Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2626/22
Провадження № 1-кп/376/185/2023
УХВАЛА

про продовження застосування запобіжного заходу

"18" квітня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні зали суду м.Сквири Київської області матеріали кримінальних проваджень №0000163 від 08.10.2022, №0000049 від 13.02.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сквирського районного суду Київської області знаходяться вказані кримінальні провадження.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого посилався на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до останнього міри запобіжного заходу, тому запобіжний захід необхідно продовжити.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти заявленого клопотання, вважав за можливе змінити йому запобіжний захід на біль м`який, посилаючись на наявність хвороб та погане самопочуття.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав підзахисного, просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для продовження запобіжного заходу,а наявність інших ризиків не підтверджена стороною обвинуваченн.

Так, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний ухвалою Сквирського районного суду Київської області 02.03.2023 у вигляді «тримання під вартою».

Строк тримання тримання під вартою спливає 30.04.2023.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні в тому числі тяжкого злочину.

Санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи суворість можливого покарання за вчинення злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційного працевлаштування, суд вважає обґрунтованим наявність ризику переховуватися від суду.

Також, враховуючи наявність свідків та потерпілих по справі, які ще не допитані в суді, з урахуванням тяжкості злочину, суд вважає наявним та обґрунтованим ризик щодо можливості обвинуваченого в разі перебування на волі впливати на свідків та потерпілих з метою уникнення можливого покарання.

Зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, інкримінуємі кримінальні правопорушення вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком суду, суд вважає доведеним ризик того, що у разі перебування його на свободі можливе вчинення нового кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено.

Достатніх даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, медічна довідка, надана захисником щодо захворювання обвинуваченого видана станом на 28.01.2022.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, продовжують існувати та не зменшилися.

Таким чином, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в межах строку, визначеного законом.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 183, 194, 197,314-316, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - по 16 червня 2023 року включно, утримуючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Заставу, визначену ухвалою суду від 02.03.2023 в сумі 107360 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) - залишити без змін.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими по справі.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1