ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/763/23 Справа № 205/5594/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, по даній справі:

- вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 25.11.2019 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці,

Встановила:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та постановлено звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного йому вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 25.11.2019 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що поведінка засудженого під час відбування покарання свідчить про його виправлення.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Посилається на те, що засуджений не працевлаштований, судом не було з`ясовано, чи залучався останній до інших суспільно-корисних видів праці, не обґрунтовано, що на момент судового розгляду в повній мірі реалізовано мету покарання, передбачену ч.2 ст. 50 КК України.

Вважає, що зазначене не може характеризувати засудженого як такого, що довів своє виправлення сумлінною поведінкою.

Під час апеляційного перегляду справи прокурор ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Засуджений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь суддідоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.

Із роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", видно, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Так, ОСОБА_7 засуджений вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

Початок строку відбування покарання 29 серпня 2019 року.

Кінець строку відбування покарання 29 листопада 2023 року.

За час перебування в Харківському слідчому ізоляторі з 03 вересня 2019 року характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності на притягувався. Заходи заохочення та стягнення до нього не застосовувалися.

З 22 травня 2020 року відбував покарання в ДУ Олексіївська виправна колонія (№25). Характеризувався добре, режимі відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності на притягувався, мав 2 заохочення.

З 01 квітня 2022 року проходиться курс лікування в Спеціалізованій туберкульозній лікарні при ДУ Дніпровська виправна колонія (№89). Не працевлаштований у зв`язку з хворобою. До лікування ставиться задовільно, вимоги лікарів виконує.

За час відбування покарання характеризується посередньо, режим відбування покарання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень та стягнень не має.

У відношенні до представників адміністрації стриманий, тактовний, але в бесідах не завжди відвертий, приховує свої справжні наміри та погляди.

У відношення до засуджених не конфліктний. Лідерські ризи відсутні, авторитетом серед засуджених не користується. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Має охайний зовнішній вигляд, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку.

Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно.

За характером врівноважений, спокійний, не підлягає негативному впливу зі сторони інших засуджених. Для ОСОБА_7 характерна пасивна, пристосовницька орієнтація сприйняття готових стандартів поведінки.

Підтримує зв`язки з рідними, отримує посилки.

Перебуває на обліку як особа, схильна до членоушкоджень, втечі, самогубства.

Враховуючи дані про особу засудженого, його поведінку під час відбування покарання, незначний невідбутий строк покарання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Тому доводи прокурора про те, що засуджений ОСОБА_7 не працевлаштований та не залучався до інших видів суспільно-корисної праці, не можуть мати вирішального значення для визнання висновків суду першої інстанції про можливість умовно-дострокового звільнення. Як зазначено вище, засуджений не працевлаштований за станом здоров`я.

Отже, сукупність наведених даних приводять до висновку про безпідставність апеляційних вимог прокурора, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4