ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3067/20

Номер провадження 1-кп/495/23/2023

20 квітня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР

№ 0000658 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білгород - Дністровського, не одруженого, освіта середня, працюючого різноробочим, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 18 квітня 2020 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на задньому подвір`ї ТОВ «АТБ-маркету», розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород Дністровський, вул. Перемоги, 2 М, попросив у потерпілого ОСОБА_6 , з яким раніше перебував у дружніх відносинах, мобільний телефон, а саме: мобільний телефон марки « Lenovo А 1000 m», іmеіl: НОМЕР_1 , іmеіl: НОМЕР_2 , чорного кольору та зловживаючи довірою останнього, умисно, маючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном взяв у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон, та реалізуючи свій умисел на заволодіння зазначеним мобільним телефоном, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чуже майно, передбачаючи спричинення матеріальної школи та бажаючи завдати таку шкоду, умисно, зловживаючи довірою, заволодів мобільним телефоном та непомітно для потерпілого, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 403, 75 грн.

Позиція обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що дійсно 18 квітня 2020 року попросив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон щоб подзвонити, однак непомітно для потерпілого заволодів мобільним телефоном та розпорядився ним на власний розсуд. Майно ним повернуто потерпілому ОСОБА_6 .

Просить суд призначити йому покарання у вигляді штрафу, який зобов`язується сплатити.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження, погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутність, будь - яких матеріальних та моральних претензій не має до ОСОБА_3 в зв"язку з відшкодуванням збитків.

Нормативне обґрунтування. Висновки суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування потерпілому завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, те, що він відшкодував шкоду потерпілому шляхом повернення майна, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, має місце роботи, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і такому сприятиме покарання у виді штрафу.

За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).

Санкцією ч 1. ст. 190 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 190 КК України, згідно з якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років. (Закон №2617-VIII від 22 листопада 2018).

При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 190 КК України змінено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотньої дії в часі.

Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 190 КК України, в редакції закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією, що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 190 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення (щодо штрафу).

Інші питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Міра запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_3 не обиралась.

Цивільний позов потерпілими по справі не заявлений.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 судові збитки, відповідно до ст. 124 КПК України на користь держави, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області за проведення судової товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню № 0000658 у розмірі 1307, 60 грн.

Речові докази: мобільний телефон, марки « Lenovo А 1000 m», іmеіl: НОМЕР_1 , іmеіl: НОМЕР_2 , чорного кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Речові докази: копію договору закладу майна від 18 квітня 2020 року, СД диск, який містить відео з камер відео спостереження, долучені до кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн на користь держави.

Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 не обиралась.

Цивільний позов потерпілими по справі не заявлений.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 судові збитки, відповідно до ст. 124 КПК України на користь держави, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області за проведення судової товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню № 0000658 у розмірі 1307, 60 грн.

Речові докази: мобільний телефон, марки « Lenovo А 1000 m», іmеіl: НОМЕР_1 , іmеіl: НОМЕР_2 , чорного кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Речові докази: копію договору закладу майна від 18 квітня 2020 року, СД диск, який містить відео з камер відео спостереження, долучені до кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: