СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4730/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника особи щодо майна якої

розглядається питання про арешт майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу представництва інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000108 від 29.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в :

20.12.2022 до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на земельні ділянки, які розташовані по вулиці Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними, а також будівництва на них об`єктів нерухомості, як їх власниками, так і будь-якими іншими фізичними і юридичними особам, а саме:

- з кадастровими номерами :03:040:0127, :03:040:0128, :03:040:0129, :03:040:0130 та :03:040:0131, які перебувають у власності ОСОБА_6 ;

- з кадастровим номером :03:040:0090, яка перебуває у власності ОСОБА_7 .

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України (ідентифікаційний код юридичної особи 00015622) та його територіальним органам, ДП Національні інформаційні системи (ідентифікаційний код юридичної особи 39787008) виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним та/або приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, перелік яких міститься в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спрямовані на зміну, виникнення, перехід, припинення прав власності, реєстрацію обтяжень та арештів, реєструвати заяви в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо земельних ділянок з кадастровими номерами:

- :03:040:0127, :03:040:0128, :03:040:0129, :03:040:0130 та :03:040:0131, які перебувають у власності ОСОБА_6 ;

- :03:040:0090, яка перебуває у власності ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Київською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.04.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 за фактом зловживання посадовими особами Козинської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Київській області своїми службовим становищем за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у приватній власності ОСОБА_6 в смт. Козин Обухівського району Київської області перебувають земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0127, :03:040:0128, :03:040:0129, :03:040:0130 та :03:040:0131. Дані земельні ділянки мають цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В межах вказаних вище земельних ділянок на підставі будівельних паспортів на замовлення ОСОБА_6 здійснюється будівництво чотирьох житлових будинків садибного типу та господарських споруд.

Зокрема, в межах земельної ділянки з кадастровим номером:

- :03:040:0128 здійснюється на підставі будівельного паспорту (від 15.09.2021 № 104, виданого відділом містобудування та архітектури Козинської селищної ради) будівництво двоповерхового житлового будинку садибного типу (загальна площа двох поверхів складає 465,2 м2);

- :03:040:0127 здійснюється на підставі будівельного паспорту (від 15.09.2021 № 103, виданого відділом містобудування та архітектури Козинської селищної ради) будівництво двоповерхового житлового будинку садибного типу (загальна площа двох поверхів складає 465,2 м2);

- :03:040:0130 здійснюється на підставі будівельного паспорту (від 15.09.2021 № 106, виданого відділом містобудування та архітектури Козинської селищної ради) будівництво двоповерхового житлового будинку садибного типу (загальна площа двох поверхів складає 465,2 м2);

- :03:040:0129 здійснюється на підставі будівельного паспорту (від 15.09.2021 № 105, виданого відділом містобудування та архітектури Козинської селищної ради) будівництво двоповерхового житлового будинку садибного типу (загальна площа двох поверхів складає 465,2 м2);

При цьому, земельна ділянка з кадастровим номером :03:040:0131 використана для здійснення під`їзду до земельних ділянок з кадастровими номерами :03:040:0127, :03:040:0128, :03:040:0129, :03:040:0130 де будуються чотири будинки.

Також, у приватній власності ОСОБА_7 перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :03:040:0090 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

В ході проведеного огляду 25.11.2022 вказаних вище земельних ділянок із залученням сертифікованих спеціалістів-геодезистів ТОВ «Компас Гео» установлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0090, :03:040:0129, :03:040:0130 та :03:040:0131 знаходяться в межах 25 метрової прибережної захисної смуги річки Козинка, що підтверджується відповідним листом ТОВ «Компас Гео» зі схемою розміщення земельних ділянок та об`єктів будівництва.

В свою чергу, зазначені вище об`єкти будівництва в межах земельних ділянок з кадастровим номерами :03:040:0129, :03:040:0130 та :03:040:0131 відповідно будуються в межах 25 метрової прибережної захисної смуги річки Козинка.

Крім того, геодезистами здійснено виміри крутизни схилів річки Козинка.

Установлено, що в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:040:0090, :03:040:0129, :03:040:0130 та :03:040:0131 крутизна схилів річки Козинка перевищує 3 градуси.

Згідно ст. 60 Земельного кодексу України при крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Таким чином, у відповідності до вимог вказаної вище статті Земельного кодексу України прибережна захисна смуга річки Козинка у даному місці подвоюється та складає 50 метрів.

Згідно досліджень та вимірів геодезистів житлові будинки які будуються в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:040:0129, :03:040:0130 потрапляють в межі прибережної захисної захисної смуги річки Козинка.

Відповідно до ст. ст. 59, 83, 84 Земельного кодексу України до земель комунальної і державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів).

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Відповідно до вимог ст. ст. 88, 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0129, :03:040:0130 та :03:040:0131 використовуються ОСОБА_6 для будівництва на них будинків та споруд, а земельна ділянка з кадастровим номером :03:040:0090 використовується ОСОБА_7 для особистого селянського господарства в межах прибережної захисної смуги.

Згідно вимог чинного законодавства, в межах прибережних захисних смуг відведення та використання земель для потреб будівництва житлових будинків і садівництва та городництва заборонено, при цьому всупереч вимог земельного законодавства дані земельні ділянки відведено у приватну власність саме за рахунок земель водного фонду в межах прибережних захисних смуг р. Козинка.

Окрім того, установлено, що всі чотири житлові будинки будуються з порушенням вимог містобудівного законодавства, а саме ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Зокрема, вказаною вище статтею закону регламентовано, що фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Так, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 № 289, який є чинним, затверджено Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються.

Відповідно до пункту 24 такого переліку, містобудівні умови та обмеження не надаються для будівництво садибних (котеджних) житлових будинків, дачних та садових будинків загальною площею до 300 кв. м з числом надземних поверхів не більше двох (без урахування мансардного поверху), в тому числі з господарськими будівлями та спорудами, індивідуальними гаражами, що визначається будівельним паспортом забудови земельної ділянки.

Однак, згідно будівельних паспортів ОСОБА_6 здійснює забудову на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:040:0128, :03:040:0127, :03:040:0130 і :03:040:0129 на підставі будівельних паспортів від 15.09.2021 № 104, від 15.09.2021 № 103, від 15.09.2021 № 106 і від 15.09.2021 № 105 чотири житлових будинки садибного типу загальна площа двох поверхів кожного з яких складає 465,2 м2.

При цьому установлено, що містобудівні умови та обмеження на забудову вказаних вище об`єктів будівництва не видавалися.

Таким чином, вказані вище чотири житлових будинки будуються з порушенням вимог містобудівного законодавства, два з яких на земельних ділянках в межах умовної прибереженої захисної смуги на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:040:0130, :03:040:0129 і :03:040:0131.

Відповідно до ст. 10 Водного кодексу України до відання сільських, селищних, міських та районних у містах рад у галузі регулювання водних відносин на їх території належить контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів.

Згідно ст. ст. 12, 17-1 Закону України «Про охорону земель» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі охорони земель на території сіл, селищ, міст належать установлення обмежень (обтяжень) у використанні, тимчасова заборона (зупинення) чи припинення використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог законодавства в галузі охорони земель.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, у галузі охорони земель, належать здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про використання та охорону земель щодо: додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель; установлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також щодо додержання режиму використання їх територій; ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду.

В свою чергу, згідно п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 33, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі: у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення.

Таким чином, вбачається, що Козинською селищною радою за попереднім погодженням Головного управління Держгеокадастру у Київській області відведено у приватну власність земельні ділянки водного фонду всупереч вимог земельного законодавства.

При цьому, враховуючи той факт, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:040:0127, :03:040:0128, :03:040:0129, :03:040:0130 та :03:040:0131 проводяться будівельні роботи, які прямо заборонені законодавством вбачається і можливий факт зловживання посадовими особами органу державного архітектурного-будівельного контролю своїми службовим становищем

Враховуючи, що об`єкти незаконного будівництва, а також земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0127, :03:040:0128, :03:040:0129, :03:040:0130, :03:040:0131, :03:040:0090 є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки містять на собі матеріальні сліди, що можуть підтвердити або спростувати факт проведення будівельних робіт на земельних ділянках, на яких відповідно до приписів чинного законодавства таке будівництво заборонене, постановою прокурора у кримінальному провадженні зазначені земельні ділянки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити вказане клопотання.

Представника особи щодо майна якої розглядається питання про арешт майна ОСОБА_4 просив відмовити в задоволені клопотання/

Дослідивши матеріали клопотання вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що Київською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.04.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 за фактом зловживання посадовими особами Козинської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Київській області своїми службовим становищем за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Постановою прокурора від 25.11.2022 визнано земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0127, :03:040:0128, :03:040:0129, :03:040:0130, :03:040:0131, :03:040:0047 та :03:040:0047 та об`єкти, які на них будуються, речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог частини другої вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Частиною 10 вказаної статті передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею в судовому засіданні було встановлено, що матеріали клопотання не містять доказів, які б свідчили, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має будь-яке відношення до кримінального провадження, що розслідується, та що воно є об`єктом злочинних посягань, предметом злочину, знаряддям вчинення злочину, здобуто злочинним шляхом, тощо.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання прокурора про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то прокурор повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з цим, прокурором не доведено та слідчим суддею не встановлено жодної з підстав, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.

Посилання прокурора на те, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України є помилковим.

Іншої мети накладення арешту на майно прокурором не доведено та слідчим суддею не встановлено.

Клопотання прокурора не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора відділу представництва інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000108 від 29.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1