Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1130/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому розгляді кримінальне провадження № 0000135 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого вироками:

1. Сарненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;

2. Сарненського районного суду Рівненської області від 20 березня 2015 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі;

3. Сарненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2018 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

4. Сарненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2020 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі; зміненого ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду від 01 червня 2021 року є засудженим за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі, звільнений від покарання умовно-достроково ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 08 червня 2022 року на невідбутий термін покарання 4 місяці 10 днів;

засудженого вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 19 січня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покладено відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022, який у подальшому продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022, в подальшому продовжений на підставі Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 16.11.2022, далі продовженому на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023, а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 13.02.2023, вчинив ряд кримінальних правопорушень.

Так, в період часу з 25 січня 2023 по 12 лютого 2023 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, таємно проник через попередньо розбите скло віконної рами до середини приміщення відокремленої частини будинку належного ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав бувшу у використанні технічно справну насосну станцію марки «Нептун» модель СН-1100А вартістю 2 521, 92 грн, електрочайник марки «A-PLUS» модель ЕК-2130 вартістю 137, 50 грн, плитку електричну марки «Lucky Horse» модель ТМ-HS01 вартістю 329, 70 грн та телевізор марки «Samsung» модель CS21B501HU вартістю 466, 67 грн, належні ОСОБА_6 . Викрадену побутову техніку ОСОБА_3 в подальшому привласнив та розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 3455, 79 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_3 19.02.2023 приблизно о 20.00 год., знаходячись поблизу магазину «Варіант», що в м. Сарни по вул. Технічна, 19, Сарненського району Рівненської області, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, таємно здійснив крадіжку велосипеду марки «SPRICK» жовтого кольору вартістю 1799, 70 грн належного ОСОБА_7 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме використовував його у власних цілях, чим заподіяв матеріальної шкоди на вказану суму.

Також, ОСОБА_3 18.02.2023 приблизно о 12.15 год., знаходячись поблизу входу до під`їзду №2 багатоповерхового будинку, що в АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно здійснив крадіжку велосипеду марки «Ardis Либідь» темно-зеленого та срібного кольору вартістю 2691,67 грн. належного ОСОБА_8 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме використовував його у власних цілях, чим заподіяв матеріальної шкоди на вказану суму.

Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дії обвинуваченого ОСОБА_3 по факту таємного викрадення чужого майна потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло, в умовах воєнного стану; і визнає його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення. Встановлені судом обставини повністю підтверджується наступними дослідженими доказами.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали заяви з проханням проводити судове засідання за їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому діянні визнав частково та щиро розкаявся, дав повні та детальні показання про обставини скоєння кримінальних правопорушень. Суд переконався в тому, що допитаний обвинувачений докладно, послідовно, переконливо, несуперечливо давав показання про обставини вчинення кримінальних правопорушень, його показання підтверджують викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінальних правопорушень, що виключає можливість обмови себе обвинуваченим.

Інші докази стосовно фактичних обставин справи у судовому слідстві відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались, так як учасниками судового розгляду не оспорювались, судом з`ясоване правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, як особа, на яку скарги в органи місцевого самоврядування не надходили.

Як обставини, які пом`якшують покарання, суд приймає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, органами досудового розслідування не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За правилами ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, виходячи із встановленої ст. 50 КК України мети покарання - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, зобов`язують суд при призначенні покарання належним чином враховувати ці встановлені законом критерії.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення обвинувачених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Суд враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд з прав людини наголошував, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Суд враховує, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться у провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність, що, зокрема, виражається і в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Суд приходить до висновку, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який повністю визнав себе винним, позитивно характеризується за місцем проживання, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , зокрема, щире каяття (пожалкував за вчинене ним кримінальне правопорушення, повністю усвідомив наслідки свого діяння, зробив для себе відповідні висновки, частково відшкодував заподіяну потерпілим шкоду, що визнається сторонами провадження), активне сприяння розкриттю злочину, позицію потерпілих, які жодних претензій до обвинуваченого не мають, що сукупність вказаних обставин істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

За вказаних обставин, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі з призначенням покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на рівні нижчої межі, встановленої в санкції статті; та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 19.01.2023 року, перевівши 1 рік обмеження волі у 6 місяців позбавлення волі, враховуючи що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та призначити остаточне покарання для ОСОБА_3 у виді позбавлення волі,

На думку суду, саме таке покарання, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним та документально підтверджені процесуальні витрати та на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, з нього слід стягнути на користь держави вартість проведених експертиз в сумі 4908 грн. 28 коп. (755,12+755,12+755,12+377,56+1510,24+377,56+377,56).

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 19.01.2023 року, остаточне покарання для ОСОБА_3 призначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з 17 січня 2023 року з моменту його взяття під варту.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі до 18.06.2023 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України, визначити розмір застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 53680 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача 26259988, Назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, Рахунок: UA0010559, Призначення платежу: "застава від ______________________________ (прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка внесла заставу) за ___________________________ (прізвище, ім`я, по-батькові особи, за яку внесли заставу) у кримінальній справі №___/____/__-к (_____________ суд Рівненської області);".

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ДКСУ м. Київ коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Сарненський районний суд Рівненської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету 4908 грн. 28 коп. документально підтверджених процесуальних витрат.

Документи кримінального провадження, зберігати в суді; речові докази: електрочайник марки «A-PLUS» модель ЕК-2130, плитку електричну марки «Lucky Horse» модель ТМ-HS01 та телевізор марки «Samsung» модель CS21B501HU повернути ОСОБА_6 ; велосипед марки «SPRICK» повернути ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: