Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1339/23
У Х В А Л А

03.03.2023 м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000517 від 03 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Виноградівського відділення Берегівської оуружної прокуратури звернулася до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатській області із даним клопотанням.

Клопотання мотивоване тим, що 01.11.2022 року до ВП №1 Берегівського РВП надійшло повідомлення від лікаря дитячого відділення КНП " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", про те,, що до них доставлено дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом "квашиокор, пролежні третьої степені".

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у адміністративному приміщенні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться історія хвороби №7286 від 02.11.2022 року, видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 та в ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у вилученні історії хвороби №7286 від 02.11.2022 року, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та предмети, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку), яка здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно норм ч. 1 ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до положень ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2)правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3)речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обгрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Норми ст. 162 КПК України трактують, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця.

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

З огляду на те, що речі і документи, до яких необхідно отримати тимчасовий доступ можуть містити в собі відомості, що відносяться до охоронюваної законом таємниці, зокрема відомості про персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних, визначених п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України, в клопотанні необхідно визначити законодавче положення про визначення поняття персональних даних особи.

У відповідності до норм ст. 2, Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані, це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; володілець персональних даних - фізична або юридична особа, яка визначає мету обробки персональних даних, встановлює склад цих даних та процедури їх обробки, якщо інше не визначено законом; розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця; ч. 2 ст. 4 Закону України «Про захист персональних даних», володільцем чи розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності, органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні особи - підприємці, які обробляють персональні дані відповідно до закону.

Норми ч. 3 ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних», не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації". ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що оригінали вказаної амбулаторної карти, необхідні органу досудового розслідування для проведення об`єктивного та ефективного розслідування кримінального провадження. У випадку неотримання такої медичної документації, буде завдана шкода розслідуванню злочину, по причині неможливості проведення важливих слідчих дій, а саме проведення судово-медичної експертизи.

Положення ст. 34 Конституції України говорять, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно норм Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», стаття 39. Обов`язок надання медичної інформації. Пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я. Батьки (усиновлювачі), опікун, піклувальник мають право на отримання інформації про стан здоров`я дитини або підопічного. Медичний працівник зобов`язаний надати пацієнтові в доступній формі інформацію про стан його здоров`я, мету проведення запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, у тому числі наявність ризику для життя і здоров`я. Якщо інформація про хворобу пацієнта може погіршити стан його здоров`я або погіршити стан здоров`я фізичних осіб, визначених частиною другою цієї статті, зашкодити процесові лікування, медичні працівники мають право надати неповну інформацію про стан здоров`я пацієнта, обмежити можливість їх ознайомлення з окремими медичними документами. У разі смерті пацієнта члени його сім`ї або інші уповноважені ними фізичні особи мають право бути присутніми при дослідженні причин його смерті та ознайомитися з висновками щодо причин смерті, а також право на оскарження цих висновків до суду. Стаття 39-1. Право на таємницю про стан здоров`я. Пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта. Стаття 71. Судово-медична і судово-психіатрична експертизи. Проведення судово-медичної і судово-психіатричної експертизи призначається особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором або судом у порядку, встановленому законодавством, для вирішення питань, що потребують спеціальних знань в сфері судової медицини або судової психіатрії. Організаційне керівництво судово-медичною і судово-психіатричною службами здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Положення п. 3.6 Етичного кодексу лікаря, прийнятого та підписаного на ІНФОРМАЦІЯ_5 лікарського товариства від 27.09.2009 містить інформацію про те, що лікар повинен поважати честь і гідність пацієнта, його право на невтручання в особисте життя, ставитися до нього доброзичливо, з розумінням сприймати занепокоєння рідних і близьких станом хворого. Кожен пацієнт має право на зберігання особистої таємниці. Лікар, як й інші особи, які беруть участь у наданні медичної допомоги, зобов`язаний зберігати лікарську таємницю навіть після смерті пацієнта, як і факт звернення за медичною допомогою, за відсутності іншого розпорядження хворого, або якщо це захворювання не загрожує його близьким і суспільству. Таємниця поширюється на всю інформацію, отриману в процесі лікування хворого (у т.ч. діагноз, методи лікування, прогноз тощо). Медична інформація про пацієнта може бути розголошена: у випадку мотивованої вимоги органів дізнання, слідства, прокуратури і суду, санепідслужби.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні слідчий звернулася до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий та прокурор не з`явилися на розгляд клопотання, сповіщені про дату, час та місце розгляду, але їх неявка не перешкоджає розгляду.

Слідчий подала до суду заяву про підтримання клопотання та розгляд клопотання у її відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У ході досудового розслідування даного кримінального провадження, з метою встановлення обставин, що мають юридичне значення, виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів - історії хвороби №7286 від 02.11.2022 року гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 , яка перебуває у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Слідчий суддя констатує, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів відповідає вимогам ст.160 КПК України.

Вирішуючи клопотання слідчий суддя виходить також із того, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено прізвище, імя та по батькові особи, які надається право тимчасового доступу.

За встановлених обставин, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131-132,159-164 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Надати слідчому слідчого відділення відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 - тимчасовий доступ до документів - історії хвороби №7286 від 02.11.2022 року гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 , яка перебуває у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_1 та можливість її вилучення.

Строк дії ухвали - один місяць з дня постановлення до 02.04.2023 включно.

Контроль за виконання ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області покласти на слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1