Справа № 524/2642/20
Провадження № 1-кп/524/53/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, невійськовозобов`язаного, судимого:

1)23.02.2015 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненийвід призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік , згідно ст. 76 КК України встановлені обов,язки .

2)31.03.2020 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік , згідно ст. 76 КК України встановлені обов,язки .

3) 11.06.2020 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 185 , ч.4 ст. 70 КК України до 2 х років позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки , згідно ст. 76 КК України встановлені обов,язки,

4) 06.08.2021 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 185 , ч.1 ст. 71 КК України до 2-х років 1 го місяця позбавлення волі . проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1,2, ст. 289 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Епізод 1. 25.03.2015 року, в проміжок часу з 10 год.00 хв. по 14 год.00 хв. ОСОБА_8 , виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов до третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 ,де між третім і четвертим поверхами побачив дитячу коляску марки «Chicco»,вартістю 1183,33 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_9 , діючи таємно для оточуючих , викрав вищевказану дитячу коляску , чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1183,33 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Епізод 2. 28.03.2015 року в проміжок часу з 18 год.00хв. по 22 год.00хв. год., ОСОБА_8 , повторно, виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , зайшов до першого під`їзду і побачив на першому поверсі дитячий велосипед марки «Smart Taine», вартістю 1433,33 грн., який належить потерпілій ОСОБА_10 , діючи таємно для оточуючих, викрав вищевказаний дитячий велосипед , чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на суму 1433,33 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Епізод 3. На початку квітня 2015 року , точного часу органами досудового розслідування та судом не встановлено , ОСОБА_8 , повторно , виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , зайшов до другого під`їзду та побачив на першому поверсі дитячий самокат рожевого кольору, вартістю 513,13 грн. , який належить потерпілій ОСОБА_11 , діючи таємно для оточуючих , викрав вищевказаний дитячий самокат,чим завдав потерпілий ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 513,13 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд .

Епізод 4. В ніч 02.04.2015 року, точного часу органами досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_8 ,повторно , виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_6 , зайшов до першого під ,їзду та побачив на першому поверсі дитячі санчата, коричневого кольору , вартістю 300 грн., які належать потерпілій ОСОБА_12 , діючи таємно для оточуючих викрав вищевказані дитячі санчата коричневого кольору , чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 300 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Епізод 5. В ніч з 05.04.2015 року по 06.04.2015 року, точного часу органами досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_8 , повторно , виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_6 , зайшов до першого під`їзду та побачив на першому поверсі дитячий велосипед «Азимут»,вартістю 850 грн., який належить потерпілій ОСОБА_12 , діючи таємно для оточуючих, викрав вищевказаний дитячий велосипед , чим завдав потерпілий ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 850 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Епізод 6. В ніч з 05.04.2015 року на 06.04.2015 року, точного часу органами досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_8 повторно, виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_6 , зайшов до другого під`їзду та побачив на дев`ятому поверсі велосипед марки «Виникс-12» і велосипедну коляску марки «Профі»,які належать потерпілому ОСОБА_13 , діючи таємно для оточуючих, викрав вищевказаний велосипед і велосипедну коляску , чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 1333,33 грн. . З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Епізод 7. В проміжок часу з 21 год.00 хв. 15.04.2015 року до 08год. 00 хв. 16.04 2015 року , ОСОБА_8 , повторно , виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_7 , зайшов до першого під`їзду та побачив на першому поверсі дитячу коляску марки «Zippy Classik»,вартістю 2066,33 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_14 , діючи таємно для оточуючих, викрав вищевказану дитячу коляску , чим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 2066,33 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд .

Епізод 8. 20.04.2015 року , точного часу органами досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_8 , повторно, виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_8 , зайшов до другого під`їзду та побачив на першому поверсі дитячу коляску « Pagero Grafit Malina», вартістю 1983,33 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_15 , діючи таємно для оточуючих, викрав вищевказану дитячу коляску, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_15 на суму 1983,33 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Епізод 9. 12.11.2019 року в період часу з 17год. 30 хв. по 18год. 00 хв., ОСОБА_8 , повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом,перебуваючи біля будинку № 19 по вулиці Бетонній м.Кременчука Полтавської області побачив автомобіль марки Peugeot Partner сірого кольору ,державний номерний знак НОМЕР_1 ,2006 року випуску, який належить потерпілому ОСОБА_16 , підійшовши до автомобіля , відчинив передні водійські двері , які не були зачинені та за допомогою ключа, який знаходився у замку запалення вказаного автомобіля завів двигун автомобіля і поїхав на ньому з місця вчинення кримінального правопорушення . Транспортним засобом, автомобілем марки Peugeot Partner сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ,2006 року випуску, яким незаконно заволодів, розпорядився на власний розсуд , в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду у розмірі 79526,30 грн.

Епізод 10. 06.04.2020 року приблизно о 13 год. 48 хв., ОСОБА_8 , повторно, виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за адресою: Полтавська область , м. Кременчук , вулиця Ігоря Сердюка, буд.11 , побачив біля входу до магазину «АТБ-Маркет» велосипед «Аіст» зеленого кольору,вартістю згідно висновку експерта № 544/Кр від 23.04.2020 року 2632,39 грн., який належить потерпілому ОСОБА_6 , звідки таємно для оточуючих викрав вищевказаний велосипед , чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2632,39 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушеннях визнав повністю, від дачі показань по справі відмовився, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті і на питання суду пояснив , що з обсягом і вартістю викраденого майна , яке зазначено в обвинувальному акті він погоджується повністю, все викрадене майно продавав на ринку «Придніпровський « м. Кременчука ,гроші , які отримував від продажу викраденого майна витрачав на власні потреби . Дійсно, 25.03.2015 року із третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 викрав дитячу коляску марки «Chicco», 28.03.2015 року із першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 викрав дитячий велосипед марки «Smart Taine», на початку квітня 2015 року ,точну дату та час він не пам`ятає, із другого під`їзду будинку АДРЕСА_5 викрав дитячий самокат рожевого кольору, в ніч 02.04.2015 року, точного часу він не пам`ятає із першого під`їзду будинку АДРЕСА_6 викрав дитячі санчата, коричневого кольору , в ніч з 05.04.2015 року по 06.04.2015 року, точного часу він не пам`ятає, знову прийшов до першого під`їзду будинку№. АДРЕСА_6 звідки викрав дитячий велосипед «Азимут», в ніч з 05.04.2015 року на 06.04.2015 року,прийшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_6 , звідки викрав велосипед марки «Виникс-12» і велосипедну коляску марки «Профі», в проміжок часу з 21 год.00 хв. 15.04.2015 року до 08год. 00 хв. 16.04 2015 року , перебуваючи біля будинку № 27-Б, по вул. Пролетарській м.Кременчука зайшов до першого під`їзду та побачив на першому поверсі дитячу коляску марки «Zippy Classik»,яку викрав . 20.04.2015 року , точного часу він не пам`ятає , із другого під`їзду будинку АДРЕСА_8 викрав дитячу коляску « Pagero Grafit Malina», 06.04.2020 року біля магазину «АТБ-Маркет» , розташованого по вулиці І. Сердюка, 11 м. Кременчука побачив велосипед «Аіст», зеленого кольору, на якій сів та поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення . 12.11.2019 року він йшов біля будинку АДРЕСА_9 побачив автомобіль марки Peugeot Partner , сірого кольору, підійшовши до нього , відчинив передні водійські двері вказаного автомобіля, які не були зачинені та за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення вказаного автомобіля,завів його та поїхав , він хотів тільки покататись на автомобілі , умислу здійснювати його угон не було . Був зупинений поліцейськими , автомобіль був повернутий володільцю. У скоєному щиро кається , просить суворо його не карати , деякі речі із викраденого ним майна були повернуті потерпілим .Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до нього про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди визнає частково , матеріальну шкоду на суму вартості згідно експертизи викраденого велосипеду -2632,39 грн., а моральну шкоду у сумі 2000 грн. , просить вибачення у потерпілих за вчинені кримінальні правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у скоєних кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується даними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що 06.04.2020 року він залишив свій велосипед марки «Аіст», зеленого кольору біля магазину «АТБ»,який розташований по вул. Ігоря Сердюка, б. 11 м.Кременчука . Сам велосипед він поставив біля входу та пішов до магазину приблизно на 5-7 хвилин. Вийшовши з магазину, виявив, що велосипед відсутній та викликав поліцію. Поліцейські повідомили йому, що будуть шукати велосипед.Він не бачив як ОСОБА_8 викрадав його велосипед . Пізніше, слідчий повідомив йому , що затримали ОСОБА_8 , та що його велосипед він продав на ринку за 200 гривень. Велосипед він придбав у 2018 році, в магазині, має відповідний чек про покупку. Велосипед був повністю укомплектований. Однак через погані колеса, він здійснив заміну заднього колеса, покришки та камери, вартістю 800 гривень, а також замінив комплект підшипників, однак відповідних квитанцій на це він не має. На момент викрадення велосипеда, він користувався ним 1 рік. Вартість велосипеда він оцінює у сумі 3700 гривень, також на велосипеді був замок, вартістю 162 гривні, на який він має квитанцію. На багажнику велосипеда знаходився ящик, в якому був автомобільний насос вартістю 200 гривень, оптична лупа, канат довжиною 10 метрів, а також його паспорт громадянина України , відновлення якого йому коштувало 400 грн. Загальна сума матеріальної шкоди, яка йому завдана кримінальним правопорушенням складає 6247 гривень. На теперішній час він не може дозволити купити собі новий велосипед через брак коштів, оскільки він є пенсіонером та має маленьку пенсію в сумі 1997 гривень. Із вартістю велосипеду згідно висновку Полтавського НДЕКЦ № 544/Кр від 23.04.2020 року у розмірі 2632,39 грн. він погоджується . Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6247 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. підтримує у повному обсязі , наполягає на його задоволенні Заявлену моральну шкоду вважає завданою внаслідок того, що значно погіршився його уклад життя, йому довелося ходити пішки, має проблеми з ногами, спиною, мав проблеми з серцем через хвилювання щодо викрадення його майна, він є пенсіонером тривалий час збирав кошти на придбання велосипеда , щоб їздити по справам. Просить призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 на розсуд суду.

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що у потерпілого ОСОБА_6 був викрадений велосипед «Аіст» . Вартість велосипеда з урахуванням його експлуатації складає 2632 ,39гривні, . Він погоджується із вартістю велосипеда , яка зазначена у висновку експертизи -2632,39 грн. Велосипед потерпілому не повернутий і для того, щоб придбати новий, йому потрібна сума 3700 гривень, тому і було заявлено позов на суму 3700 гривень. Ним цивільний позов потерпілому був складений з його слів. Щодо інших збитків, які були завдані потерпілому внаслідок скоєння ОСОБА_8 неправомірних дій, а саме вартість додаткових частин, які він використав для переобладнання свого велосипеда, а також речей, що знаходились в коробці, то крім вартості замка, який зазначено і копія квитанції була долучено до позовної заяви, інших доказів вартості викраденого майна він надати суду не може, окільки на момент переобладнання велосипеду потерпілий не передбачав те, що велосипед може бути вкрадений. Щодо витрат, які виникли внаслідок викрадення паспорту, то в обвинувальному акті не зазначено, крім велосипеду, інших речей якими незаконно заволодів ОСОБА_8 , внаслідок викрадення велосипеду, але потерпілий надав копію нового паспорту, що підтверджує, що старий паспорт відсутній. Що стосується позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на переобладнання велосипеда , то він у вирішенні позову покладається на розсуд суду, з врахуванням доказів, які були надані суду . Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву в якій просить суд проводити підготовчі та судові засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 без його присутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду .( а.с.35 т.1).

Потерпілий ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву в якій просить суд проводити підготовчі та судові засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 без його присутності , щодо виду та міри покарання покладається на розсуд суду (т.1, а.с.36).

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, до суду надала письмову заяву в якій просить суд слухати справу за обвинуваченням ОСОБА_8 без її присутності,просить призначити покарання ОСОБА_8 на розсуд суду ( а.с.37 т. 1).

Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилась, до суду надала письмову заяву в якій просить суд слухати справу за обвинуваченням ОСОБА_17 без її присутності, просить призначити покарання ОСОБА_8 на розсуд суду ( а.с.38 т.1).

Потерпіла ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилась, до суду надала письмову заяву в якій просить суд проводити підготовчі та судові засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 без її присутності, щодо виду та міри покарання покладається на розсуд суду (а.с.39 т.1 ).

Потерпілий ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання через свого представника адвоката ОСОБА_18 , в якому просить суд проводити судовий розгляд справи за обвинуваченням ОСОБА_8 за його відсутності , оскільки він знаходиться за кордоном .Просить суд ухвалити відносно ОСОБА_8 обвинувальний вирок та призначити йому покарання на розсуд суду . ( а.с. 20 т.3)

Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд зауважує, що в силу статей 56, 58 КПК України давати пояснення є правом потерпілої сторони. Потерпілим достовірно відомо, що судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, де вони є потерпілими , а тому неприбуття їх за викликом зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою самих потерпілих. Вони не були позбавлені права на використання наявних засобів правового захисту, і вони повинні були розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для реалізації права іншої сторони, зокрема сторони захисту, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим кримінального проступку , нетяжкого і тяжкого злочинів та кваліфікує його дії по епізоду від 25.03.2015 року за ст.185 ч.1 КК України , як таємне викрадення чужого майна(крадіжка). По епізодам від 28.03.2015 року, на початку квітня 2015 року , від 02.04.2015 року, в ніч з 05.04.2015 року по 06.04.2015 року по факту крадіжки у потерпілого ОСОБА_13 , в ніч з 05.04.2015 року по 06.04.2015 року по факту крадіжки у потерпілої ОСОБА_12 , в проміжок часу з 21 год. 00 хв. 15.04.2015 року по 08 год. 00хв. 16.04.2015 року , від 20.04.2015 року , від 06.04.2020 року за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно. По епізоду від 12.11.2019 року дії обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ст.289 ч.2 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Відносно пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом , що він не мав умислу здійснити угон автомобіля марки Peugeot Partner сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тільки хотів його взяти покататись , то відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року зі змінами « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту , а також про адміністративні правопорушення « незаконне заволодіння транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування,примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, -з моменту встановлення контролю над ним, а сам обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечував , що без дозволу володільця заволодів його транспортним засобом , який завів за допомогою ключа та з місця вчинення кримінального правопорушення поїхав.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, має незняті та непогашені судимості , офіційно не працевлаштований , стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває,перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога з 2019 року з діагнозом «ППР алкогольна гостра інтоксикація» , думку потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 .. ОСОБА_16 , які на призначенні суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не наполягають , просять призначити покарання на розсуд суду , обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до ст.50 КК України при призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень .

Судом під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 не встановлена така обставина , яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 добровільне відшкодування шкоди потерпілим , так як він викрадене майно повернув потерпілим і була зазначена під час судових дебатів захисником ОСОБА_19 , оскільки потерпілому ОСОБА_16 згідно розписки ( а.с. 35 т.3) автомобіль , яким незаконно заволодів ОСОБА_8 , на зберігання був переданий працівниками поліції , а не був повернутий обвинуваченим по справі ОСОБА_8 ,також згідно розписки потерпілої ОСОБА_9 ( а.с. 36 т. 3) їй викрадену дитячу коляску «Chicco « та згідно розписки потерпілого ОСОБА_13 ( а.с. 37 т.3) йому дитячий велосипед`Профі» були повернути працівниками поліції , а не обвинуваченим ОСОБА_8 .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень , одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції статей, по яким кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді обмеження та позбавлення волі без конфіскації майна , але не на максимальний строк, оскільки він скоїв кримінальний проступок , нетяжкий і тяжкий злочини, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисні кримінальні правопорушення проти власності , на шлях виправлення не встав , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 .. ОСОБА_16 на призначенні суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не наполягають , просять призначити покарання на розсуд суду. Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути призначене з урахуванням вимог ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень , оскільки обвинуваченим вчинено декілька злочинів. Також покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути призначене згідно ст.71 ч.1 КК України , оскільки він раніше судимий 23.02.2015 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік і в період іспитового строку скоїв нові кримінальні правопорушення , тому суд вважає до призначеного покарання частково приєднати за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.02.2015 року покарання у вигляді 1 -го місяця позбавлення волі. Пояснення захисника ОСОБА_5 під час судових дебатів , що у обвинуваченого ОСОБА_8 закінчився іспитовий строк , який йому призначався згідно вироку від 23.02.2015 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч. 1 ст. 309 КК України суд вважає є необгрунтованими , оскільки відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року зі змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання « у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК . Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК) ( 2341-14 ), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.Таким чином , аналізуючи практику призначення кримінального покарання суд приходить до висновку , що ст.71 ч.1 КК України не можливо застосовувати і призначити покарання за сукупністю вироків якщо є нескасована постанова про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку , але згідно листа провідного інспектора Крюківського районного відділу державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 13.12.022 року ( а.с. 12 т.3) вбачається , що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Крюківському районному відділі державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, який був засуджений 23.02.2015 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ст.309 ч.1 КК України до 1 го року позбавлення волі ,на підставі ст.. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік . З урахуванням вище зазначеного , ОСОБА_8 , покарання , яке призначене вироком від 23.02.2015 року до теперішнього часу не відбув і в період іспитового строку вчинив нові кримінальні правопорушення , тому суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 застосовує вимоги ст.. 71 ч.1 КК України .

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 також повинно бути призначено із застосуванням вимог ст. 70 ч.4 КК України, оскільки він судимий 06.08.2021 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2, 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 2-х років 1-го місяця позбавлення волі, і після постановлення вироку встановлено, що ОСОБА_8 винен ще в інших кримінальних правопорушеннях, вчинених ним до постановлення попереднього вироку, тому суд вважає скласти частково покарання призначене за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 06.08.2021 року у виді 1-го місяця позбавлення волі.

На думку суду , саме призначення такого покарання обвинуваченому відповідає загальним засадам призначення кримінального покарання, зокрема принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не застосований , клопотань про застосування запобіжного заходу не надійшло. Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 25.09. 2021 року згідно протоколу затримання особи від 25.09.2021 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню виходячи із наступних підстав:

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У статті 177 ч.1 ЦК України зазначено , що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 91 ч.1 п.3 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно ст.92 ч. 1 КПК України обов`язок доказування виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

В судовому засіданні встановлено, що розмір матеріальної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_6 у зв`язку з викраденням належного йому майна, а саме велосипеду марки «Аіст» становить 2632,39 грн., що підтверджується висновком експертизи №544/Кр від 23.04.2020 року, тому саме ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 , а не заявлена ним у цивільному позові сума 6247 грн., оскільки суду доказів на підтвердження вартості викраденого у потерпілого ОСОБА_6 майна , а саме , вартості замка до велосипеда , покришки до колеса ( 2шт.) , камери колеса( 2шт.) , комплекту підшипників , автомобільного насосу , оптичної лупи, канату та витрат на відновлення паспорту громадянина України не надано і згідно вимог ст.. 337 ч.1 КПК України суд проводить судовий розгляд справи лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, оскільки органами досудового розслідування ОСОБА_8 було висунуте обвинувачення по данному епізоду крадіжки за ст.. 185 ч.2 КК України , по факту викрадення велосипеду марки «Аіст» зеленого кольору , вартістю не 3700 грн, а 2632, 39 грн. згідно висновку експерта , а не по факту викрадення вказаних потерпілим речей, а саме замка до велосипеда , покришки до колеса ( 2шт) , камери колеса( 2шт) , комплекту підшипників , автомобільного насосу , оптичної лупи, канату та паспорту громадянина України , то суд в межах висунутого обвинувачення і проводить судовий розгляд справи. Також ні потерпілий ОСОБА_6 , ні його представник адвокат ОСОБА_7 не скористались своїм правом на призначення повторної судово-товарознавчої експертизи з метою встановлення вартості викраденого майна.

Суд вважає цивільний позов потерпілго ОСОБА_20 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. підлягає частковому задоволенню у сумі 2000 грн. виходячи з наступних підстав:

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна .

За змістом п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов"язковому з"ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з встановлених судом обставин справи, змінився уклад життя потерпілого ОСОБА_6 , так як він є пенсіонером , тривалий час збирав гроші на придбання собі велосипеду ,оскільки йому важко пересуватись, у нього болять ноги , він користувався велосипедом кожний день , їздив на ньому до магазину , по особистим справам , а у зв`язку з викраденням його майна ,велосипеда , йому дуже важко із за хвороби ніг доїти до магазину за продуктами , навістити друзів та родичів , він дуже хвилювався із-за того , що його майно, на яке він тривалий час збирав гроші було викрадене і не повернуто .

З огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при відшкодуванні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі 5000 гривень є завищеним. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу.

Враховуючи викладене, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди та вважає, що грошова сума у розмірі 2000 грн. є відповідною і достатньою грошовою компенсацією, а також належною сатисфакцією за завдану обвинуваченим потерпілому ОСОБА_6 моральну шкоду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати пов`язані із проведенням по справі судово-товарознавчих експертиз у сумі 6777,19 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України.

Речові докази по справі матеріальний носій CD-R 52х700 МВ з відеозаписом з реєстратора «EKEN H9R» на мотоциклетному шоломі свідка ОСОБА_21 , який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0001179 від 07.04.2020 року, матеріальний носій CD-R 52х700 МВ з відеозаписом з камери відеоспостереження магазину «АТБ» по вул.Ігоря Сердюка, 11, м.Кременчука, який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0001179 від 07.04.2020 року, відповідно до ст.100 КПК України зберігати при матеріалах кримінального провадження №0001179 від 07.04.2020 року, DVD диск Verbatim з восьма відеофайлами на ньому , , , , , , , ), який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0003862 від 13.11.2019 року, відповідно до ст.100 КПК України зберігати при матеріалах кримінального провадження №0003862 від 13.11.2019 року, дитячу коляску марки «Chicco» зеленого кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 відповідно до статті 100 КПК України залишити їй за належністю, дитячий велосипед марки «Smart Trike 800» з рамою білого кольору та руків`ям фіолетового кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_10 , відповідно до статті 100 КПК України залишити їй за належністю, шапку з надписом «I`M ACTVUALLY A MERMAID», куртку з надписом «B.RECYCLING», які знаходяться на зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до статті 100 КПК України залишити йому за належністю, автомобіль марки « Пежо Партнер», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_16 , відповідно до статті 100 КПК України залишити йому за належністю.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

УХ В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст..185 ч.1,2, 289 ч.2 КК України та призначити йому покарання :

- за ст. 185 ч.1 КК України 2 роки обмеження волі ,

-за ст. 185 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі ,

- за ст.. 289 ч.2 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна .

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 5 -ти років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна .

Згідно ст.. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.02.2015 року покарання у виді 1-го місяця позбавлення волі і призначити покарання у виді 5 ти років 1 го місяця позбавлення волі без конфіскації належного йому майна .

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України до призначеного покарання частково скласти за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 06.08.2021 року покарання у виді 1-го місяця позбавлення волі і остаточно призначити покарання у виді 5 ( п`яти ) років 2-х (двох ) місяців позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не застосований , клопотань про застосування запобіжного заходу не надійшло. Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 25.09. 2021 року згідно протоколу затримання особи від 25.09.2021 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду , завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 2632,39 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із проведенням по справі судово-товарознавчих експертиз у сумі 6777,19 грн .

Речові докази по справі матеріальний носій CD-R 52х700 МВ з відеозаписом з реєстратора «EKEN H9R» на мотоциклетному шоломі свідка ОСОБА_21 , який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0001179 від 07.04.2020 року, матеріальний носій CD-R 52х700 МВ з відеозаписом з камери відеоспостереження магазину «АТБ» по вул.Ігоря Сердюка, 11, м.Кременчука, який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0001179 від 07.04.2020 року, відповідно до ст.100 КПК України зберігати при матеріалах кримінального провадження №0001179 від 07.04.2020 року, DVD диск Verbatim з восьма відеофайлами на ньому , , , , , , , ), який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0003862 від 13.11.2019 року, відповідно до ст.100 КПК України зберігати при матеріалах кримінального провадження №0003862 від 13.11.2019 року, дитячу коляску марки «Chicco» зеленого кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 відповідно до статті 100 КПК України залишити їй за належністю, дитячий велосипед марки «Smart Trike 800» з рамою білого кольору та руків`ям фіолетового кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_10 , відповідно до статті 100 КПК України залишити їй за належністю, шапку з надписом «I`M ACTVUALLY A MERMAID», куртку з надписом «B.RECYCLING», які знаходяться на зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до статті 100 КПК України залишити йому за належністю, автомобіль марки « Пежо Партнер», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_16 , відповідно до статті 100 КПК України залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду , через Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_22