Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6528/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2022

Подільський районний суд міста Києва в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0000914 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Києва, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2022 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні роздягальні ТОВ «Медєксім», що за адресою: Київ, провулок Куренівський, 17, побачив у гаманці ОСОБА_4 банківську картку АКБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 та банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_4 , які згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1. 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системні переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронні документообіг» є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобом доступу до банківського рхунку, є безконтактною технологією оплати, забезпечують швидкі розрахунки без вводу PIN-коду.
В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на викрадення вказаних банківських карток з метою їх подальшого використання для викрадення грошових коштів.
Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, ОСОБА_5 викрав банківські картки АКБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 та АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_4 , з метою їх подальшого використання для викрадення грошових коштів з банківських рахунків ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у викрадені офіційних документів з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб.
В подальшому 14 березня 2022 року Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» № 133/2022 затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, продовжено введення воєнного стану в Україні із 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
На часткову зміну ст. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. (Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» № 259/2022 від 18 квітня 2022 року).
На часткову зміну ст. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. (Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17 травня 2022 року).
Продовжуючи свою протиправну діяльність та реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів з рахунку, що належать ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 17 травня 2022 року в період часу з 18 години 51 хвилин по 18 годину 54 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «ВОХ express market» за адресою: Київ, вул. Петропавлівська, 2, шляхом проведення двох операцій розрахувався банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , яка належать ОСОБА_4 , оплативши товар на загальну суму 229 гривень 75 копійок.
Після цього, в продовження реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 17 травня 2022 року в період часу з 19 години 06 хвилин по 19 годину 18 хвилин, перебуваючи в примішенні магазину «Фора» за адресою: Київ, вул. Кирилівська, 122/1, шляхом проведення чотирьох операцій розрахувався банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_4 , оплативши товар на загальну суму 877 гривень 05 копійок. Всього ОСОБА_5 таємно викрав із рахунку № НОМЕР_3 потерпілого ОСОБА_4 , відкритого в АТ «ПУМБ», грошові кошти на загальну суму 1106 гривень 80 копійок, чим спричинив останньому майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного кримінального правопорушення так, як про них зазначено в обвинувальному акті. Обвинувачений повідомив суду, що він залишився без грошей, тому викрав у ОСОБА_4 , з яким разом на той час працював, дві банківські карти. Однією з них він розрахувався за придбаний товар на загальну суму приблизно 1 110,00 грн., які неодноразо намагався повернути потерпілому, проте він відмовляється їх отримувати.
В судовому засіданні 10 листопада 2022 року обвинуваченим ОСОБА_5 відшкодовано потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 1 110,00 гривень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушеннь, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідивши наявні матеріали, приходить до висновку, що вина останнього у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, та у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, є доведеною поза розумним сумнівом, тобто, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України відповідно.
Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_5 покарання, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним проступку та злочину, характеризуючі дані про його особу (обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно), сімейний стан, пом`якшуючі обставини.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини та відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченого ОСОБА_5 до покарання у межах санкції статей, за якими кваліфіковані його діяння.
Призначаючи ОСОБА_5 остаточне покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, слід визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме така міра покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який повністю визнав вину, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.
Однак, враховуючи конкретні обставини справи, те, що обвинувачений ОСОБА_5 кається у вчиненому, запевнив суд у тому, що зробив для себе належні висновки, його поведінка в суді вказує на те, що він не є особою, виправлення якої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, згідно положень ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369-371, 374 КПК України

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання:
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді двох року обмеження волі;
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні основні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме банківські картки АКБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 та АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , оптичні диски «VIDEX», «ALERUS», фіскальний чек, виписку з банківської картки «ПУМБ» № НОМЕР_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження /які перебувають у прокурора/.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_6