Справа №295/2457/23
УХВАЛА

щодо розгляду скарги

06.03.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 24.02.2023 р.; винести окрему ухвалу про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого ОСОБА_4 ; невідкладно повідомити органи прокуратури про співучасть у приховуванні фактів кримінальних злочинів поліцейським ОСОБА_4 .

В обґрунтування скарги зазначив, що він 24.02.2023 р. звернувся до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області з заявою про вчинення працівниками Муніципальної інспекції під час складання стосовно нього постанови про адміністративне правопорушення злочинів, передбачених ст.ст. 28, 109, 111, 191, 358, 366 КК України та ст. 188-39 КУпАП.

В скарзі посилається на те, що станом на день звернення зі скаргою до слідчого судді дані про вчинене кримінальне правопорушення не були внесені до реєстру, досудове розслідування не проводиться, що є порушенням вимог ст 214 КПК України.

В судовому засіданні 06.03.2023 р. заявник скаргу підтримав з підстав, викладених в ній. Вказав, що працівниками Муніципальної інспекції відносно нього вчинено ряд злочинів, зокрема, було підроблено постанову про адміністративне правопорушення, що полягає в тому, що на ній відтиск печатки є невстановленого зразка. Зауважив, що вказана організаціє не має печатки встановленого зразка, неправомірно користується державними символами, працівники Муніципальної інспекції в постанові про вчинення адміністративного правопорушення зазначили неіснуючі розрахункові рахунки, які не є рахунками територіальної громади. Вказав, що поставнову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не оскаржував у встановленому порядку, оскільки вважає її незаконною, винесеною невідомими суб`єктами. Вважає, що такі дії працівників поліції свідчать про наявність в їх діях ознак державної зради та наміру привласнити грошові кошти, які підлягають сплаті у вигляді штрафу. ОСОБА_3 пояснив, що одразу після того як він дізнався про існування вказаної постанови, звернувся з заявою про злочин шляхом усного повідомлення на телефонну лінію «102», в подальшому особисто звернувся до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та подав заяву про вчинені кримінальні правопорушення, проте відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, досудове розслідування не проводиться, що не відповідає приписам ст. 214 КПК України, просив скаргу задоволити в повному обсязі.

Представник Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь в розгляді скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

01.03.2023 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій зазначає, що посадовими особами Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області не дотримані вимоги ст.214 КПК України щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про зазначені у заяві від 24.02.2023 р. правопорушення, таку бездіяльність заявник вважає неправомірною, а тому просить зобов`язати уповноважених осіб негайно внести відомості про злочини, викладені в його заяві від 24.02.2023 р., до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До скарги заявник долучив копію заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 24.02.2023 р., відповідно до змісту якої ОСОБА_3 посилався на те, що посадові особи ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) приватної фірми Муніципальна інспекція під час складання поставови про адміністративне правопорушення, у злочинний спосіб незаконним шляхом здобули без його згоди приватну інформацію про транспортний засіб, скористались підробленою печаткою з державними символами з наступним вимаганням сплати штрафу на приватний рахунок, тобто поставили під сумнів суверенітет Держави Україна, проігнорували гарантоване Конституцією України верховенство права і незалежність судової гілки влади, самостійність і незалежність її правової системи як фундаменту державного устрою, вчинили дії, які містять ознаки державної зради; здійснили використання завідомо неправдивих документів, службове підроблення, привласнення та розтрату чужого майна, злочини вчинені за попередньою змовою групою осіб. До заяви від 24.02.2023 року заявник долучив копію листа №12/7319 від 31.10.2022 р. та копію постанови про адміністративне правопорушення РАП №830137680.

Згідно зі статтею 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ч.1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, дізнавача, прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки по заяві або повідомленню, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст. 11 КК України.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки), порядок якої визначений ст. 214 КПК України.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 р., за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17.06.2020 р, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту". Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) наголосив: "...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...".

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених раніше.

В поданій заяві ОСОБА_8 посилався на те, що в діях працівників поліції вбачаються ознаки вчинення злочинів, які передбачені ст.ст. 28, 109, 111, 191, 358, 366 КК України та ст. 188-39 КупАП.

Діяння, яке підлягає кваліфікації за ст. 188-39 КУпАП взагалі не є кримінально-караним, а відтак відомості щодо нього не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з нормами Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність передбачена:

- за ч. 1 ст. 109 КК України - дії, вчинені з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, а також змова про вчинення таких дій;

- за ч. 1 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто за діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України ;

- за ч.1 ст. 191 КАК України - привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні

- за ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут

- за ч. 1 ст. 366 КК України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 від 24.02.2023 р., з якою він звернувся до органу досудового розслідування, слідчим суддею встановлено, що вона не містить обгрунтованих відомостей, які б свідчили про вчинення уповноваженими особами Муніципальної інспекції будь-якого злочину в розумінні ст. 11 КК України, відповідальність за скоєння якого передбачена статтями з Особливої частини КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в заяві ОСОБА_3 відсутні, а носять лише абстрактний характер. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 , скарги, яка подана ним до суду, наданих пояснень в судовому засіданні, слідчим суддею встановлено, що заявник фактично не погоджується з фактом притягнення його до адміністративної відповідальності та з винесеною відносно нього постановою про вчинене адміністративне правопорушення. Разом з тим, у разі незгоди з рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, яке ухвалено відносно нього, він має право оскаржити його в порядку і в спосіб, які передбачені нормами КУпАП та КАС України.

В судовому засіданні слідчим суддею з`ясовано, що ОСОБА_3 не скористався наданим йому процесуальним правом і не оскаржив винесену стосовно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка набула чинності, а відтак підлягає безумовному виконанню, тому не може бути поставлена під сумнів керуючись лише власними абстрактними судженнями заявника, який не погоджується з її змістом, і в жодному разі не може бути приводом для початку кримінального переслідування.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу заявника, що згідно рішення Житомирської міської ради №93 від 25.09.2021 р. «Про внесення змін до Положення про Муніципальну інспекцію Житомирської міської ради» Муніципальна інспекція Житомирської міської ради є самостійним виконавчим органом Житомирської міської ради, є юридичною особою, має печатку зі своїм найменуванням, штампи і бланки, серед завдань інспекції є фіксування правопорушень шляхом складання протоколів про адміністравтині правопорушення щодо осіб, які вчиняють правопорушення, а штрафи стягуються на відповідні рахунки, відкриті в територіальних органах казначейської служби України відповідно до бюджетної класифікації.

Отже, у ОСОБА_3 відсутні будь-які правові підстави вважати, що працівники муніципальної інспекції діють у спосіб, який не передбачений чинним законодавством.

З огляду на викладене вище, під час розгляду скарги слідчий суддя, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_3 від 24.02.2023 р., положення вимог законодавства, якими врегульовано порядок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв та повідомлень про злочини, дійшов висновку, що звернення ОСОБА_3 за своїм змістом не є заявою про вчинення злочину, оскільки в ній відсутні об`єктивні дані про вчинення кримінальних правопорушень працівниками Мініципальної інспекції, а тому підстави для внесення відомостей за даною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування відсутні.

Вимога заявника про постановлення окремої ухвали не грунтується на процесуальному законі, оскільки норми КПК України не передбачають ухвалення такого процесуального рішення слідчим суддею.

Таким чином, слідчий суддя вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 10.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1