Справа № 733/249/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/72/22
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду об`єднане кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_8 на ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2021 року та від 21 жовтня 2021 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2021 року було повернуто заяву засудженої ОСОБА_8 про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Мотивуючи своє рішення суд вказав, що ОСОБА_8 не виконала вимог, викладених в ухвалі колегії суддів Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2021 року, якою заяву засудженої про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами залишено без руху, з підстав, визначених в ухвалі суду, із встановленням 10-ти денного строку для усунення недоліків з дня отримання ухвали, однак остання подала до суду лише копію свідоцтва про укладення шлюбу, а також заяву про нібито усунення недоліків та перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, однак у якості таких нею знову було зазначено ті ж обставини, що і в попередній заяві, а також інші обставини, які не відповідають вимогам ч. 2 ст. 459 КПК України та не можуть бути визнані судом нововиявлені у розумінні ст. 459 КПК України України, а тому суд прийшов до висновку, що недоліки, допущені ОСОБА_8 при подачі заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами є не усунутими, у зв`язку з чим зазначену заяву було повернуто останній.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_8 про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за виключними обставинами.

Мотивуючи своє рішення суд вказав, що зазначені у заяві ОСОБА_8 обставини неможливо розцінити як виключні обставини відповідно до вимог п.1 ч. 3 ст. 459 КПК України, які не можуть бути предметом розгляду суду в порядку перегляду вироку за виключними обставинами та вирішується в порядку виконання вироку судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджена відбуває покарання, оскільки обставини, на які вона посилається в заяві та визнані Конституційним Судом України неконституційними, не застосовувались судом при вирішенні справи відносно неї.

Не погодившись з рішеннями суду, засуджена ОСОБА_8 подала апеляційні скарги, в яких просить скасувати ухвали суду та призначити новий розгляд в суді 1 інстанції.

В обґрунтування своїх доводів щодо неправомірного повернення її заяви вказує, що ухвалене судом рішення є необґрунтованим, упередженим та передчасним, оскільки суд вказав на те, що вказані нею у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у розумінні ст. 459 КПК України не можна вважати такими, що відносяться до нововиявлених. Вважає, що суд виніс передчасне рішення виходячи з того, що ч. 3 ст. 429 КПК України не передбачено такої підстави для повернення заяви заявнику, таким чином фактично перевищив свої повноваження на даній стадії та вдався до вирішення питання по суті заявлених вимог.

В обґрунтування своїх доводів щодо відмови у відкритті провадження вказує, що законодавець не уповноважив суддів за результатом перевірки заяви про перегляд судового рішення на ново виявленими або виключними обставинами приймати рішення про відмову у відкритті провадження. Стверджує, що суддями для обгрунтування своєї відмови за її заявою, яка мала конкретизовані вимоги та посилання на рішення і норми закону, неправомірно було застосовано закон, що не підлягає застосуванню. На думку апелянта, ухвала суду від 21 жовтня 2021 року не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який погодився з висновками суду першої інстанції, доводи захисника та засудженої на підтримку поданих апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Із системного аналізу глави 34 КПК України, загальних засад та принципів кримінального провадження вбачається, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним переглядом і виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Що стосується доводів засудженої ОСОБА_9 про неправомірне повернення її заяви про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами, то слід зазначити наступне.

Частиною 2 ст.462 КПК України визначені вимоги, які ставляться до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в тому числі в заяві необхідно зазначити обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою під час судового розгляду, клопотання про поновлення строку подання заяви.

Частиною другою ст. 459 КК України визначено, які обставини визнаються нововиявленими.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджена посилається на те, що при попередніх розглядах її справи не були враховані істотні порушення вимог КПК України, а саме, пошкоджені матеріали з аудіовідеофіксацією не відкриті їй матеріали кримінального провадження згідно ст. 290 КПК України.

Ухвалою колегії суддів Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15.07.2021 року заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_8 було залишено без руху, оскільки заявником не дотримано вимог ст. 462 КПК України, а саме заявником не зазначено нововиявлених обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України.

З огляду на вимоги ст. 459 КПК України вбачається, що обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше не відомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування; ці юридичні факти, мають знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростувати, через їх попередню невідомість та істотність, висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Для усунення недоліків судом надано строк десять днів з дня отримання ухвали. Копію відповідної ухвали ОСОБА_9 отримала 16.07.2021 року (том 7 а.с.84).

Аналізуючи наведене, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про невідповідність заяви засудженої вказаним вимогам та надано ОСОБА_8 строк для усунення недоліків. Проте, у визначений судом строк засуджена направила на адресу районного суду заяву, яка, як вірно констатував суд, містить аналогічні доводи і мотиви в первісній заяві, а також інші обставини, які не відповідають вимогам ч. 2 ст. 459 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Вказане законодавче формулювання не передбачає, що, за наявності відповідних правових підстав, у відкритті провадження не може бути відмовлено, однак воно передбачає кілька варіантів рішення. Надавши судді повноваження вирішувати питання, законодавець тим самим надав судді повноваження оцінювати, чи є підстави для відкриття провадження і, таким чином, повноваження вирішити відкрити чи відмовити у відкритті провадження.

За таких підстав позиція засудженої щодо недотримання судом норм ч.2 ст. 459 та ч. 2 ст. 462 КПК України, в контексті вирішення питання щодо повернення заяви після її перевірки на відповідність вказаним положенням без відкриття провадження по справі, є безпідставною та такою, що суперечить чинному законодавству.

Згідно ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

Таким чином, у розумінні норм кримінального процесуального закону, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається особі, якщо: така не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк; її подала особа, яка не має права подавати заяву; вона подана після закінчення строку і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. А тому вказівка засудженої на те, що ч. 3 ст. 429 КПК України не передбачено такої підстави для повернення заяви заявнику, чим, на думку апелянта, судом було перевищено свої повноваження на даній стадії та вдався до вирішення питання по суті заявлених вимог, слід визнати безпідставними.

Аналізуючи вказані норми процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що засуджена ОСОБА_8 фактично не усунула недоліки, які були зазначені в ухвалі Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15.07.2021 року, а тому ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20.09.2021 року її заяву про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами цілком обґрунтовано повернуто заявнику.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2021 року є законною та обґрунтованою, ґрунтується на конкретних нормах кримінального процесуального закону, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженої, не має.

Що стосується доводів засудженої про неправомірну відмову у відкритті провадження, то колегія суддів відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджена посилається як на виключну обставину, визначену п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України, на Рішення Конституційного Суду України № 6-р(ІІ)/2021 від 16 вересня 2021 року, та ставить питання щодо скасування вироку та зміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

З огляду на вимоги ст. 459 КПК України вбачається, що обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше не відомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування; ці юридичні факти, мають знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростувати, через їх попередню невідомість та істотність, висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України, виключною обставиною визнається встановлена Конституційним судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.

Рішенням Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/2021 визнано неконституційними положення ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК України, через те, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Разом з тим, цим же Рішенням зобов`язано Верховну Раду України невідкладно привести нормативне регулювання, установлене статтями 81, 82 КК, у відповідність до Конституції України та цього Рішення.

Таке Рішення Конституційний Суд України постановив з метою реалізації статей 3, 23, 28 Конституції України та приведення Кодексу у відповідність до Конституції України та зазначив, що обов`язком саме Верховної Ради України є законодавчо забезпечити реалістичну перспективу звільнення осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, від подальшого відбування такого покарання шляхом унормування порядку заміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням або умовно-дострокового звільнення.

Тому виконання вищевказаних приписів Конституційного Суду України повинно бути здійснено шляхом внесення Верховною Радою України змін до норм права, які регулюють питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміну його невідбутої частини більш м`яким, з метою поширення їх дії на такий вид покарання, як довічне позбавлення волі.

Суд будь-якої інстанції самостійно змінювати Закон не може.

Статті 81 та 82 КК України регламентують порядок умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, і не мають ніякого відношення до призначення покарання за наслідками встановленого кримінального правопорушення та не могли бути враховані під час вирішення питання про призначення міри покарання засудженій ОСОБА_8 , оскільки регулюють пом`якшення покарання для засуджених після відбуття певного строку покарання, застосовуються під час виконання вироку.

Таким чином, вирішення питання про застосування вказаних норм Закону, які визнані неконституційними, але на законодавчому рівні не врегульовані, не підпадають під розуміння виключних обставин, як помилково вважає засуджена, адже вони ніяким чином не скасовують такий вид покарання як довічне позбавлення волі.

Відповідно до частини другої статті 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Вказане законодавче формулювання не передбачає, що, за наявності відповідних правових підстав, у відкритті провадження не може бути відмовлено, однак воно передбачає кілька варіантів рішення. Надавши судді повноваження вирішувати питання, законодавець тим самим надав судді повноваження оцінювати, чи є підстави для відкриття провадження і, таким чином, повноваження вирішити відкрити чи відмовити у відкритті провадження.

Норми процесуального закону надають судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами, що знайшло своє відображення у висновку, викладеному у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа № 522/14170/17).

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 03.02.2020 року у справі № 522/14170/17 звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Вказівка засудженої про те, що за її заявою, яка мала конкретизовані вимоги та посилання на рішення і норми закону, судом неправомірно було застосовано закон, що не підлягає застосуванню, не заслуговують на увагу та спростовуються вимогами ч. 2 ст. 464 КПК України, де визначено, що не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

За таких підстав позиція засудженої щодо недотримання судом норм ч.2 ст. 459 та ч. 2 ст. 462 КПК України, в контексті вирішення питання щодо повернення заяви після її перевірки на відповідність вказаним положенням без відкриття провадження по справі, є безпідставною та такою, що суперечить чинному законодавству.

Згідно ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

Таким чином, у розумінні норм кримінального процесуального закону, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається особі, якщо: така не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк; її подала особа, яка не має права подавати заяву; вона подана після закінчення строку і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. А у разі встановлення судом відсутності підстав для відкриття провадження, зокрема, у разі подачі заяви про перегляд за нововиявленими обставина судового рішення, яке не підлягає такому перегляду, суд наділений повноваженнями відмовити у відкритті провадження за поданою заявою.

Аналізуючи вказані норми процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_8 про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за виключними обставинами законне та обґрунтоване і скасуванню не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, ґрунтується на конкретних нормах кримінального процесуального закону, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженого, не має.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 21 жовтня 2021 року є законною та обґрунтованою, ґрунтується на конкретних нормах кримінального процесуального закону, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженого, не має.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що засуджена ОСОБА_8 не позбавлена можливості звернутися до місцевого суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка буде відповідати вимогам ст. 462 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 459 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2021 року, якою повернуто заяву засудженої ОСОБА_8 про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_8 про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за виключними обставинами залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4