ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 700/408/20
провадження № 1-кп/691/137/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, кримінальне провадження № 0000037 внесене 20 лютого 2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Петрівська Гута, Лисянського району, Черкаської області, фактично проживаючий: АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , пенсіонер, із вищою освітою, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , у невстановлений слідством день та, час, в третій декаді лютого 2020 року, шляхом знахідки, під час пошуку металів за допомогою металошукача на польовій ділянці між с. Журжинці та смт. Лисянка, Лисянського району, Черкаської області, знайшов гільзу артилерійського снаряду 45 калібру часів ВВВ, в якій знаходилась речовина зовні схожа на порох, яку останній усвідомлюючи протиправність своїх дій переніс до свого домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та помістив її зберігати в приміщені гаражу.

25.03.2020 року під час санкціонованого обшуку території домоволодіння, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , в приміщені гаражу, було виявлено та вилучено гільзу артилерійського снаряду 45 калібру часів ВВВ із сухою речовиною маса якої становить 322,21 г. яка згідно висновку експерта № 5/46 від 08.05.2020 року являється одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом, яку ОСОБА_5 зберігав без належного на те законом дозволу.

Він же, весною 2019 року у невстановлений слідством день та час, шляхом знахідки, під час пошуку металів за допомогою металошукача в Лисянському районі Черкаської області, знайшов боєприпаси часів ВВВ, під час знешкодження яких він дістав із вище вказаних боєприпасів речовину зовні схожа на порох, яку усвідомлюючи протиправність своїх дій, помістив до металевої банки, переніс до свого домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та незаконно залишив зберігати в приміщені майстерні, у металевому сейфі.

25.03.2020 року під час санкціонованого обшуку території домоволодіння, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , в приміщені майстерні, а саме: у металевому сейфі, було виявлено та вилучено металеву банку із сухою речовиною маса якої становить 69,4 г. яка згідно висновку експерта № 5/45 від 23.04.2020 року являється одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом "4/7", яку ОСОБА_5 зберігав без належного на те законом дозволу.

Він же, в 2015 році у невстановлений слідством день та час, шляхом знахідки, під час пошуку металів за допомогою металошукача в Лисянському районі Черкаської області, знайшов гільзу артилерійського снаряду часів ВВВ, в якій знаходилась речовина зовні схожа на порох, яку останній, усвідомлюючи протиправність своїх дій переніс до свого домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час знешкодження якої він дістав із вище вказаного боєприпасу речовину зовні схожу на порох, та помістив до двох металевих банок, та незаконно залишив зберігати в приміщені дровника у металевому дров`яному котлі.

25.03.2020 року під час санкціонованого обшуку території домоволодіння, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , в приміщені дровника, а саме металевому дров`яному котлі, було виявлено та вилучено дві металеві банки із сухою речовиною загальна маса якої становить 604,59 г. яка згідно висновків експерта № 5/48 від 05.05.2020 року, № 5/49 від 24.04.2020 року являється одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом, яку ОСОБА_5 зберігав без належного на те законом дозволу.

Він же, в 2015 році у невстановлений слідством день та час, шляхом знахідки, під час пошуку металів за допомогою металошукача в Лисянському районі Черкаської області, знайшов гільзу артилерійського снаряду часів ВВВ, в якій знаходилась речовина зовні схожа порох, яку останній, усвідомлюючи протиправність своїх дій переніс до свого домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час знешкодження якої він дістав із вище вказаного боєприпасу речовину зовні схожу на порох, та помістив до поліетиленового пакету де незаконно залишив зберігати в приміщені дровника у металевому дров`яному котлі.

25.03.2020 року під час санкціонованого обшуку території домоволодіння, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , в приміщені дровника, а саме: у металевому дров`яному котлі, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із речовиною зовні схожою на порох маса якої становить 705 г., яка згідно висновку експерта № 5/47 від 24.04.2020 року являється одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом, яку ОСОБА_5 зберігав без належного на те законом дозволу.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за частиною 1 статті 263 КК України, як придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Судовий розгляд проведено в межах предявленого обвинувачення відповідно до частини 1 статті 337 КПК України.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позиції, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а відповідно зі статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України не визнав. Будучи допитаним в суді пояснив, що 25.04.2020 року був вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , почув крики на подвір`ї, коли вийшов на подвір`я, то побачив начальника поліції, той кричав, щоб відкривали двері, бо вони прийшли робити обшук. Він відкрив фірточку, йому показали постанову про обшук. Казали якщо у вас тут щось є заборонене у дворі можете видати. Дружина власник будинку, вона не була присутня при обшуку, їй сказали не виходити. У дворі були старі патрони, які треба було здати в металолом, він їх видав працівникам поліції і сказав, що в нього більш нічого такого, що забороняється законом - немає. Почався обшук, з одного із сараїв винесли гільзи, він був присутнім як з них висипали порох. Не заперечує, що в нього були гільзи, для здачі на металолом, але з порохом гільз не було. Далі при обшуку, перейшли до дровника, який не закривався, і в старому котлові, знайшли якісь кульки з невідомою йому на той час речовиною, як пізніше зясувалося це був артилерійський порох в двох кульках, порох соломкою був, а то два кульки, це все. Потім обшукували сарай, там в нього стояв старий сейф, який не закривався, там лежали всякі гільзи вистріляні, всяке до мисливського, інвентар, з нього витягли коробочку дуже схожу на порох. Знав, що там є порох, але забувся його виложить. Пізніше коли зробили експертизу, він зрозумів що то не мисливський порох, та почав стверджувати, що він йому не належить. Слідуючі дії працівників поліції, був вилучений штик - ніж, шабля. Так як, він являється головою козацької громадської організації, то має шаблю, з нею приймав присягу, шабля стара, Першої світової війни. В будинку прописані дружина, син та дочка. Син проживає і працює в м. Корсунь - Шевченківський, дочка також не проживає там, дуже рідко приїжає, але вони мають ключі і доступ до будинку. Він має у власності металошукач, являється краєзнавцем, інколи пише статті та має доступ досліджувати території, іноді використовує його для пошуку металолому в посадках. Обшук був проведений в двох складських приміщеннях, гараж, 2 столярних приміщеннях, домоволодіння. Знімали обшук на відео. Гільзи знайдені ним в одному місці, де стояла пушка при Другій світовій війні, вони всі були знайдені там. Гільзи знайшов в районі бойових дій, під ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , були стоянки козаків, заряджені гільзи не знаходив, тільки розряджені, виявляв головки снарядів. 247 патронів були знайдені на тому ж полі що і гільзи, він просто захворів і не встиг повідомити про це, знайшов їх в двадцятих числах березня 2020 року. Якби знав що там ще десь є порох, віддав би, а так не знав. В гільзах не бачив як виявили порох, пізніше вже показали їм, а в котлі бачив, свідків не було. Стверджує, що ті предмети, які в нього були вилучені, йому не належать. Після цього працівники поліції і він поїхали на АДРЕСА_2 , на квартиру, зробили там обшук, там нічого не знайшли. Його завезли в поліцію проводити якісь слідчі дії. Пояснення давав, не погоджувався, що то його порох. З дому привезли дружину в поліцію почали її шантажувати, вона дала свідчення. Писав заяву (скаргу) до прокурора, копію цієї заяви на попередньому засідання передав. При допиті, дав пояснення, що вину визнає. В процесі проведення слідства він відмовився від пороху, сказав що порох який знайшли, йому не належить, і відмовляється від баночки, яка була в сейфі. Протокол допиту підписував, але точно не пам`ятає, чи пояснення були прочитані. Кайданки в поліції не одягали, фізичну силу не застосовували. Допитували 25 числа, а в процесі вже з адвокатом виявили, що слідство написало 31 квітня, зовсім не того дня, покази були змінені, підписи підроблені. Вважає, що на нього доніс ОСОБА_9 , який був другом, потім з ним був конфлікт, не продав йому роги, які знайшов в лісі, це роги скинуті оленів, косуль. ОСОБА_9 йому погрожував кримінальною відповідальністю і міг знати, що є в домоволодінні, за адресою АДРЕСА_1 , так як неодноразово там був.

Суд у повному обсязі дослідив докази надані сторонами, та які представлені стороною обвинувачення і докази, які зібрані в ході судового розгляду, оцінив їх в своїй сукупності, вислухав пояснення свідків, обвинуваченого, вивчив письмові матеріали кримінального провадження, та проаналізував докази надані стороною захисту.

Допитана у судовому засіданні 05.08.2021 року свідок ОСОБА_10 , вказала що ОСОБА_5 її чоловік, проживають разом, мають двох дітей. Після обшуку 25 числа її забрала поліція, щоб вона давала пояснення. Забрали її з дому і писали пояснення. Запитувала, що має розказувати. Вона і її чоловік не були присутніми під час обшуку. Давала пояснення, що в її чоловіка вилучили. Казала, що не знає що вилучили, знає, що в чоловіка нічого забороненого не було. До них приїжають син з дочкою, дочка частіше, син не часто. В чоловіка є металошукач вже більше десяти років, займається дослідженням, знайдене приносить до будинку. Коли прийшли з поліції, побачила багато людей, запитала в чоловіка: "що сталося?", він сказав, що прийшли з обшуком. Один з працівників сказав, щоб вона йшла в літню кухню, вона там і сиділа, а вони пішли дивитися по сараям, по столярці. Знає, що у її чоловіка з ОСОБА_9 був конфлікт. Стверджує, що нічого не підписувала.

Свідок ОСОБА_11 , що допитаний в судовому засіданні 27.09.2021 року пояснив, що був понятим при здійсненні певних дій працівниками поліції. Запрошений був на обшук, вилучали патрони, гільзи, порох, шаблю. Було 2 обшуки, по одному - на квартирі і в будинку. Спочатку у приватному будинку. Було 2 понятих. У будинку була шабля, порох та патрони у гаражі. Шабля була у сейфі, відкривали. Пропонували видати речі добровільно, не видав, і почали виявляти. Постійно все бачив, був присутнім при вилученні. У гаражі працівники поліції знайшли порох, гільзи, патрони, і там ще у пристройці каструля, замотаний порох, гільзи, патрони. У дровнику під каструлею замотаний порох у пакеті завернутий у ганчірці, тут один, а у гаражі - був порох, гільза. Снаряди артилерійські були, а кількості не пам`ятає, їх знайшли коло дровника, у гаражі, біля пристройки, там скрізь вони були. Спаковували у пакети, опечатували, у його присутності. Був ОСОБА_5 присутній та говорив: що найшов, накопав, артилерійські снаряди, казав, що найшов у лісі. Нічого про порох не говорив. У квартирі під час обшуку нічого не находили. Коли його запросили на обшук був біля будинку ОСОБА_5 , біля магазину, там і запросили його працівники поліції. Раніше не працював у поліції. У одних гільзах був порох. Багато було гільз. Гільзи вилучали у целофановий пакет, самоклеющі. Вилучали і упаковували, описували і розписувався на місці. Дружина і син ОСОБА_5 там були, коло них були, син постійно ходив, дружина підходила, відходила. Як понятий був, протоколи підписував. Документи, які були на досудовому слідстві - були підписані там на місці. Пригадує, що був у райвідділі, допитували як свідка, якщо в протоколі зазначено 31.03.2020 року, то так і було.

Допитаний у судовому засіданні 06.12.2021 року свідок ОСОБА_12 показав, що його запросили бути понятим, проводили обшук будинковолодіння ОСОБА_5 , був від початку і до кінця. Коли приїхали до будинку, постукали, їм відкрили, зачитали права і по дозволу господарів почали обшук. Був сам ОСОБА_5 , була його дружина періодично, і ще одни чоловік - син був. Працівники поліції пропонували вчинити дії, а саме видати заборонені предмети. Перед обшуком ОСОБА_5 добровільно здав старі патрони, інші речі чи видавались добровільно він не пам`ятає. На подвірї та в приміщеннях був порядок. Обшук почався з літньої кухні. У літній кухні нічого не виявили, а виявили між літньою кухнею і вуликами в приміщенні, шиферної побудови, порох у гільзі. Знайшли порох, було зафіксовано, поняті були, фотографували, опечатали, 2 пакети було. Далі пішли по інших господарських приміщеннях, до сейфа, знайшли порох у сейфі у старому довгому хліві, у сейфі -патронтаж і порох. Зафіксували, позвали їх, порох був у маленькій коробочці. В подальшому перейшли до будинку, але там нічого не виявлено. Обходили кожне приміщення. Обшукували все протягом двох годин. Чи пояснювали щось власники не пам`ятає, по закінченню слідчих дій - надавали протоколи він підписував. Потім приїхали до райвідділу. Після обшуку в інший день його не допитували, має вахтовий метод роботи. Підписував документи, протокол обшуку, протокол допиту свідка. Розписався у документах та його відпустили. Особу, яка давала на підпис документ у відділенні поліції, не знає, це був працівник поліції.

У судовому засіданні 26.10.2022 року допитаний свідок ОСОБА_9 пояснив, що з обвинуваченим раніше знайомі і мали ділові стосунки, жили по сусідству, але в нього з ОСОБА_5 були непорозуміння. Раніше він його обзивав і погрожував. Не пам`ятає коли ці події відбувалися, але за довго до обшуку в його будинку. Почув що ОСОБА_5 знайшов деякі речі під час подій Великої Вітчизняної війни, це була зброя гвинтівка. Він особисто відвідав райвідділ поліції і написав заяву, де все описав. Як понятий чи як свідок не приймав участі, але йому відомо що ОСОБА_5 знайшов гвинтівку. У приміщенні де роги були, він був, і купив ці роги в нього. ОСОБА_5 сказав, що йому мало заплатив, хоча зразу ж вони розрахувалися за згодою. Після чого ОСОБА_5 йому погрожував. Знає, що ОСОБА_5 робить розкопки. Це він повідомив поліцію. Не пам`ятає прізвище особи, яка сказала йому, що знайшов ОСОБА_5 .. Відомо, що при обшуку будинку знайшли порох, патрони.

Оцінюючи покази свідків, суд констатує що покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які були понятими під час проведення обшуку, є послідовними, не протирічать один одному та матеріалам процесуальних документів, у тому числі в частині зафіксованих дат.

Щодо оцінки показів свідка ОСОБА_10 , які надані в суді, яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд відноситься критично.

Крім показань допитаних вищезазначених свідків, у судовому засіданні безпосередньо досліджені і усі письмові, аудіо-, відеодокази, долучені прокурором в підтвердження предявленого ОСОБА_5 обвинувачення та процесуальні документи.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, стороною обвинувачення були надані наступні письмові докази та процесуальні документи:

- клопотання 111т/56/03-2020 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 03.03.2020 року, заходи проводилися відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , шляхом контролю за телефонними розмовами, терміном 60 (шістдесят) діб з моменту винесення ухвали;

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13.05.2020 року у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж який проводився в період з 13.03.2020 року по 30.04.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Черкаського апеляційного суду ОСОБА_13 від 05.03.2020 року № 701, починаючи з 05.03.2020 року терміном 57 діб, стосовно ОСОБА_5 , у результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж було отримано інформацію, яка підтверджує, що у діях ОСОБА_5 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що викладено у довідці та зафіксовано в електронному вигляді на матеріальному носії інформації.

В додатку довідка про результати проведення НСРД № 267т/56/02-2020 від 13.05.2020 року на 7 аркушах та оптичний диск серійний номер ZE6271 - DVD - J47F4 інв. № 6 від 10.03.2020, об`єм запису 1,04 ГБ, таємно, які досліджено (прослухано) безпосередньо у судовому засіданні;

- ухвала слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_14 від 20.03.2020 року, про задоволенння клопотання заступника начальника СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_15 погоджене з начальником Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_16 , та надання дозволу на проведення обшуку у домоволодінні яким користується ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, та інших речей, обіг яких заборонений законом;

- протокол обшуку від 25.03.2020 року в присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , із застосуванням цифрової відеокамери "Panasonic", де ОСОБА_5 добровільно видав 248 предметів, які за зовнішніми ознаками схожі на патрони, що були поміщені до сейф - пакетів № 7039488, 7039497. Та, у зв`язку з частковим виданням того, що вимагається, проведено обшук та у ході проведення обшуку виявлено: речовину чорного кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на порох, яку поміщено в сейф - пакет № INZ 1041607. В дровнику під час обшуку дров`яного котла в ньому виявлено речовину чорного кольору, яка зовні схожа на порох, яку поміщено в сейф - пакета № 4451417 та дві банки із речовиною, що за зовнішніми ознаками, схожа на порох, яку було висипано до сейф - пакетів із № 4473941, № 4473918. В майстерні було вилучено штик - ніж, який поміщено до сейф - пакету з № INZ3002254. В майстерні також виявлено металеву банку з речовиною, схожа на порох яку поміщено до сейф - пакету з № INZ 1041608, в одній з кімнат житлового будинку виявлено та вилучено шаблю, яку поміщено в мішок сірого кольору, верх якого зв`язано ниткою до кінців якої прикріплено аркуш білого паперу з пояснювальним написом, підписами понятих та скріплено відтиском печатки "Для пакетів Лисянського ВП".

В додатку акт про застосування службового собаки від 25.03.2020 року для пошуку в/п, в/з та вибухових речовин у будинку та господарських спорудах за адресою: АДРЕСА_1 .

Додатком до протоколу обшуку є флеш - накопичувач, в кількості 2 шт., які досліджено безпосередньо у судовому засіданні;

- висновки судових вибухо-технічних експертиз, надані на дослідження предмети, що вилучені у ОСОБА_5 , від 25.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщені гаражу, гільзу артилерійського снаряду 45 калібру часів ВВВ із сухою речовиною маса якої становить 322,21 г. (згідно висновку експерта № 5/46 від 08.05.2020 року, являється одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом, наданий на дослідження одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох придатний для проведення горіння); в приміщені майстерні, а саме: у металевому сейфі, було виявлено та вилучено металеву банку із сухою речовиною маса якої становить 69,4 г. (згідно висновку експерта № 5/45 від 23.04.2020 року являється одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом "4/7", наданий на дослідження одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох "4/7" відноситься до вибухових речовин ментальної дії, наданий на дослідження одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох "4/7" придатний для горіння); в приміщені дровника, а саме металевому дров`яному котлі, було виявлено та вилучено дві металеві банки із сухою речовиною, загальна маса якої становить 604,59 г. (згідно висновків експерта № 5/48 від 05.05.2020 року та № 5/49 від 24.04.2020 року являється одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом); в приміщені дровника, а саме: у металевому дров`яному котлі, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із речовиною зовні схожою на порох маса якої становить 705 г. (згідно висновку експерта № 5/47 від 24.04.2020 року являється одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом), які ОСОБА_5 зберігав без належного на те законом дозволу. Та, довідки про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні № 0000037 ;

- акти знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують № 5/46 від 10.04.2020 року, № 5/45 від 10.04.2020 року, № 5/49 від 10.04.2020 року, № 5/48 від 10.04.2020 року, № 5/47 від 10.04.2020 року;

- постанову слідчого СВ лейтенанта поліції ОСОБА_17 про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.05.2020 року;

- квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 37, а саме, пакет експертний № 3937057 в якому знаходиться ємкість з-під пороху. Поліетиленвоий прозорий пакет з біркою № 7677297, № 3937057, п.п. № 7677297.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених вище доказів, суд враховує, рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально - процесуального законодавства, перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Та, практику Європейського суду з прав людини, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі "Тейскера де Кастро проти Португалії" від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Оцінюючи згідно до вимог статті 94 КПК України дослідженні в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про їх належність та допустимість.

На підтвердження невинуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, стороною захисту були надані наступні письмові докази:

- заява від ОСОБА_5 , датована 21.05.2020 року, начальнику Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції, про те, що більше року як звертався в органи поліції Черкаської області, щоб надали допомогу через погрози фізичної розправи ОСОБА_18 , до цього часу відповіді не надійшло, заяви було дві, та просив надати матеріали розгляду цим заяв;

- заява ОСОБА_5 від 27.03.2020 року прокурору Лисянського віддліу Звенигородської місцевої прокуратури, на неправомірні дії 25.03.2020 року начальника відділу Лисянської поліції, працівників поліції, щодо проведення обшуку в оселі, не надання державного адвоката. Та, з повідомленням того, що позавчора знайшов металеву коробку, коли її дома відкрив, виявив патрони періоду Великої Вітчизняної війни, вчора збирався віднести їх до відділу поліції, щоб здати, за станом здоровя цього зробити не вдалося. У заяві описано, те, що було виявлено під час обшуку. Та, те, що має конфлікт з Козачинським. Повідомляє, що являється головою двох районних громадських організацій Товариства сприяння оборони України і Лисянського районного козацького товариства, член спілки краєзнавців України,

до яких суд відносить критично, та не погоджується зі стороною захисту, що дані докази свідчать про упередженість під час досудового слідства даного кримінального провадження, і є доказом не винуватості обвинуваченого.

Суд при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту, тобто обмежений у праві збору доказів, залишаючись обєктивним і неупередженим, створивши необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обовязків та здійснення наданих їм прав, розглянув кримінальне провадження № 0000037 від 20 лютого 2020 року, і постановляє відповідне рішення з урахуванням наденого вище.

Відповідно до частини 1 статті 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, та застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом".

Так, судом врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях "Коробов проти України" (Korobov v. Ukraine заява № 39598/03) від 21.10.2011 року, у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom) від 18.01.1978 року та "Кобець проти України", "Щербакова проти України", "Ушаков та Ушакова проти України", суд наголошував, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено поза розумним сумнівом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину це кримінально - правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально - правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально - правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

У пунктах 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 3 "Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами" передбачено, під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці (1), незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, повязані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо (2).

На думку сторони обвинувачення, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, в суді доведена повністю, а саме: показами свідків, які підтвердили виявлення та вилучення пороху та інших речей; протоколами та диском із записом, в якому обвинувачений вказав, що дані предмети він знайшов, поклав та забувся про них; висновками експертів, якими встановлено, що вилучена речовина це є порох, нітроцелюлозний, бездимний, обіг якого законом заборонений. Отже обвинувачений придбав шляхом знахідки та зберігав в домоволодінні де проживав незаконні предмети, вибухові речовини (порох) без передбаченого законом дозволу.

Прокурор, з урахуванням зясованого в суді, позиції обвинуваченого щодо предявленого обвинувачення (вину не визнав) та його особи, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, є тяжким кримінальним правопорушенням, вважав за доцільне, на підставі викладеного ОСОБА_5 визнати винним за частиною 1 статті 263 КК України. Вказав, що виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції його від суспільства. Просив суд ОСОБА_5 призначити покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі, до вступу вироку в законну силу обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, речові докази по кримінальному провадженню знищити, витрати за проведення експертиз стягнути на користь держави.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України не визнав, вказав що ніякі гільзи та порох не знаходив та додому не приносив, дати, які зачитав прокурор є видумані, протоколи допитів були підроблені та підписи підроблені. Пороху не зберігав. В домоволодінні в якому проводився обшук належить його дружині, він там проживає періодично, в літній період, тут прописані дочка та син, які там тимчасово проживають, син приїжає з ОСОБА_8 на вихідні. Не може знати хто ходив до них у двір. Вважає, що порох могли підкинути, думає на ОСОБА_9 , який раніше був другом. Слідство, навіть не допитало ні сина, ні дочку, чому вину поклали на нього не може знати, не винуватий. Просить суд його виправдати, так як немає доказів того, що це він приніс та зберігав вилучений порох.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 зазначив, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 263 КК України, на його думку не встановлена, обвинувачений свою вину не визнає, та в черговий раз вказує що вилучений порох належить не йому, він не є власником житлового будинку та надвірних споруд, доступ до домоволодіння мали інші члени родини, які зареєстровані в даному житловому будинку, органами досудового розслідування не встановлені та не допитані вони, підозра та обвинувачення тримається на припущеннях, а саме про те, що дані предмети, які вилученні під час обшуку належать обвинуваченому. Вказав, що сам факт вилучення пороху з будинку обвинуваченим не оспорюється, але це не є фактом придбання та зберігання вибухових речовин, тому просять визнати ОСОБА_5 не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 263 КК України та винести виправдовувальний вирок.

Відповідно до частини 1 статті 263 КК України носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дає суду прийти до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом, і його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 263 КК України, тобто придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно з частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Відповідно до практики Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 року у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" розяснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобовязані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням конкретних обставин справи та їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією частиною 1 статті 263 КК України,яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", а також характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у не визнанні вини, дані, які характеризують його особу, те, що він не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, згідно довідки - характеристики виданої виконавчим комітетом Лисянської селищної ради селищним головою ОСОБА_19 від 01.04.2020 року, ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , Лисянська селищна рада компрометуючими відомостями не володіє; згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.12.1999 року є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Та, враховує, досудову доповідь від 27.07.2021 року, за якою ОСОБА_5 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. При звільненні правопорушника від відбування покарання з випробуванням доцільно застосувати ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України, - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Обставин, що помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено. Обвинувачений має постійне місце проживання, родину, є пенсіонером, раніше не судимий.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з думкою прокурора щодо міри покарання, та вважає, що виправлення засудженого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого у період іспитового строку з покладенням на нього обовязків, передбачених статтею 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України. Так, 248 предметів, що зовні схожі на патрони, які було поміщено до сейф-пакетів № 7039498, № 7039497; штик-ніж, який поміщено до сейф-пакету № INZ1041608; шаблю, яку поміщено в мішок сірого кольору верх якого зв`язано ниткою до кінців якої прикріплено аркуш білого кольору з пояснювальним написом та підписами понятих, підлягають знищенню. Довідку про результати проведення НСРД № 267т/56/02-2020 від 13.05.2020 року та оптичний носій інформації (диск) серійний номер ZE6271-DVD-J47F4 інв. № 6 від 10.03.2020, об`єм запису 1,04 ГБ, таємно, від 10.03.2020, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, слід залишити при матеріалах судової справи.

Згідно статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Так, із ОСОБА_5 стягненню підлягають судові витрати, а саме, кошти в загальному розмірі 17 979, 50 грн. за проведені експертизи: № 5-000046 від 08.05.2020 року в розмірі 1 307,60 грн.; № 5-000045 від 23.04.2020 року в розмірі 4 903,50 грн.; № 5-000049 від 24.04.2020 року в розмірі 5 230,40 грн.; № 5-000048 від 05.05.2020 року в розмірі 1 307,60 грн.; № 5-000047 від 24.04.2020 року в розмірі 5 230,40 грн., на користь держави.

Обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження № 0000037 від 20.02.2020 року, не обирався.

У звязку з тим, що суд визначає міру покарання з призначенням іспитового терміну, то в обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою, як клопоче прокурор, слід відмовити.

Заходи забезпечення кримінального провадження, не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили, речові докази, які зберігаються в кімнаті речових доказів Лисянського ВП, а саме 248 предметів, що зовні схожі на патрони в сейф-пакеті № 7039498, № 7039497; штик-ніж в сейф-пакеті № 3002254; шаблю, яку поміщено в мішок сірого кольору верх якого зв`язано ниткою до кінців якої прикріплено аркуш білого кольору з пояснювальним написом та підписами понятих; ємкість з-під пороху в сейф-пакеті № 3937057; поліетиленовий прозорий пакет з біркою № 7677297 в якому знаходяться гільзи, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти в сумі 17 979,50 грн. (сімнадцять тисяч девятсот сімдесят девять гривень 50 копійок) в порядку відшкодування витрат за проведення експертиз.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Вирок суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1