Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/566/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000200, на вирок Ульяновський районний суд Кіровоградської області від 03 серпня 2022 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Голованівськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, не військовозобов`язаного, який не є депутатом, який утриманців та пільг не має, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-23.08.2016 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 309, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку 2 роки;
-24.10.2016 Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 190, ст. 70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку 3 роки.
-07.03.2017 Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком 4 роки. Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.09.2017 вирок в частині призначеного покарання скасований та ухвалений новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК, України призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 24.10.2016 та визначено за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Звільнений 09.07.2019 на підставі рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.07.2019 за ст.81 КК України умовно-достроково на 1 рік 2 місяця 23 дні,
визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років; за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.09.2017 у виді 1 року 2 місяців 23 днів, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 2 місяці 23 дні. Вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат,
за участі сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, при наступних обставинах.
02.09.2020 близько 00 год. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 розпивав спиртні напої на території сміттєзвалища у північно-східній частині м. Благовіщенське Благовіщенського району Кіровоградської області, де в них виник словесний конфлікт. В подальшому ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 пішли з території сміттєзвалища з метою пошуку місць, де можна придбати спиртні напої. 02.09.2020 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння разом із ОСОБА_9 попрямували по стежці через територію кладовища №2 в м. Благовіщенське Кіровоградської області. ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , підібрав із землі порожню скляну пляшку від пива об`ємом 0,5л. Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 цілеспрямовано наніс удар скляною пляшкою в область лоба та перенісся ОСОБА_9 , після чого ударив кулаком лівої руки в область підборіддя. Від отриманих ударів ОСОБА_9 упав на землю. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , роздягнувши ОСОБА_9 , стрибав обома ногами по тулубу в районі грудної клітини, живота та голови. Після зазначених дій ОСОБА_6 скинув непритомного ОСОБА_9 до сміттєвої ями та наніс близько п`яти ударів ногами в область живота та грудей. Внаслідок умисно завданих ОСОБА_6 ударів потерпілому ОСОБА_9 згідно експертної довідки від 10.09.2020 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, крововиливів у м`які тканини голови, забою головного мозку; закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер (переломи 2, 3, 4 ,5, 7 ребер справа, переломи 2, 3, 5, 6, 7 ребер зліва) та крововиливи у внутрішні органи та м`які тканини; закритої тупої травми живота з розривом брижі тонкої кишки та крововиливами у внутрішні органи; крововиливів та ран на обличчі, перелому кісток носу. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні властивості яких не відобразились і в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_9 настала від забою головного мозку в результаті закритої черепно-мозкової травми.
Крім того, 04.09.2020 ОСОБА_6 , прийшов до домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , із яким вживав спиртні напої. Маючи намір дістатися в селище Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_6 взяв у користування у ОСОБА_10 велосипед марки «Україна», пояснивши, що одразу поверне. В подальшому ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, завідомо не маючи наміру повернення отриманої від потерпілого речі, незаконно заволодів належним ОСОБА_10 велосипедом марки «Україна» вартістю 700 грн., яким розпорядився на власний розсуд, продавши вказаний велосипед ОСОБА_11 , чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на суму 700 грн.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вирок базується тільки на припущеннях та доказах здобутих незаконним шляхом. Не допитавши повторно свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суд порушив його права. Проведені з ним слідчі дії в кабінеті слідчого вважає недопустимими доказами, так як він надавав показання у нетверезому стані, крім того відсутні фото та відео докази відібрання у нього змивів п`яте бурого кольору. Зміну показів свідка ОСОБА_14 вважає здійсненими під тиском працівників поліції, а тому її показання є упередженими. Враховуючи зазначене вважає, що при ухваленні вироку наявна неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції та просив залишити вирок суду без змін, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що в задоволені апеляційної скарги слід відмовити, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.2 ст. 190 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України заперечив, а вину у вчиненні вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю. Суду пояснив, що 01.09.2020 приїхав з друзями ОСОБА_15 , ОСОБА_16 », на озеро, що розташоване біля м.Благовіщенське нижче сміттєзвалища. Приїхали близько 20 год. 10 хв., сіли відпочивати, вживали горілку. Близько 22 год. він вирішив піти прогулятися та зайшов до вагончика, що знаходиться на сміттєзвалищі де був ОСОБА_17 . Вони вирішили разом купити самогону. Близько 23 години вийшли із звалища і у ОСОБА_18 (прізвища не знає) купили 1 л. самогону 2 пляшки по 0,5 л. На його пропозицію прийшли до його знайомих ОСОБА_19 (прізвища не знає), яка проживає в АДРЕСА_3 год. При цьому одну пляшку самогону сховали, а одну взяли з собою до хати. Вийшов її чоловік ОСОБА_20 , вийшла ОСОБА_21 і ОСОБА_22 (її знайома). Вони разом розмовляли та вживали горілку. Згодом ОСОБА_23 вийшов з хати до вбиральні, сказавши, що скоро повернеться, однак так і не повернувся. Він з іншими знайомими ще посиділи, порозмовляли близько години півтори, потім вирішив повернутись до озера, так як там залишались його знайомі і вони разом о 5 год. мали починати рибалити. Схованої пляшки горілки не знайшов, направився в бік звалища де в кущах побачив тапчан, на якому спав його друг ОСОБА_24 на прізвисько « ОСОБА_24 », якого розбудив, однак останній з невідомих причин накинувся на нього і наніс удар по носі та в область правого ока. Він в свою чергу також наніс ОСОБА_24 кілька ударів, розбивши тому носа. Однак після цього вони заспокоїлись, домовившись зранку «пити мирову». Він запитав ОСОБА_24 , чи той не бачив ОСОБА_23 ( ОСОБА_25 ) який взяв пляшку горілки та отримав відповідь, що він мабуть спить у вагончику. Після цього ОСОБА_24 розвернувся і пішов. На час, коли він побачив ОСОБА_24 , на тому слідів побиття видно не було. Побачив, що там ще хтось спить на землі на ковдрі і впізнав в них ОСОБА_26 і ОСОБА_27 . Він розбудив ОСОБА_28 і запитав, чи той не бачив ОСОБА_23 ( ОСОБА_25 ), той сказав, що ні. Він розповів йому, що побився зі ОСОБА_24 , однак вже помирився і наступного дня збираються пити з ним за примирення. Попередив, що якщо він прийде раніше нього, то нехай почекає. Пішов до вагончика, знайшов там ОСОБА_23 ( ОСОБА_25 ), запитав, чи залишилась у нього та пляшка горілки, той відповів, що так. Вони випили горілки і він залишився спати у вагончику, чи на дворі біля вагончика точно не пам`ятає. Прокинувшись, пішов до магазину, щоб похмелитися. Зранку у магазині від людей почув, що на кладовищі у ямі знайшли побитим і роздягненим якогось чоловіка. Дорогою його зустріли працівники поліції, хто саме не пам`ятає які запитали, чи він бився зі ОСОБА_24 , що він підтвердив. Вони разом поїхали на кладовище, на те місце, де він бився із ОСОБА_24 . Там вже були працівники поліції. Після цього поїхали до відділку поліції. Там вже був ОСОБА_25 . Як з`ясувалось ОСОБА_25 тієї ночі повернувся до його знайомих та викрав у них 500 грн. та мобільний телефон. Слідчий запропонував йому визнати себе винним у побитті ОСОБА_24 і понести за це не суворе покарання з чим він погодився і підписав якісь папери. Після цього пішов, ще випив, взяв у ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ) велосипед, щоб доїхати, а приїхавши, продав цей велосипед за 200 грн.
Свідок ОСОБА_13 суду зазначила, що вона та її співмешканець ОСОБА_31 заробляють на життя тим, що збирають порожні пляшки на звалищі, що у м.Благовіщенське, та здає їх. Повідомила, що увечері влітку 2020 року (точніше дати не пам`ятає) близько 17 год. вони закінчили роботу, здали склотару. Того вечора до них прийшли ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , яких вона знала, так як ті також іноді збирали пляшки на звалищі. Вони усі разом вечеряли та пили самогон, якого у них був 1 л.. Під час вечері між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з невідомих їй причин виникла сварка. ОСОБА_9 дав ОСОБА_6 ляпаса, вони почали сваритись між собою. Близько 23 години ОСОБА_6 пішов і ОСОБА_9 вийшов слідом. А вже зранку ОСОБА_6 прийшов і сказав, що він побив ОСОБА_9 , роздягнув і кинув до ями. ОСОБА_6 просив ОСОБА_34 ) переказати Звєрєву, коли той прийде, що він не хотів так сильно його бити. Після цього ОСОБА_6 пішов і вона його з тих пір не бачила. Зранку приїхала поліція і повідомила, що ОСОБА_9 сильно побили і показали його фотографію. На фотографії було видно, що ОСОБА_9 був дуже побитий так, що лице було повністю розбите і вона впізнала того лише по одягу.
Свідак ОСОБА_12 , суду зазначив, що разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_13 працює на звалищі, що у м.Благовіщенське, збирає порожні пляшки та здає їх. Знайомий з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 - ті іноді приходять на звалище в гості. В кінці літа 2020 року (точніше дати не пам`ятає) увечері вони вчотирьох разом вечеряли та вживали спиртне. Коли почали вечеряти ще було видно близько 17 год. Під час вечері ОСОБА_9 дав ОСОБА_6 ляпаса, вони почали сваритись між собою, а він припинив сварку. Ще посиділи, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 пішли. Коли вони пішли, то були в стані сильного алкогольного сп`яніння. Зранку приходив ОСОБА_6 і запитував, чи не приходив ОСОБА_9 . Розповідав, що вони побились між собою.
Свідок ОСОБА_35 , суду показав, що знайомий з ОСОБА_6 . Восени 2020 року (точніше не пам`ятає) ОСОБА_6 ще з трьома особами, яких він не знає, приїхали на ставок біля м. Благовіщенське нижче сміттєзвалища рибалити, а він пішов звідти до вагончика, що на звалищі. Близько 12 год. ночі вони з ОСОБА_6 знов зустрілись біля вагончика на сміттєзвалищі. На пропозицію ОСОБА_6 вони купили близько 1 л. самогону - 2 пляшки по 0,5 л. Вирішили випити у ОСОБА_36 знайомої ОСОБА_6 (він особисто її не знає). ОСОБА_36 поживає у м.Благовіщенське в районі центру міста. Прийшли до неї близько 12 год. ночі. Одну пляшку 0,5 л. сховали на подвір`ї. У ОСОБА_36 випили 1 пляшку 0,5 л. горілки. Випили. У ОСОБА_36 вони були близько 20 хв., потім він пішов на звалище до вагончика спати. На подвір`ї забрав ту пляшку горілки, що вони її попередньо сховали. ОСОБА_6 залишився у ОСОБА_36 . Близько 3 год. ОСОБА_6 повернувся до вагончика, з яким розпили пляшку самогону і лягли спати. Після цього він ОСОБА_6 цього дня вже не бачив. Побачив його вже наступного дня у відділку поліції.
Свідок ОСОБА_14 , суду показала, що проживає у АДРЕСА_4 , знає ОСОБА_6 , познайомилась із ним на звалищі м.Благовіщенське, де працювала із своїм чоловіком, збираючи склотару. Восени 2020 року (точніше не пам`ятає) ОСОБА_6 разом з ОСОБА_35 прийшли до них додому вночі, повечеряли та випили самогону, що його принесли з собою. Приблизна о 12 год. Самофал пішов, а через деякий час пішов і ОСОБА_37 .
Суд критично сприйяв доводи сторони захисту про недопустимість показів даного свідка як доказу через їх суперечливість з таких причин. Свідок пояснила, що її попередні покази щодо часу, коли ОСОБА_6 пішов з її дому відрізняються від кінцевих її показів через те, що обвинувачений впливав на неї, телефонуючи їй з місць утримання. Факт дзвінків до свідка з місць утримання підтвердив і сам ОСОБА_6 . Крім того, правдивість кінцевих показів даного свідка щодо часу, коли ОСОБА_6 пішов від неї, підтверджується і показами з цього питання самого обвинуваченого, даними ним в суді.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у скоєнні інкримінованого йому діяння підтверджується дослідженими та оголошеними в судовому засіданні зібраними по справі іншими доказами, а саме:
-Рапортом чергового Благовіщенського ВП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_38 про прийняття 02.09.2020 о 07:43 год. телефонного повідомлення ОСОБА_39 про виявлення побитого оголеного чоловіка за наслідками перевірки якого на території кладовища номер 2 м. Благовіщенське було виявленого особу чоловічої статі без одягу у п`яному стані з тілесними ушкодженнями в області голови.
- Рапортом помічника чергового Благовіщенського ВП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_40 про прийняття 13.09.2020 о 11:58 год. письмової заяви ОСОБА_10 про те, що 04.09.2020 близько 17 год. ОСОБА_41 шляхом довіри заволодів його велосипедом марки «Україна».
- Протоколом від 13.09.2020 прийняття усної заяви від ОСОБА_10 слідчим ОСОБА_42 про те, що 04.09.2020 року близько 17 год. ОСОБА_41 шляхом довіри заволодів його велосипедом марки «Україна» зеленого кольору.
- Протоколом огляду місця події від 02.09.2020 з фото таблицею ділянки місцевості, що знаходиться в південній частині території кладовища № 2 по вул. Радісній в м. Благовіщенське під час якого виявлено та вилучено одяг, згустки речовини бурого кольору, прозорі скельця та оправа від окулярів, дно від скляної пляшки темного кольору, горловина від розбитої скляної пляшки темного кольору, осколки скляної пляшки з етикеткою «Львівське світле 0,5 л.».
- Протоколом від 09.09.2020 огляду трупа ОСОБА_9 у морзі Благовіщенської ЦРЛ.
- Протоколом огляду місця події від 14.09.2020 з фототаблицею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 в ході якого виявлено та вилучено велосипед «Україна» зеленого кольору, а також протоколом огляду вказаного велосипеда.
- Висновком від 15.09.2020 товарознавчої експертизи про те, що велосипеда марки «Україна» на споживчому ринку України станом на 04.09.2020 становить 2800 грн. 00 коп.
- Довідкою від 02.09.2020 лікаря Благовіщенської центральної районної лікарні ОСОБА_43 про те, що ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні в палаті інтенсивної терапії Благовіщенської центральної районної лікарні з 02.09.2020 року з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню, відкритий перелом кісток носу, множинні забійної рвані рани голови, множинні рани тулубу, кінцівок, загальне переохолодження. На час видачі довідки стан хворого був важким .
- Копією медичної карти стаціонарного хворого № 1988 ОСОБА_9 , з якої встановлено, що той поступив на лікування Благовіщенської центральної районної лікарні 02.09.2020 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню, відкритий перелом кісток носу, множинні забійної рвані рани голови, множинні рани тулубу, кінцівок, загальне переохолодження. Знаходився на стаціонарному лікуванні в палаті інтенсивної терапії, де йому було надане інтенсивне лікування. 09.09.2020 о 6 год. 30 хв. зафіксована смерть.
- Висновком судово-медичної експертизи № 48 від 09.10.2020, відповідно до якого на тілі ОСОБА_9 наявні тілесні ушкодження, які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті та в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток носа та рани носа, утворилися від дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено від удару скляною пляшкою, відповідають вказаному в постанові часу спричинення та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку, про що свідчать дані судово-медичної експертизи трупа. Вищеописані тілесні ушкодження не могли утворитися в результаті паління з положення стоячи. Характерних слідів боротьби чи самооборони на тілі ОСОБА_9 не виявлено.
- Висновком судово-психіатричного експерта № 422 від 03.13.2020, відповідно до якого ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення був осудним, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, застосування заходів медичного характеру не потребує.
- Висновком від 11.11.2020 № 151 експерта судово біологічної експертизи, відповідно якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти В ізосерологічною системи АВ0. Зразки крові ОСОБА_9 контрольний змив № 1) (об`єкт № 2) та зразок крові ОСОБА_9 контрольний змив № 2) (об`єкт № 3) відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти В ізосерологічною системи АВ0. На наданих на дослідження об`єктах, а саме на змиві з правої ноги (об`єкт № 4) та змиві з лівої ноги (об`єкт № 5) ОСОБА_6 виявлено кров. Кров на змиві з правої ноги (об`єкт № 4) та змиві з лівої ноги (об`єкт № 5) ОСОБА_6 належить людині. Кров на змиві з правої ноги (об`єкт № 4) та змиві з лівої ноги (об`єкт № 5) ОСОБА_6 належить до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти В ізосерологічною системи АВ0. Дана кров може походити від особи (осіб) із групою крові до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти В ізосерологічною системи АВ0, в тому числі і від ОСОБА_9
- Копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2020 за участю підозрюваного ОСОБА_6 з відео фіксацією, в ході якого він розповів та на статисті показав, як 02.09.2020 близько 00 год. 1год. 30 хв. на території кладовища №2 в м. Благовіщенське Кіровоградської області в ході сварки та бійки із ОСОБА_9 наніс тому удар скляною пляшкою по лобі, а після того як той впав, наносив ударів, стрибаючи на голову та живіт.
- Висновком судово-медичної експертизи №58 від 13.10.2020, відповідно до якого на основі експертизи №48 від 09.10.2020 та даних слідчого експерименту зроблено висновки, що тілесні ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитись за обставин, на які вказав ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту від 19.03.2019 за його участі.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, судом першої інстанції із достовірністю було встановлено доведеною вину ОСОБА_6 , що саме обвинувачений умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.
Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував, що обвинувачений вчинив нетяжкий та тяжкий злочини.
Як особа ОСОБА_6 характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, утриманців не має, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого по епізоду спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , не встановлено, а по епізоду шахрайства є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого по епізоду спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 є вчинення злочину особою за умов рецедиву та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а за епізодом вчинення шахрайства не виявлено.
Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, думку прокурора щодо призначення покарання, суд дійшов правильного висновку та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч.2 ст.121 та ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, враховуючи положення ст. 71 КК України, що цілком відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Отже суд призначив обвинуваченому покарання, дотримуючись принципу доцільності, врахувавши всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, визначені положеннями статей 50, 65-67 КК України, що також не суперечить роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про скасування вироку суду за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає безпідставними та у задоволенні яких слід відмовити, з наступних підстав.
Як убачається із матеріалів справи та оскаржуваного вироку судом першої інстанції було прийнято до уваги та досліджено всі матеріали кримінального провадження за наслідками чого надано їм оцінку в сукупності показань свідків з іншими матеріалами справи.
Посилання обвинуваченого на те, що проведені з ним слідчі дії в кабінеті слідчого під час яких він надавав показання у нетверезому стані, конкретними доказами не підтверджуються. Крім того обвинувачений не зазначає які саме докази були отримані досудовим слідством від нього в той час коли він будь-то перебував у стані сп`яніння.
Обов`язкову наявність фото та відео доказів відібрання у обвинуваченого змивів зразків бурого кольору вимогами КПК України не передбачено.
Посилання обвинуваченого на те, що свідок ОСОБА_14 змінила свої показання під тиском працівників поліції є безпідставними, оскільки не доведені певними доказами.
Крім того, в суді першої інстанції ні обвинуваченим ні його захисником не порушувалось питання про визнання певних доказів недопустимими.
Твердження обвинуваченого про те, що суд не допитав повторно свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , чим порушив його права, є необгрунтованими та не можуть бути законними підставами для скасування вироку суду, так як відповідно ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Як убачається із вироку, суд першої інстанції оцінив показання допитаних свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в сукупності з іншими дослідженими доказами.
Отже наведені судом першої інстанції докази винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень у сукупності не викликають сумніву, є достовірними, належними, об`єктивними та допустимими, не суперечать один одному, та повністю узгоджуються між собою.
Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційний суд вважає необхідним вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим який перебуває під вартою у той самий строк з дня отримання судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3