Провадження по справі № 1-кп/752/445/22
В И Р О К

іменем України

"20" грудня 2022 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, дані про яке 20.05.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000606, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, що має повну базову середню освіту, одруженого, працюючого у сфері надання медичних послуг нетрадиційної медицини, що має на утриманні 4 малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

прокурорів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

встановив:

Згідно обвинувального акту, складеного старшим слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_17 , та затвердженого 20.05.2019 прокурором міста Києва ОСОБА_10 , 25.06.2018 приблизно о 2 год. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «CHRYSLER» моделі «VOYAGER» н.з. НОМЕР_1 (далі за текстом «Крайслер») зеленого кольору, рухався по сухому чистому асфальтобетонному дорожньому покриттю проїзної частини проспекту Академіка Глушкова зі сторони с. Чабани Київської області у напрямку Одеської площі у м. Києві.

Порушуючи вимоги пунктів 1.5, 2.3. б), 12.9 б) та 12.3. Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 , рухаючись по вищевказаній проїзній частині у крайній лівій слузі зі швидкістю, яка перевищувала максимально допустиму швидкість на даній ділянці у 50 км/год, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, та при виникненні небезпеки для руху, чим для нього був лежачий на проїзній частині пішохід ОСОБА_18 , якого він об`єктивно спроможний був виявити, завчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля або безпечного об`їзду пішохода, продовжував рух, внаслідок чого навпроти будівлі № 69 по пр-ту Ак. Глушкова, а саме навпроти АЗС «WOG» в м. Києві скоїв наїзд на останнього, в результаті якого ОСОБА_18 були заподіяні тілесні ушкодження у виді: руйнування голови с викидом назовні головного мозку; множинні двосторонні переломи ребер з розривами пристінкової плеври та міжреберних проміжків; багато уламкові переломи правої та лівої лопаток; багато уламкові двосторонні переломи кісток таза; переломи остистих відростків 7-12 грудних хребців та 1-5 поперекових хребців; багато уламковий перелом правої плечової кістки; переломи лівої плечової та ліктьової кісток; багато уламковий перелом великогомілкової та малогомілкової кісток зліва; переломи стегнової кістки та великогомілкової кістки справа; множинні розриви: легенів, печінки, селезінки, нирок, множинні розмізчення м`яких тканин та м`язів на рівні живота праворуч, на рівні нижніх кінцівок; крововиливи під плеврою та коренів легень, в ділянках фіксації внутрішніх органів (ознаки струсу тіла); крововиливи на поверхні серця; гемоторакс 600 мл, рідка кров в черевній порожнині; недокрів`я внутрішніх органів; множинні забійні рани, садна, синці на голові, тулубі, верхніх та нижніх кінцівках.

Ушкодження, спричинені ОСОБА_18 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті. Смерть ОСОБА_18 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, відразу після утворення тілесних ушкоджень в процесі виникнення автотравмами.

Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.9 підпункт «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

За викладених обставин ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Окрім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_6 , після вчинення 25 червня 2018 року о 02 год. наїзду керованим ним автомобілем «»Крайслер» на пішохода ОСОБА_18 , який лежав поперек лівої смуги на проїзній частині пр-ту Ак. Глушкова, навпроти будівлі № 69 АЗС «WOG» по пр-ту Ак. Глушкова в м. Києві, зник з місця пригоди, завідомо залишивши без допомоги пішохода ОСОБА_18 , який перебував в небезпечному для життя стані.

Тобто ОСОБА_6 обвинувачується в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи змогу надати їй допомогу, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явлених обвинуваченнях не визнав. Надав суду показання та зазначив, що дійсно 25.06.2018 приблизно 1 год. керував транспортним засобом «Крайслер», у якому перебувала його дружина та троє дітей, які спали. Він виїхав з м. Біла Церква та в`їхав у м. Київ, рухаючись у крайній лівій смузі у бік Одеської площі зі швидкістю 70 км/год. Праворуч від нього дещо попереду у середній смузі рухалася фура. Трафік був нещільним, але жвавим. Дорога була добре освітлена. Попереду побачив велику пляму на дорозі, та коли зрозумів, що вона випирає над дорогою, різко перестроївся праворуч не гальмуючи та зупинився на узбіччі. У ліве бокове вікно побачив на дорозі людину у чорному одязі. Вибіг із дружиною з машини та побіг у зворотному напрямку. Побачив, що людина лежала на проїзній частині головою до відбійника. Він намагався підійти до нього, але чоловіки, які перебували поруч із будівлею шиномантажу, не пустили його та сказали, що вже викликали поліцію. Їм назустріч підійшли три чоловіки та розповіли, як вони декілька разів стягували чоловіка з дороги, але він повернувся ліг на дорогу та його переїхав автомобіль. Ті чоловіки почали стверджували, що бачили як автомобіль переїхав чоловіка та вказали на його автомобіль, як на той, який це здійснив. Але при цьому вони називали інший колір автомобіля, ніж той, що який був на його автомобілі. Він категорично заперечував свою причетність до ДТП. Діти у машині почали прокидатися та плакати, тому він прийняв рішення їхати та повідомив, про це чоловікам. Його вмовляли залишитися. Один з чоловіків підійшов до його автомобіля, оглянув його, нічого не виявив, та записав номерний знак. Коли вони від`їжджали з місця ДТП, назустріч їхав автомобіль швидкої допомоги. Зазначає, що не бачив, наїзд фури, яка рухалася праворуч від нього, на пляму (тіло). Але пригадує, як на фурі загоралися гальмівні ліхтарі. Лише через три місяці до нього звернулися працівники поліції, після чого йому повідомили про підозру у вчинені ДТП. Вважає, що у тому, що сталося, винуваті саме свідки, які не вжили всіх заходів для збереження життя людині, яка намагалася покінчити життя самогубством. Просив його виправдати.

У доведення винуватості ОСОБА_6 сторона обвинувачення надала ряд письмових доказів, також були допитані свідки обвинувачення. Потерпілий ОСОБА_19 , який є батьком загиблого, на судові виклики не з`явився. У телефонному режимі він та його дружина повідомили, про своє небажання брати участь у судовому розгляді. У зв`язку із чим, судом ухвалено проводити судовий розгляд за відсутності потерпілого ОСОБА_19 .

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , пояснив, що повертався з м. Одеси, та керував автомобілем «Шкода». З ним перебували два знайомих. Коли в`їхали у м. Київ, зупинилися на світлофорі та побачили чоловіка, який лежав на проїзній частині дороги. Він зупинив автомобіль у кармані та вони підійшли до чоловіка, який лежав у першій смузі, підняли його та відтягли на узбіччя. Чоловік мав милицю та просив його не чіпати. Не пригадує, щоб від чоловіка був запах алкоголю. Коли повернувся до власного автомобіля, чоловік знову повертався на дорогу та вони його вдруге відтягнули та поклали подалі у кущі. Після цього сіли у авто та почали телефонувати до поліції. Він дивився у дзеркало заднього виду та побачив, як чоловік знов ліг на дорогу між 2 та 3 смугами. Це відбулося за 10 секунд. У цей час до чоловіка наближалися автомобілі, які рухалися паралельно один дному. У другій смузі їхала фура, у третій - зелений « Крайслер ». Фура різко взяла правіше, та майже не в`їхала у їх авто, а «Крайслер» збив чоловіка, від чого його тіло перемістилося, ніби поплило на відстань 10 м. Коли відбувся наїзд, то удар був глухим. Крайслер зупинився через 100-120 метрів. У обвинуваченому впізнав чоловіка, який був водієм «Крайслера», та який на місті подій заперечував, що здійснював наїзд, збивав чоловіка. Вони пропонували йому залишитися, але він сказав, що йому треба їхати та поїхав. У його автомобілі були діти. Панченко сфотографував номерний знак «Крайслера». До тіла ніхто з них не підходив. Воно лежало головою до відбійника. Також пам`ятає як зупинявся автомобіль «Порше» та інші машини, але вони потім поїхали. Він приймав участь під час слідчого експерименту, та показував на дорозі де саме лежало тіло та де стояв його автомобіль, з якого він бачив наїзд «Крайслера» на чоловіка. За наслідками експерименту проводилися відповідні заміри, складалася схема. Вважає, що водій не міг уникнути зіткнення, оскільки праворуч їхала фура.

Свідок ОСОБА_21 надав показання та зазначив, що повертався на автомобілі «Шкода Октавія» разом із знайомими, одним із яких був ОСОБА_22 . Не пригадує, хто був за кермом. Поверталися з м. Одеси. Коли в`їхали у Києва, поруч із заправкою «WOG», він побачив, як на дорозі у першій слузі лежала людина. Вони зупинилися, підійшли до чоловіка та відтягнули його з дороги. Питали у нього, для чого він це робить, але той не відповідав на їх запитання. Пам`ятає, що чоловік був у нормальному одязі та при ньому була милиця. Коли піднімали чоловіка, пошкоджень на ньому не було. Коли повернулися до автомобіля, чоловік знову повернувся на дорогу. Вони його вдруге відтягли у лісосмугу та сіли у автомобіль. Коли сиділи у автомобілі, він почав дзвонити до поліції та під час розмови, почув, що ОСОБА_23 сказав «Все». Він зрозумів, що чоловіка збив автомобіль. До тіла він не підгодив, ОСОБА_23 пішов до автомобіля, який зупинився по напрямку руху на відставні 100 метрів. Коли він також підійшов до того автомобіля, то просив водія залишитися, але той сказав, що поспішає. Він оглянув бампер того автомобіля, але він був старий, нічого він не побачив. Пригадує, що у момент, коли відчув звук удару, як він розуміє наїзд на тіло, також повз них ліворуч проїхала фура. Поліцію чекали 20 хвилин. Інших осіб, що могли були свідком подій, поруч не було. Пригадує, що також зупинялася машина «Проше». Заперечує, що вони від`їжджали з місця подій, зокрема розверталися через Одеський міст.

Свідок ОСОБА_24 надав суду показання, та зазначив, що повертався із знайомими ОСОБА_25 та ОСОБА_26 з м. Одеси. Він дрімав, але прокинувся від слів, що хтось лежить на дорозі. ОСОБА_23 зупинив автомобіль та вони з ОСОБА_27 вийшли, а він залишився у автомобілі. Вони проїхали трохи уперед він того місця, де лежала людина, для того, щоб не перекривати рух для заїзду на заправку WOG. Машин на дорозі майже не було. ОСОБА_27 та ОСОБА_22 відвели чоловіка з дороги на узбіччя (ліс), але чоловік вирвався від них, та знов побіг на дорогу. Він бачив, як чоловік махав палкою та кричав, що не хоче жити. Той чоловік був одягнутий у темний одяг. Коли ОСОБА_27 та ОСОБА_22 повернулися, сіли до авто та почали телефонувати до поліції, то він почув глухий звук. Одразу після такого звуку, повз них проїхала фура у правій крайній смузі. Поруч із ними зупинився автомобіль «Порше», але він їхав за «Крайслером» (червоного або темно-червоного кольору), який зупинився на відстані 50 метрів від них. Ці машини їхали приблизно в один час. Після того, як проїхала фура не пам`ятає, щоб були інші звуки ударів. Не пам`ятає, хто був за кермом ОСОБА_28 , оскільки з ним спілкувався ОСОБА_27 . Він спілкувався із водієм «Порше», який підійшов до нього. Коли вийшов з машини то побачив, що тіло чоловіка змістилося у перед від того, місця де лежало вперше, коли вони зупинилися. Від удару тіло змістилося по дорозі ближче до відбійника. Він не пригадує, як саме тіло було розташовано тіла на дорозі, оскілки було темно. Пригадує, як ОСОБА_27 сказав, що водій « ОСОБА_28 » збив чоловіка, але останній заперечував, що здійснював це. У «Краслері» була жінка та вони поспішали додому. ОСОБА_27 сфотографував його номера « ОСОБА_28 ». Вважає, що ОСОБА_27 вказував на червоній «Крайслер», як на ту машину, яка здійснила наїзд, виходячи з черговістю руху машин, які у той момент рухалися по проїзній частині.

Як доказ винуватості ОСОБА_6 стороною обвинувачення надані письмові документи, за наслідками дослідження яких було встановлено наступне.

Так, згідно даних протоколу огляду місця подій, проведеного 25.06.2018 у період з 3 год. по 04 год. 30 хв. за участю слідчих, понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , на проїзній частині проспекту Академіка Глушкова, 69 у м. Києві, яка містить по три смуги у кожному напрямку, поруч із АЗС «WOG» у крайній лівій смузі виявлений труп чоловіка, 50-55 років, з повністю деформованою та пошкодженою головою та пошкодженнями по всьому тілу. До протоколу додана схема, на якій позначена дорожня горизонтальна розмітка. Місцерозташування трупу визначено перпендикулярно напрямку руху у крайній лівій смузі навпроти будівлі з назвою «Мийка» ногами до відбійника. У зворотному напрямку руху у крайній лівій смузі напроти повороту до АЗС «WOG» на відстані 24,3 м від трупу чоловіка виявлена речовина біологічного походження (позначка 1), пляма речовини бурого кольору (позначка 4), милиця (позначка 3). Фототаблиця до протоколу містить світлини, на яких зафіксований загальний вид проїзної частини пр. Ак. Глушкова та слідової інформації в місті, де сталося ДТП (зокрема зазначено, місце розташування частин тіла людини, частин тіла біологічного походження, кров, черевики, милиця та тіло чоловіка, що має видимі тілесні пошкодження).

У п. 14 протоколу загальна видимість з робочого місця водія позначена з ближнім світлом у 200 метрів, у п.6 йдеться про наявний металевий відбійник, у п. 12 - про міське електричне освітлення, у п.17 - про те, що автомобіль з місця ДТП зник. (а.с. 53-69, т.1).

Згідно даних протоколу, складеного 29.09.2018 о 15 год 30 хв., за адресою СТО, яке розташоване на вул. Київській, 63 ум. Демидів Київської області, за участі спеціаліста - співробітника СТО ОСОБА_31 , за участі власника автомобіля - ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_32 був проведений огляд транспортного засобу «Крайслер». За наслідками огляду виявлено, що зірване кріплення передньої частини верхньої частини бамперу, застарілі пошкодження та відокремлення лакофарбового покриття нижньої частини переднього бамперу, відсутність половини пластикового з`єднання протитуманної фари під передньою лівою колісною аркою, яка відповідає за роботу лівої протитуманної фари, наявність відповідного з`єднання з правої сторони (а.с. 70-81, т.1).

Постанова слідчого від 1.10.2018, якою автомобіль визнаний речовим доказом та на який постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2018 накладений арешт. (а.с.82, 85-86).

Протокол проведення слідчого експерименту від 05.03.2019 відповідно до якого свідок ОСОБА_20 у присутності понятих, показав місце, де він зупинив автомобіль, яким керував 25.06.2018 по пр. Ак. Глушкова у м. Києві, коли побачив, що на проїзній частині лежить чоловік. Це місце позначено на схемі напроти будівлі «Мийка». Також свідок зазначив, що повернувся до даного місця, та сів за кермо, після того, як двічі із знайомим витягав чоловіка з проїзної частини дороги. Зазначив, що перебуваючи за кермом через відкрите водійське скло, побачив, як чоловік знов вийшов та ліг головою у напрямку до відбійника у крайню ліву смугу перпендикулярно проїзної частини. На пропозицією слідчого свідок ОСОБА_20 розташував манекен чоловіка, у темному одязі у місті, де відбувся переїзд тіла, що було зафіксовано на світлинах та схемі, доданих до протоколу, а саме: на відстані 1,6 м від суцільної дорожньої розмітки, що поділяє напрямок руху, головою до відбійнику. У такому положенні зафіксовано, що відстань до металевого стовпа на в`їзду до АЗС «WOG» складає 10 метрів. Після здійснення відповідного розташування манекену, було проведено слідчий експеримент із виявлення видимості лежачого пішохода з робочого місця водія, який рухався у крайній лівій смузі при освітленні та обстановці, яка відповідає ДТП. Використовуючи автомобіль «Міцубісі Лансер» експериментальним шляхом було встановлено, що силует темного кольору, який сильно відрізняється від дороги, видно з робочого місця водія з відстані 105 метрів, а на відстані «щонайменше 70 м», чітко видно, що це тіло людини (а.с. 92, т. 1).

Згідно висновку Київського НДЕКЦ МВС України від 16.04.2019 за № 12-1/750, експерт ОСОБА_33 під час проведення дослідження використовувала наступні вихідні дані, які були зазначені у постанові слідчого: технічно справний автомобіль «Крайслер» рухався у крайній лівій смузі зі швидкістю 70-80 км/год та здійснив наїзд передньою частиною на лежачого у крайній лівій смузі пішохода. Моментом виникнення небезпеки для водія «Крайслера» визначено 70 метрів з дня виявлення небезпеки для водія. Видимість з робочого місця водія згідно даних протоколу ОМП визначена у 150-200 м. Також зазначено, що дозволена швидкість руху складає 50 км/год.

Експерт у висновку визначила, що в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля «Краслер» ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.2, 12.3 та 12.9 ПДР України. З моменту виникнення небезпеки для водія ОСОБА_6 , яким є момент об`єктивної можливості виявити перешкоду у своїй смузі при швидкості руху 70-80 км/год, мав технічну можливість уникнути наїзду на перешкоду у виді лежачого пішохода, як шляхом застосування екстреного гальмування, так і шляхом безпечного об`їзду перешкоди. Технічної невідповідності водія ОСОБА_6 вимогам п. 12.2. ПДР не встановлена, а вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 та 12.9 б) ПДР. Причиною виникнення ДТП є невідповідність водія ОСОБА_6 вимогам п. 12.3 ПДР.

Зокрема експерт провела відповідні розрахунки та дійшла до висновку, що значення зупиночного шляху для водія ОСОБА_6 складало 52,8… 65,8 м. Тому, враховуючи як відстань, яка зазначена як момент виявлення небезпеки у 70 метрів, так і видимість елементів проїзної частини дороги, яка зазначена у протоколі ОМП як 150-300 м, експерт прийшла до висновку, що ОСОБА_6 мав можливість шляхом застосування екстреного гальмування уникнути наїзду на тіло людини.

Також експерт провела розрахунки, використовуючи дані схеми місця ДТП та дані слідчого експерименту, зокрема враховуючи, що відстань в поперечному напрямку, яка необхідна була ОСОБА_6 для безпечного виконання маневру перестроювання в середню смугу, складала 4,60….. 4,65 м, а відстань в повздовжньому напрямку - 55,35….66,20 м (а.с. 96-108, т.1).

Згідно судово-медичної експертизи №228/2058 від 30.10.2018, проведеної експертом ОСОБА_34 , що мав кваліфікацію судово-медичного експерта, судом встановлено наступне. Експерту були визначені такі вихідні дані: «25.06.2018 о 2 год. невстановлений автомобіль здійснив наїзд у невідведеному для руху пішоходів місці на невстановленого пішохода, який загинув на місті ДТП». Також був визначений ряд питань, зокрема щодо механізму утворення тілесних ушкоджень, місце розташування постраждалого в момент первинного контакту із автомобілем. Також на вирішення ставилось питання про характер контакту (контактів) автомобіля із постраждалим (зіткнення або наїзд) тощо. Експертом за наслідками дослідження трупа невідомого були встановлені численні тілесні ушкодження, а саме: руйнування голови с викидом назовні головного мозку; множинні двосторонні переломи ребер з розривами пристінкової плеври та міжреберних проміжків; багато уламкові переломи правої та лівої лопаток; багато уламкові двосторонні переломи кісток таза; переломи остистих відростків 7-12 грудних хребців та 1-5 поперекових хребців; багато уламковий перелом правої плечової кістки; переломи лівої плечової та ліктьової кісток; багато уламковий перелом великогомілкової та малогомілкової кісток зліва; переломи стегнової кістки та великогомілкової кістки справа; множинні розриви: легенів, печінки, селезінки, нирок, множинні розмізчення м`яких тканин та м`язів на рівні живота праворуч, на рівні нижніх кінцівок; крововиливи під плеврою та коренів легень, в ділянках фіксації внутрішніх органів (ознаки струсу тіла); крововиливи на поверхні серця; гемоторакс 600 мл, рідка кров в черевній порожнині; недокрів`я внутрішніх органів; множинні забійні рани, садна, синці на голові, тулубі, верхніх та нижніх кінцівках. Експертом зроблений висновок, що множинні переломи кіток скелету із ушкодженнями внутрішніх органів визнані такими, що мають ознаки тілесних ушкоджень (небезпечних для життя) і визнані такими, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала відразу після утворення тілесних ушкоджень (множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів) в процесі виникнення автотравми. Також експерт дійшов висновку, що характер та морфологічні особливості всіх ушкоджень, їх розташування вказують на те, що всі вони виникли від дії тупих предметів при автомобільній травмі - зіткнення автомобіля із пішоходом. Як зазначив експерт, їх масивність позбавила можливості надати висновок про автомобіль яким були спричинені ушкодження, а також про первинний контакт з автомобілем та положення потерпілого в момент зіткнення. Експертом зазначено, що наявні сліди переїзду колеса (коліс) через тіло потерпілого та всі виявленні ушкодження в наслідок дорожньо-транспортної травми могли утворитися при обставинах, вказаних в ухвали суду (а.с. 109-116, т.1).

Експерт ОСОБА_34 , допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, зазначив, що зіткнення, про яке він робить висновок у експертизі, не свідчить, що померлий стояв, оскільки він також міг і лежати, і сидіти. На його думку, це не має значення. Експерт зазначив, що переїзд - це масивна травма, на що вказують масивні ушкодження, які були виявлені на трупі. Зокрема, на ньому також містилися сліди переїзду на нижніх кінцівках. Він не розділяв ушкодження, вважаючи їх масивною травмою. Експерт зазначив, що він є лікарем-експертом, та не є криміналістом. Тому не міг визначити, який конкретно був механізм травм. Виявленні у потерпілого пошкодження, на його думку, також могли виникнути в наслідок зіткнення транспортного засобу і чоловіком, який був у положенні стоячи, та який від удару упав, та отримав пошкодження в результаті перекочування тіла під автомобілем, який його збив. За його дослідженнями не було встановлено, що потерпілий був збитий саме автомобілем «Крайслер», тому не виключається, що він міг бути збитим будь-яким іншим автомобілем. Свій висновок №228/2058 від 30.10.2018 експерт підтримав.

Згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Крайслер» його власником є ТОВ «Автокредитплюс» (а.с.124). З показань обвинуваченого встановлено, що він керував даним автомобілем, маючи свідоцтво про реєстрацію.

Як доказ невинуватості ОСОБА_6 за клопотанням сторони захисту допитана свідок ОСОБА_35 та досліджені письмові документи.

Свідок ОСОБА_35 зазначила, що перебувала у салоні «Крайслера», за кермом якого був ОСОБА_6 , який є її чоловіком. Вони поверталися додому з м. Біла Церква. Вона під час руху заснула, та проснулася від того, що автомобіль здійснив різке перестроювання праворуч, від якого вона вдарилися головою о скло. Її чоловік зупинив автомобіль та сказав «Там був чоловік». Вони вийшли та побігли у зворотному напрямку. На дорозі було тіло. Чоловіки, що стояли на узбіччі, почали вказувати на їх автомобіль, як на той, що збив чоловіка. Але після того, як оглянули автомобіль, крові на ньому не виявили. Вони поїхали з місця ДТП. Машину придбана ними у лізинг, тому у техпаспорті власником авто було зазначено підприємство.

За клопотанням сторони захисту, прокурор надав ряд інших письмових документів, зокрема судову експертизу матеріалів речовин та виробів від 11-1/426 від 16.01.2019, виконану за результатами дослідження металевої милиці, вилученій з місця ДТП. Експерт дійшла висновку, що на милиці не виявлено слідів сторонні речовин, що схожі за морфологічними ознаками на частки лакофарбових покрить. На накладках з полімерного матеріалу сірого кольору милиці виявлено нашарування стороннього полімерного матеріалу, яке відрізняється за хімічною природою та кольором від зразків полімерних матеріалів автомобіля «Крайслер», які експерт отримала під час виїзду до штрафного майданчику (а.с. 144-150, т.1).

Протокол від 26.06.2018 містить дані щодо огляду металевої милиці, вилученої з місця ДТП (151-155, т.1).

Також стороною захисту додана фототаблиця з місця ДТП, що містить світлини з зображення місцевості та проїзної частини з декількох ракурсів, на яких позначені місця розташування трупа, свідка та рух «Крайслера» (а.с. 143, т.1).

У задоволені клопотання про проведення комісійної медико-криміналістичної експертизи стороні захисту ухвалою суду від 08.10.2021 було відмовлено (а.с. 233-235, т.1). Суд виходив з того, що стороною захисту не наведені обґрунтовані та вагомі обставини, передбачені кримінально-процесуальним законом, які б вказували на наявність підстав для призначення комісійної (комплексної) експертизи, та не надано достатніх та допустимих доказів з цього приводу. Фактично, викладені у клопотанні сторони захисту вимоги, зводилися до проведення експертизи з метою перевірки версій обставин ДТП та фактичної оцінки наявних у матеріалах кримінального провадження доказів, що не відповідає положенням кримінально-процесуального закону. Суд також зазначив, що таке клопотання є передчасним, оскільки не були допитані всі свідки сторони обвинувачення. З повторним клопотанням сторона захисту не зверталася.

Надаючи оцінку доводам сторони обвинувачення, на предмет їх належності, допустимості та взаємозв`язку, суд прийшов до наступного.

У доведення обставин наїзду ОСОБА_6 , керованим ним транспортним засобом на ОСОБА_18 , який лежав на проїзній частині дороги, сторона обвинувачення посилалася на показання свідка ОСОБА_20 . Такі показання суд вважає такими, що узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_21 , які зазначали, що у момент, коли вони перебували у автомобілі відчули звук удару, який вони сприйняли, як наїзд на тіло, після чого проїхала фура. Такі їх показання також відповідають показанням свідка ОСОБА_20 , який зазначив у судовому засіданні, що з водійського місця побачив у дзеркало заднього виду, що фура їхала у другій смузі, а потім здійснила різке перестроювання праворуч, та наїзд на тіло здійснив автомобіль, який рухався у крайній лівій смузі. Можливість наїзду на лежачого на проїзній частині ОСОБА_18 водієм автомобіля «Порше», спростовується показаннями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_24 , зокрема останній зазначив, що «Крайслер» проїхав після фури, а « ОСОБА_36 » після « ОСОБА_28 ». Показання ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_37 суд до уваги не бере та відхиляє, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_20 , який не є заінтересованою особою.

Показання свідка ОСОБА_20 суд вважає такими, що є прямим доказом у доведення однієї із складових подій кримінального правопорушення, а саме наїзд ОСОБА_6 , 25.06.2018 о 2год., який керував «Крайслером», на ОСОБА_18 , який лежав у крайній лівій смузі проспекту Ак. Глушкова поруч із заправкою «WOG» у м Києві.

Щодо винуватості обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135 та ч.2 ст. 286 КК України.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, характеризується трьома ознаками: а) діянням; б) наслідками; в) причинним зв`язком між діянням і наслідками. Діяння (дія чи бездіяльність) полягає у порушенні правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 інкримінується порушення правил безпеки дорожнього руху, зокрема вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.9 підпункт «б» та 12.3 ПДР, які на думку обвинувачення знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Враховуючи, що ОСОБА_6 керував транспортним засобом «Крайслер», то він був водієм, та його дії регламентувалися законом України «Про дорожній рух», а також Правилами дорожнього руху (за текстом ПДР). Обов`язки водія щодо безпеки дорожнього руху, зокрема передбачені у п. 2.3 б) ПДР, відповідно до яких водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом тощо.

Що стосується загиблого ОСОБА_18 , то у обвинувальному акті він помилково визначений як пішохід. Оскільки згідно ПДР пішохід це особа, яка бере участь дорожньому русі поза транспортними засобами та не виконує на дорозі будь-яку роботу. Учасник дорожнього руху це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в колісному кріслі.

Враховуючи показання свідків сторони обвинувачення, надані ними у судовому засіданні, суд вважає, що загиблий ОСОБА_18 не був пішоходом та учасником руху, оскільки його перебування на проїзній частині не носило характеру учасника руху, а було обумовлено його неправомірними діями щодо здійснення самогубства, для реалізації якого він неодноразово лягав на проїзну частину, зокрема перпендикулярно ходу руху транспортних засобів.

Згідно п. 1.5. ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки.

За таких обставин, перебування ОСОБА_18 на проїзній частині у лежачому положенні перпендикулярно ходу руху, може вважатися як перешкода для руху водія ОСОБА_6 . Згідно визначення ПДР перешкода це є нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

У доведення вчинення ОСОБА_6 дій (бездіяльності) з порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.9 підпункт «б» та 12.3 ПДР, сторона обвинувачення також надала ряд письмових документів (протоколів, експертиз тощо), про які було зазначено вище.

Щодо даних протоколу слідчого експерименту та автотехнічної екпертизи. Відповідно до вимог ч.1 ст.240 КПК України метою слідчого експерименту є перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, даною слідчою дією було встановлено, що видимість лежачого чоловіка на дорозі для водія, який рухався у крайній лівій смузі є відстань «щонайменше 70 м». Між тим, такі дані були здобуті за наслідками використання у слідчому експерименті автомобіля «Міцубісі Лансер», але ОСОБА_6 керував автомобілем «Крайслером», 2000 року випуску, тобто автомобілі мають значні відмінності у технічних характеристиках.

Крім того, слідчий експеримент проводився за участі свідка ОСОБА_20 , але водієм, який здійснював наїзд згідно обвинувачення, був ОСОБА_6 . Окрім того, під час проведення слідчого експерименту не були враховані ті обставини, що сам свідок ОСОБА_20 зазначав, що «Крайслер» рухався паралельно із фурою. Між тим, під час проведення даної слідчої дії, такі обставини не були відтворені, хоча вони мали суттєве значення. Фактично експеримент проводився з метою перевірити показання свідка ОСОБА_20 , але за наслідками його проведення були встановлені інші дані - момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_6 , що фактично не відповідало меті даної слідчої дії.

З урахуванням викладеного, протокол проведення слідчого експерименту від 05.03.2019 суд визнає неналежним доказом відповідно до вимог ст.85 КПК України.

У подальшому вищезазначені дані (70 м) були визнані слідчим, як вихідні дані для проведення автотехнічної екпертизи, зокрема як момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_6 . Саме на підставі врахування зазначеної відстані, за наслідками здійснення розрахунків, експерт прийшов до висновку, що розрахована ним величина зупиночного шляху для «Крайслера», яка склала 52.8……65.8 м, є меншою, ніж момент виникнення небезпеки (70 м), тому ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на перешкоду у виді тіла чоловіка. Між тим, за викладених вище обставин, визначені слідчим вихідні дані, є недостовірними.

Окрім того, висновки експерта в тій частині, що ОСОБА_6 , як водій автомобіля «Крайслер», мав технічну можливість уникнути наїзду та перешкоду шляхом її об`їзду праворуч, суд також не приймає до уваги та відхиляє, оскільки свідок ОСОБА_20 , допитаний в судовому засіданні, зазначив, що водій «Крайслера» не мав можливості об`їхати тіло чоловіка, змінивши напрямок руху праворуч, оскільки у той момент у середній смузі, паралельно із «Крайслером» рухалась фура.

Також вихідні дані, які зазнані слідчим, зокрема щодо визначення видимості з робочого місця водія елементів проїзної частини дороги у 150-300 метрів, не відповідають даним, визначеним у п. 14 протоколу огляду місця подій, відповідно до якого видимість з робочого місця водія з ближнім світлом позначена у 200 метрів.

Окрім того, вихідними даними для проведення експертизи слідчим були зазначені показання ОСОБА_6 , а саме щодо швидкісного режиму керованого ним автомобіля, які були надані ним під час допиту як свідка подій, що фактично порушило права ОСОБА_6 надавати свідчення проти себе, оскільки у подальшому йому була оголошена підозра та він набув статусу підозрюваного.

Відповідно до п. 1 .3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, автотехнічну екпертизу суд визнає недопустимим доказом та до уваги не бере.

Дані протоколу огляду транспортного засобу від 29.09.2018, зокрема в частині встановлення відсутності певної деталі та застарілих пошкоджень та відокремлення лакофарбового покриття «Крайслера», також не можуть вважатися належними та допустимим доказом винуватості ОСОБА_6 , враховуючи значний час, який сплив з моменту ДТП, а також той факт, що за наслідками огляду не були виявлені дані, які б носили характер слідової інформації, яка могла довести участь автомобіля у ДТП. Суд також звертає увагу, що під час проведення огляду приймав участь ОСОБА_38 , статус якого визначений як спеціаліст, але фактично ним є робітник СТО, який без визначення додаткових даних не може вважтися таким, що має спеціальні знання у відповідній галузі, зокрема щодо виявлення пошкоджень, які завдані «Крайслеру» в результаті ДТП.

Висновки експерта, який досліджував сліди сторонніх речовин на милиці, вилученій з місця ДТП, із зразками матеріалів автомобіля «Крайслер», не містять даних, які можуть доводити винуватість ОСОБА_6 , тому суд їх до уваги не бере.

Щодо судово-медичної експертизи №228/2058 від 30.10.2018. Дослідивши зазначений висновок, а також допитавши експерта ОСОБА_34 , суд прийшов до висновку, що висновок містить дані, доводять тілесні ушкодження, які були виявлені та тілі ОСОБА_18 , їх тяжкість, причину смерті, а також наслідковий зв`язок. Між тим, враховуючи показання експерта, що надані ним під час допиту, суд погоджується з доводами сторони захисту, що дані судово-медичної екпертизи не можуть бути такими, що встановлюють механізм завдання ОСОБА_18 тілесних ушкоджень. Розбіжності у показаннях свідків щодо напрямку розташування тіла після наїзду на проїзній частині по відношенню до голови, із даними протоколу огляду місця подій, невизнання ОСОБА_6 факту наїзду, а також ненадання свідком ОСОБА_20 показань щодо механізму наїзду на тіло, з подальшим визначенням переміщення тіла щодо транспортного засобу, також свідчить про відсутність фактичних даних, які доводять обставини загибелі ОСОБА_18 , та недостатність такого висновку як «автотравма».

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 інкримінується порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 б), 12.9 б) та 12.3 ПДР, які знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні належні та допустимі докази у доведення того, що отримані ОСОБА_18 тілесні ушкодження, які призвели до його смерті, сталися внаслідок дії (бездіяльність) водія ОСОБА_6 , як водія транспортного засобу, в наслідок порушення ним 1.5, 2.3 б), 12.9 б) та 12.3 ПДР.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Лише встановлена судом обставина наїду ОСОБА_6 , який керував «Крайслером» на ОСОБА_18 , який лежав на проїзній частині, без визначення даних про первинний контакт та механізм завдання тілесних ушкоджень, не може доводити, що мало місце діяння, у вичинені якого обвинувачується ОСОБА_6 .

Враховуючи показання свідків, які зазначили про те, що по поїзній частині у момент наїзду на ОСОБА_18 рухався інший транспортний засіб, зокрема фура, їй паралельний рух із «Крайслером», неконкретність визначеного механізму виникнення тілесних ушкоджень, зокрема при виявленої на тілі ОСОБА_18 слідової інформації у виді слідів переїзду коліс через тіло, та при наявному тілесному ушкодженні у виді руйнування голови, у сукупністю із неправомірною поведінкою ОСОБА_18 , а також категоричного невизнання ОСОБА_6 наїзду на тіло чоловіка, та відсутність на «Крайслері» слідової інформація, яка би доводила участь автомобіля у ДТП, суд приходить до висновку, що відсутні докази, які поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні. Фактичних даних, отриманих у визначений КПК України спосіб, які б доводили винність обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, стороною обвинувачення суду не надано.

Наведене вище дає суду підстави прийти до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 .

Ураховуючи, що згідно вимог ст. 63 Конституції України і ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України, відповідно до п.1) ч.1 ст. 373 КПК України.

Що обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 135 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 , після вчинення 25 червня 2018 року о 02 год. наїзду керованим ним автомобілем «Крайслер» на пішохода ОСОБА_18 , який лежав поперек лівої смуги на проїзній частині пр-ту Ак. Глушкова, навпроти будівлі № 69 АЗС «WOG» по пр-ту Ак. Глушкова в м. Києві, зник з місця пригоди завідомо залишивши без допомоги ОСОБА_18 , який перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи змогу надати йому допомогу, коли він сам поставити потерпілого в небезпечних життя стан.

Таке обвинувачення є необґрунтованими та безпідставним з тих підстав, що за висновками судово-медичного експерта, смерть потерпілого ОСОБА_18 настала одразу після утворення тілесних ушкоджень в процесі виникнення автотравми. Окрім того, залишаючи місце подій, ОСОБА_39 був впевнений у тому, що особа, яка перебувала на проїзній частині, померла. Про очевидність такої обставини також свідчать тілесні ушкодження, зокрема руйнування голови, та показання свідків.

Викладене вище дає суду підстави прийти до висновку, що ОСОБА_6 підлягає виправданню за ч.1 ст. 135 КК України відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 373 КК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 135 КК України.

Арешт, накладений на автомобіль «Крайслер», підлягає скасуванню після набрання вироком суду законної сили.

Витрати на залучення експертів в розмірі висновок №12-1/750 від 16.04.2019р., №228/2058 від 30.10.2018, №11-1/750 від 16.04.2019р., у зв`язку із виправданням ОСОБА_6 по пред`явленим обвинуваченням, підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст. 370, 371, п.1 ч.1 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135 та ч.2 ст.286 КК України, визнати невинуватим та виправдати, оскільки не доведено, що зазначені кримінальні правопорушення вчинені.

Процесуальні витрати на проведення екпертиз №12-1/750 від 16.04.2019р. в сумі 1716грн, №228/2058 від 30.10.2018 в сумі 6919,20 грн., №11-1/426 від 16.04.2019р. в сумі 1144грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази автомобіль «CHRYSLER» моделі «VOYAGER» н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити йому у користування.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_40