Провадження № 1-кп/554/903/2023
У Х В А Л А

18 січня 2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши кримінальне провадження № 0001597 від 20 березня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

На виконання розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22, з Фрунзенського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло кримінальне провадження № 0001597 від 20 березня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17 січня 2023 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , яка діяла на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 2982 від 28 травня 2020 року Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях, про її заміну на іншого захисника з метою недопущення порушення права останнього на захист, мотивуючи його тим, що на цей час у зв`язку з військовою агресією рф проти України вона перебуває в м. Києві, звідки не може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та з об`єктивних причин до закінчення бойових дій не в змозі своєчасно та в повному обсязі надавати безоплатну правову допомогу підзахисному ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає, зокрема, у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника, при цьому слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд зобов`язано забезпечити підозрюваному, обвинуваченому право на кваліфіковану правову допомогу, в тому числі й право на безоплатну правову допомогу, у випадках, передбачених КПК України або законом.

Суд при вирішенні данного питання, враховує також положення частин 1 та 2 ст. 318 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень та відповідно до ч. 2 зазначеної статті цього Кодексу, саме суд забезпечує проведення судового провадження у розумні строки.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого розслідування і судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У Mіжнародному пакті про громадянські і політичні права встановлено, що кожен має право на основі повної рівності бути судимим без невиправданої затримки (п. «с» ч. 2 ст. 14). Звід принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь-яким чином, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 9 грудня 1988 p., вимагає проведення судових розглядів в розумні строки після затримання, або звільнення до суду (принцип 38). Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Поняття «розумний строк» не має чіткого визначення, оскільки залежить від багатьох чинників. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини неодноразово констатувала, що значення гарантії розумного строку полягає в тому, що обвинувачений, який не скоював караного діяння, повинен мати можливість виправдати себе без зволікань, тоді як обвинувачений, вина якого доведена, не повинен піддаватися додатковому покаранню у формі надмірних зволікань із розглядом його справи, що може мати негативні наслідки для його інших прав, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини, положення КПК України, слід визначати, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінального провадження, проведення процесуальних дій або винесення процесуального рішення, який буде достатнім для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Наведені принципи є основними засадами кримінального провадження, а отже, під час судового розгляду всі вони мають бути враховані й застосовані судом, жоден з них не повинен бути реалізований за рахунок порушення іншої засади на шкоду правам особи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Верховний суд України у постанові від 23 серпня 2018 року по справі № 130/192/16-к зазначає, що зміст права на захист становить сукупність наданих підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, виправданому законом можливостей для спростування підозри, обвинувачення, пом`якшення покарання, а також захисту своїх особистих інтересів. Забезпечення права на захист - це правове положення, згідно з яким посадові особи, які здійснюють кримінальне провадження, зобов`язані забезпечити підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, виправданому сукупність процесуальних прав, завдяки яким вони отримують можливість захищатися передбаченими законом способами від підозри чи обвинувачення.

Статтею 49 КПК України визначений перелік випадків, в яких суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, зокрема у разі, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його, який не є вичерпним.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України захисник може бути залучений судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Згідно положень ч. 2 ст. 49 КПК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у ухвалі час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено у випадках та порядку, визначених законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, у зв`язку з чим, на думку суду, обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а адвокат ОСОБА_3 не має змоги приймати участь в судовому розгляді справи ні особисто, ні в режимі відеоконференції, а відтак, реалізація нею права на захист останнього є ускладненою, суд, з метою дотримання прав обвинуваченого на захист та розумних строків розгляду кримінального провадження, вважає за необхідне доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області призначити обвинуваченому захисника для участі у судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 20, 49, 53, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області призначити захисника обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час судового розгляду кримінального провадження № 0001597 від 20 березня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області забезпечити явку адвоката в судове засідання на 09 год 00 хв 02 лютого 2023 року у приміщення Октябрського районного суду м. Полтави.

Копію ухвали для виконання направити до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4