити розмір застави, встановлений в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму не свідчать про необґрунтованість висновків слідчого судді, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177, 178 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 20 11 2010 у справі «Мангурас проти Іспанії»), гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінується підозрюваному, всіх підстав та обставин, передбачених ст. 177, 178 КПК України, даних про особу та наявність доказів, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення і тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що на даний час досудове розслідування триває, а тому не виключена можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та впливати на свідків, експертів, інших осіб.

Тому, судова колегія погоджується з висновками слідчого судді щодо встановлення ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Посилання захисника з приводу недоведеності зазначених ризиків спростовуються наявними в матеріалах провадження відомостями та повідомленою ОСОБА_7 підозрою, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для застосування до особи того чи іншого виду запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення та необґрунтованої підозри не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Апеляційні доводи стосовно недоведеності можливості переховуватись від органів слідства та суду, чинити вплив на свідків не може усувати вірогідності їх настання, запобігти чому в даному випадку, може лише застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, ст. ст. 176-206, ст. ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 02 2023 року про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» та застосування до нього запобіжного заходу у виді застави у розмірі 214 720 грн., - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ _____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3