Справа № 517/721/22
Провадження № 1-кп/517/65/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року смт Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Захарівка кримінальне провадження, відомості про яке внесені 10 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000523 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючо, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 09.10.2022 р близько 18 год 30 хв., перебуваючи в кімнаті власного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 вступив у словесний конфлікт з своєю співмешканкою ОСОБА_6 . У подальшому ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останній один удар кулаком правої руки в область обличчя від чого остання впала на підлогу, після чого ОСОБА_4 наніс ще два удари ногами по тулубу в область ребер ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 39 від 17.11.2022 р. ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 6-8 ребер праворуч, 8-го ребра зліва, які призвели до тривалого розладу здоров`я понад три тижні (більш ніж 21 день) і за цим критерієм, відповідно до п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В ході судового розгляду між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 з іншого, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 12 грудня 2022 року укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України та призначення покарання за вчинення вказаного правопорушення у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України сторони дійшли згоди звільнити ОСОБА_4 від відбування зазначеного покарання з випробуванням тривалістю визначеним судом та встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , остання не заперечувала щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого, оскільки будь-яких претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого у неї немає.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на її затвердженні. По суті обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що згоден з викладеними в обвинуваченні фактами. Висновки для себе зробив та в подальшому так вчиняти не буде.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання, вказав, що угода укладена за його участю.

Потерпіла ОСОБА_6 , зазначила, що не заперечує щодо укладення вказаної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання, претензій до обвинуваченого у неї немає.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що прокуратурою під час укладення угоди детально вивчено всі дані справи та особу обвинуваченого, і сторона обвинувачення переконана, що саме узгоджене покарання є достатнім та належним.

Заслухавши думку прокурора, позицію обвинуваченого та його захисника, думку потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.

ОСОБА_4 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме спосіб, час, місце вчинення кримінального правопорушення, характер та локалізацію ударів, механізм заподіяння тілесних ушкоджень. Його об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Таким чином, суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської багатопрофільної лікарні від 16.11.2022 р. вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого № 600 від 15.11.2022 р. вбачається, що ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони.

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області від 16.11.2022 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив умисне нетяжке кримінальне правопорушення.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаявся та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин справи, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який вину визнав та довів наявність щодо нього обставини, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В той же час, суд, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, суд керується ч.3 ст. 75 КК України, відповідно до якої засуджений звільняється від відбування призначеного покарання, якщо протягом визначеного іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Обов`язки, які покладаються на особу визначаються судом.

Враховуючи вказане, суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки визначені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Так, зокрема, суд бере до уваги, долучену письмову згоду потерпілої ОСОБА_6 на укладення вказаної угоди, згідно якої остання повідомила, що претензій до обвинуваченого у неї немає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 12.12.2022 р., укладена між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Таким чином суд приймає рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 12.12.2022 р. у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 10 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000523.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: