Справа № 203/4624/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю скаржника - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , подана в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, в якій остання посилалась на те, що 21.10.2022 року слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, було проведено обшук в належній їй квартирі АДРЕСА_1 . В ході обшуку, в одній із кімнат квартири, яка фактично є кабінетом її чоловіка ОСОБА_5 , було вилучено грошові кошти в розмірі 74600 доларів США, що належать їй - ОСОБА_3 . Вказані грошові кошти вона відкладала для проведення необхідних операцій та були нею виручені внаслідок продажу квартири. Крім того, вона працює, отримує заробітну плату та пенсію. Також вона є заслуженим працівником культури України та викладає уроки музики учням в домашніх умовах, від чого додатково отримує доходи. Її сину ОСОБА_6 в кінці 2021 року довелось продати два транспортні засоби, щоб допомогти їй зібрати необхідну суму коштів для проведення операцій. Однак, в зв`язку із військовою агресією, вона так і не встигла прооперуватись, а 21.10.2022 року під час проведення обшуку кошти були вилучені слідчим. Посилаючись на вказані обставини, а також, що вилучені грошові кошти не є такими, що одержані внаслідок кримінального правопорушення, доходом, предметом, засобом чи знаряддям кримінального правопорушення, скаржник просила зобов`язати слідчого негайно повернути їй вилучені в ході обшуку грошові кошти в сумі 74600 доларів США,

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат підтримали подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просили задовольнити останню.

Слідчий надав до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі. Розгляд скарги просив здійснювати за його відсутності.

Враховуючи вищезазначене та положення ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги за фактичної явки учасників.

Заслухавши скаржника та її представника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000329, відомості за яким внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.ч.1,2,3 ст.255, ч.ч.2,3,5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.10.2022 року, слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, 21.10.2022 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, окрім іншого, було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 74600 доларів США,

Постановою слідчого від 21.10.2022 року вказані грошові кошти було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №000329.

В своїй скарзі та поясненнях під час розгляду останньої ОСОБА_7 посилалась на те, що квартира АДРЕСА_1 , належить їй на праві приватної власності та вона проживала в останній разом зі своїм чоловіком. Вилучені під час обшуку грошові кошти в сумі 74600 доларів США належать їй, відкладались для проведення операцій та отримані від продажу квартири, накопичені від доходів у вигляді заробітної плати та пенсії, доходів від уроків музики учням в домашніх умовах, а також від продажу сином ОСОБА_6 двох транспортних засобів.

Також скаржник посилалась на те, що вилучені грошові кошти є тимчасово вилученим майном, арешт на які не накладався, але останні до теперішнього часу їй не повернуто.

Перевіряючи вказані доводи, слідчий суддя враховує наступне.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено під час розгляду скарги, грошові кошти в сумі 74600 доларів США було вилучено під час проведення санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 та в якій на час проведення обшуку тимчасово проживав і її син ОСОБА_6 , що не заперечувала і сама скаржниця, а також вбачається з протоколу обшуку від 21.10.2022 року, згідно якого ОСОБА_6 на момент проведення обшуку був присутній в квартирі.

З ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.10.2022 року вбачається, що обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 , надавався з метою виявлення та вилучення, зокрема, грошових коштів, отриманих від незаконного обігу прекурсоровмістких лікарських засобів (псевдоефедрину, ефедрину) та психотропної речовини метамфетамін.

З огляду на обставини кримінального провадження, яке було розпочато за фактом незаконного виготовлення злочинною організацією, перевезення та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини метамфетамін, а також обставини, які свідчать про можливу участь у складі злочинної організації ОСОБА_6 , вилучені за місцем мешкання останнього грошові могли бути набуті останнім злочинним шляхом, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України та постановою слідчого від 21.10.2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, вилучені 21.10.2022 року під час санкціонованого обшуку грошові кошти є такими, що входили до переліку майна, стосовно якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення під час обшуку, визнано речовими доказами, а тому останні не є тимчасово вилученим майном відповідно до приписів ч.7 ст.236 КПК України та не потребували подальшого додаткового судового рішення про їх арешт.

При цьому, слідчий суддя враховує висновки Європейського суду з прав людини у п.п.108,109,111 рішення від 30.01.2020 року у справі «Вінкс та Рібіцка проти Латвії» (заява №28926/10) про те, що при встановленні обмеження обсягу ордеру на обшук слід виходити із специфіки злочинів, що розслідуються і достатності посилання на характер правопорушень та посилань на тип предметів, що підлягають вилученню.

Крім того, з протоколу обушку вбачається, що під час виявлення грошових коштів в сумі 74600 доларів США ОСОБА_6 пояснив, що вказані грошові кошти належать йому особисто, що зафіксовано в протоколі обшуку, підписаному ОСОБА_6 без зауважень.

За вказаних обставин, враховуючи правомірність вилучення грошових коштів, недоведеність ОСОБА_7 факту належності саме їй вилучених грошових коштів, а також враховуючи, що останні є речовими доказами у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому триває, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги в повному обсязі за необгрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169,170-173,234,236,303,306,307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000329 - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1