Справа № 296/426/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення слідчого про зупинення досудового розслідування,-

В С Т А Н О В И В :

16.01.2023 захисник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира зі скаргою та просить поновити строк на подання скарги; рішення старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001219, оформлені постановами від 19.10.2022, 08.11.2022, 18.11.2022, скасувати.

Статтею 7 КПК Українисеред основних засад кримінального провадження передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Її зміст розкривається у статті 24 цього ж Кодексу, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Так, згідно п.2 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Обмеження процесуальних строків на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора спрямоване на забезпечення принципу верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Європейський Суд з прав людини у багатьох рішеннях щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Слідчий суддя повертає скаргу з підстав, визначених ч.2 ст.304 КПК України, у тому числі, якщо вона подана після закінчення зазначеного строку і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

При цьому, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження з підстав, визначених ч.4 ст.304 КПК України.

Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до положень ч.ч.2, 3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути лише про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.9-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Таким чином, після надходження скарги слідчий суддя вирішує питання про відкриття провадження, відмову у відкритті провадження або повернення скарги за наявності визначених ст.304 КПК України підстав.

При цьому відкриття провадження та розгляд скарги без порушення заявником питання про поновлення пропущеного на оскарження строку чинним КПК не передбачений, а за результатами розгляду скарги після відкриття провадження не може бути прийняте рішення про повернення скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги оскаржувані постанови отримані стороною захисту 19.12.2022, що підтверджується даними електронної системи відстеження поштових відправлень ПАТ "Укрпошта".

Оскільки захисник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , оскаржує рішення слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001219, оформлені постановами від 19.10.2022, 08.11.2022, 18.11.2022; відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії; копії постанов стороною захисту отримано 19.12.2022, тому на час направлення на адресу Корольовського районного суду м.Житомира захисником ОСОБА_2 скарги 09.01.2023 року закінчився встановлений ч.1 ст.304 КПК України строк на оскарження.

При цьому захисник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , просить поновити пропущений строк на подання скарги і зазначає, що своєчасному поданню скарги у визначений законом строк перешкоджали обставини, зумовлені зовнішньою військовою агресією проти України, оскільки протягом третьої декади грудня 2022 року тривали ракетні атаки країни-агресора по всій території України, зокрема і по м.Києву, де розташоване робоче місце захисника, через що регулярно і на значні проміжки часу оголошувалася повітряна тривога, що вимагало вжиття додаткових заходів для забезпечення особистої безпеки захисника, зокрема, шляхом обмеження перебування на робочому місці. Крім того, зазначає, що відбувалося систематичне припинення електропостачання на території м.Києва, включаючи офісе приміщення захисника, та відділення поштового зв`язку, що унеможливлювало ефективне планування і раціональний розподіл робочого часу, у тому числі використання комп`ютерної техніки для складання і пересилання процесуальних документів, а також їх відправку, що і стало перешкодою для підготовки та відправки скарги у визначений законом строк, тому вважає, що існують вагомі підстави для поновлення процесуального строку на подання скарги.

Частиною 1 ст.117 КПК України передбачено, зокрема, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Слідчий суддя виходить із того, що встановлений процесуальним законом строк для подання скарги є достатнім для реалізації права на подання скарги. Водночас особа, яка бажає подати скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. При цьому поновлення пропущеного строку можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

За сталою практикою Верховного Суду під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Крім того, згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується судами в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених на обґрунтування клопотання про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення пропущеного строку у всіх абсолютно випадках.

Як вбачається з матеріалів скарги відсутні підстави вважати, що захисник діяв без невиправданих затримок. Крім того, слідчий суддя звертає увагу і на відсутність жодного переконливого обґрунтування існування об`єктивної неможливості у захисника подати скаргу у розумний, максимально стислий строк.

Слідчий суддя не заперечує доводи захисника щодо військової агресії та відключення світла, що ускладнює діяльність захисника, але такі обставини у даній справи не вважає непереборними, адже у м. Києві, де здійснює свою адвокатську діяльність захисник, визначені графіки відключення електроенергії, що в повній мірі надає можливість організувати роботу з урахуванням строків подання скарги.

Крім того, у м. Києві, де здійснює свою адвокатську діяльність захисник, під час перебігу строку подання скарги не велися бойові дії, Корольовський районний суд м.Житомира жодного дня не припиняв свою роботу та працював у штатному режимі. Відключення ж світла та як наслідок інтернет-зв`язку, на що посилається захисник, не було цілодобовим і тривало декілька годин та продовжується й на даний час у певні періоди доби. Водночас указана обставина не позбавила можливості захисника звернутися до суду зі скаргою 09.01.2023 року, тобто у період, у який також відбувалося часткове вимкнення світла.

Разом з тим не є слушними посилання захисника як на поважність причин пропуску ним строку на здійснення ракетних ударів по м. Києву, у зв`язку з якими була необхідність перебувати в укритті, оскільки особливості судового розгляду в умовах воєнного стану полягають у тому, що для визначення поважності причин пропуску процесуального строку суду необхідно ураховувати, зокрема, місцезнаходження судів, рішення якого та до якого оскаржується, і режим їх роботи; активність бойових дій, які відбувались із початку перебігу строку на подання скарги; наявність у конкретної особи фактичної можливості звернутися до суду з дотриманням процесуального строку, та як конкретно обставини, пов`язані з воєнним станом, завадили вчинити певну процесуальну дію в межах визначеного строку.

Однак захисник лише узагальнено зазначає про обстріли, через які він змушений був перебувати в укритті, а також періодичну відсутність світла, проте не указує, які саме обставини, спричинені обстрілами, безпосередньо йому перешкоджали в найкоротший строк звернутися до слідчого судді зі скаргою.

Крім того, у скарзі захисник не наводить обставин, які перешкодили йому подати скаргу хоча і поза межами строку, але невідкладно за наявності можливості після припинення існування обставин, що цьому об`єктивно заважали.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку, що захисник не довів наявності поважних причин пропуску строку на подання скарги.

Таким чином, скарга підлягає поверненню, що не позбавляє права повторного звернення в порядку, передбаченому КПК України, у тому числі з порушенням питання про поновлення пропущеного строку з зазначенням поважних причин його пропуску.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу повернути.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1