Справа № 172/552/19
Провадження № 1-кп/191/303/20
У Х В А Л А

іменем України

23 лютого 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 03.02.2019, відносно

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Азаткенд Саатлинського району Республіки Азербайджан, не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 01.02.2019 близько 10.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшла до свого раніше знайомого ОСОБА_6 , 1977 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з метою попрохати бензопилу в останнього, але ОСОБА_6 вдома не було. ОСОБА_4 за згодою ОСОБА_6 мала право заходити до його території домоволодіння та будинку без відома останнього. Зайшовши до будинку ОСОБА_4 побачила за ліжком в одній з кімнат бензопилу «Goodluck GL4300C» червоного кольору, пересвідчившись, що господар відсутній та її дії залишаться непомітними, в неї виник злочинний умисел, який спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме бензопили «Goodluck GL4300C» червоного кольору, яка належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в середині будинку таємно викрала бензопилу «Goodluck GL4300C» червоного кольору.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на свій розсуд, чим спричинила матеріального збитку потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1283 гривні 33 коп.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України у зв`язку з тим, що на даний час закінчилися строки притягнення її до кримінальної відповідальності і просив закрити справу.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Обвинувачена в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора та просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши обвинувачену та її захисника, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, минули певні строки, зокрема: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , належить до кримінальних проступків та передбачає покарання у виді карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 , особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2019 року по справі № 350/1218/16-к зазначив, що відповідно до положень ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Відповідно до обвинувального акту, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено 01.02.2019. Від явки до органів слідства, прокуратури та суду ОСОБА_4 не ухилялася та не переховувалася, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, не зупинялися та не переривалися, а також обвинувачена не притягалася до кримінальної відповідальності.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України закінчився.

Також слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі № 462/7282/14-к зазначено, що визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Аналогічний висновок викладений і у Постановах ВС від 12.11.2019 року по справі № 566/554/16-к, від 26.03.2020 року по справі № 730/67/16-к.

Крім того, у Постанові ВС від 11.11.2020 року по справі № 455/229/17 зазначено, що дотримання умов, передбачених ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою для суду підставою щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, навіть у разі невизнання вини останньою.

Після заявленого прокурором та підтриманого обвинуваченою і її захисником клопотання, суд, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_4 суть пред`явленого їй обвинувачення, наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав та право заперечувати проти закриття провадження, поза об`єктивним сумнівом переконався в істинності та добровільності її позиції щодо поданого клопотання, а також щодо надання нею згоди на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 після роз`яснення їй наслідків такого закриття при відсутності реабілітуючих обставин, наполягала на задоволенні клопотання, у зв`язку з чим суд вважає, що на підставі вищенаведених обставин клопотання підлягає задоволенню.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.49 КК України, ст. 285, 286, 314, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 гизи від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000036 від 03.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 гизи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1