Справа № 944/802/23
Провадження №1-кс/944/174/23
УХВАЛА

про скасування арешту майна

14.03.2023 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворові, заяву ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 12.02.2023, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в обґрунтування якого заявниця зазначає, що ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 від 16.02.2023 було задоволено клопотання прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, відомості щодо якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 12.02.2023, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та накладено арешт на автомобіль марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном. Заявниця стверджує, що немає належних доказів того, що даний транспортний засіб є предметом, знаряддям чи засобом вчинення злочину та має відношення до вищезазначеного кримінального провадження. Окрім того, у клопотанні прокурором не було зазначено причини вилучення автомобіля та не вказано, які слідчі дії з ним будуть вчинятись. Враховуючи наведене, ОСОБА_3 просить клопотання задовольнити, скасувати арешт на автомобіль марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , та зобов`язати повернути належний їй транспортний засіб.

У судовому засіданні ОСОБА_3 подане клопотання про скасування арешту майна підтримала, просила суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення даного клопотання заперечила, пояснила, що ризики відчуження та необхідність збереження автомобіля як речового доказу, які були підставою для накладення на нього арешту, не відпали, оскільки на даний час досудове розслідування триває, органом досудового розслідування проводяться необхідні слідчі дії, зокрема має бути призначена судово-портретна експертиза, яка буде стосуватися автомобіля марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 12.02.2023, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, ухвалою слідчого судді від 16.02.2023 накладено арешт на автомобіль марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном

14.02.2023 постановою слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, у відповідності до вимог ст.98 КПК України, автомобіль марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 22.06.2019 на автомобіль марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки такі зберігають на собі сліди вчинення злочину.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яким встановлена відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Санкція ч.4 ст.296 КК України покарання у вигляді передбачає позбавленням волі на строк від трьох до семи років, без конфіскації майна.

Як вбачається із наданих суду матеріалів, у кримінальному провадженні відсутні відомості про причетність ОСОБА_3 як суб`єкта кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що автомобіль марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 , у зв`язку з чим накладення на нього арешту обмежує її права.

Слідчий суддя приймає до уваги покликання заявника на те, що на даний момент немає потреби у арешті вищевказаного транспортного засобу, оскільки жодних слідчих дій з вказаним майном не проводиться.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Як вбачається із ухвали слідчого судді від 16.02.2023 при накладенні арешту на автомобіль марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя виходив з ризиків відчуження та необхідності збереження даного майна як речового доказу.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Поряд з тим, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, тривалість проведення досудового розслідування, що, в свою чергу, призводить до порушення права власника на користування автомобілем, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі вказаного майна його власнику, таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування таким його власником відпала.

Відтак, права та законні інтереси законного власника майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що на даний час не змінилися підстави, наведені в ухвалі слідчого судді від 16.02.2023, досудове розслідування в кримінальному провадженні не завершено, обставини, які слугували підставами для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження не змінилися, арешт на майно накладено обґрунтовано. Однак, слідчий суддя не вбачає підстав для подальшої заборони законному власнику майна користуватися належним йому автомобілем.

Крім того, будь-яких доказів, які б вказували слідчому судді на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст.2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.

З огляду на вищенаведене та враховуючи той факт, що на даний час жодні слідчі дії з вищевказаним транспортним засобом не вчиняються, експертиз, об`єктом яких є автомобіль марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , не призначено, слідчий суддя вважає за можливе повернути його законному власнику з правом користування, однак без права його розпорядження та відчуження.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.131, 132, 171, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 12.02.2023, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині користування автомобілем марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 16.02.2023, справа №944/802/23, передавши на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , з правом користування та без права його розпорядження та відчуження.

Зобов`язати ОСОБА_3 у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні №0000277 від 12.02.2023, судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є автомобіль марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , негайно надати зазначений транспортний засіб для проведення вказаних процесуальних дій.

Зобов`язати слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження №0000277, негайно, безоплатно та з правом користування, повернути ОСОБА_3 на відповідальне зберігання під розписку автомобіль марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 .

Попередити ОСОБА_3 про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля, вона може нести кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1