КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2183/2023
Категорія - ч. 4 ст. 186 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року у кримінальному провадженні №0001509 щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

с. Митлашівка Драбівського району Черкаської області, зареєстрований за

адресою: АДРЕСА_1 та

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі: за ч. 4 ст. 185 КК України на строк 5 років; за ч. 4 ст. 186 КК України на строк 7 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_7 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 17 липня 2019 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць.

Судом також вирішені питання про залік попереднього ув`язнення, щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Суд визнав доведеним, що 13 липня 2022 року близько 17 години ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , за допомогою викрутки, з метою крадіжки, розбивши заднє скло транспортного засобу «Jeep», модель «Compass», д.н.з. НОМЕР_1 , проник до його багажного відділення, звідки викрав набір інструментів марки «Dnipro-М», модель «ULTRA» (56 штук), який в подальшому реалізував, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 3 579 грн 18 коп.

04 серпня 2022 року близько 09 години ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , з метою крадіжки, розбивши заднє скло транспортного засобу «Opel», модель «Kadett», д.н.з. НОМЕР_2 , проник до його багажного відділення, звідки викрав перфоратор марки «Dnipro-М», модель «RH-100Q», перфоратор марки «Tex.Ax», модель «ТА-1352» та шуруповерт марки «Dnipro-М», модель «CD-12C Compact», які в подальшому реалізував, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 7 125 грн 34 коп.

05 серпня 2022 року близько 09 години ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , за допомогою викрутки, з метою крадіжки, розбив заднє скло транспортного засобу «Fiat», модель «Doblo», д.н.з. НОМЕР_3 , проник до його багажного відділення, звідки викрав болгарку марки «Metabo», модель «W 13-125 Quick» та перфоратор марки «Dnipro-М», модель «DHR-200», які в подальшому реалізував, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 5 784 грн 91 коп.

10 серпня 2022 року близько 13 години ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_5 , за допомогою викрутки, з метою крадіжки, розбивши заднє скло транспортного засобу «Jeep», модель «Cherokeе», д.н.з. НОМЕР_4 , проник до його багажного відділення, звідки викрав інвертор марки «SSVA», модель «100978», тип «SSVA-180-р», які в подальшому реалізував, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на суму 15 675 грн.

11 серпня 2022 року близько 09 години ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_6 , за допомогою цегли, з метою крадіжки, розбивши заднє скло транспортного засобу «Chevrolet», модель «Cruze», д.н.з. НОМЕР_5 , проник до його багажного відділення, звідки викрав два набори автомобіліста виробника «Poputchic», тип «Євростандарт ОП-1», які в подальшому реалізував, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на суму 1 874 грн 36 коп.

31 серпня 2022 року близько 11 години ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_7 , за допомогою викрутки, з метою крадіжки, розбивши заднє скло транспортного засобу «Ford», модель «Mondeo», д.н.з. НОМЕР_6 , проник до його багажного відділення, звідки викрав сабвуфер марки «Infinity», модель «REF 1260W», який в подальшому реалізував, завдавши потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на суму 708 грн 88 коп.

В період з 14 вересня 2022 року по 15 вересня 2022 року близько 01 год 24 хв ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_8 , за допомогою викрутки, з метою крадіжки, зірвав чотири ковпаки коліс транспортного засобу «Suzuki», модель «New SX4», д.н.з. НОМЕР_7 , які в подальшому реалізував, завдавши потерпілому ОСОБА_15 матеріального збитку на суму 1 066 грн 67 коп.

У цей же період ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_8 , за допомогою викрутки, з метою крадіжки, зірвав чотири ковпаки коліс транспортного засобу «Ford», модель «Fusion», д.н.з. НОМЕР_8 , які в подальшому реалізував, завдавши потерпілому ОСОБА_16 матеріального збитку на суму 571 грн 64 коп.

У цей же період ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_8 , за допомогою викрутки, з метою крадіжки, зірвав чотири ковпаки коліс транспортного засобу «ЗАЗ», модель «Vida», д.н.з. НОМЕР_9 , які в подальшому реалізував, завдавши потерпілому ОСОБА_17 матеріального збитку на суму 454 грн 18 коп.

У цей же період ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_8 , за допомогою викрутки, з метою крадіжки, зірвав два ковпаки коліс транспортного засобу «NISSAN», модель «Qashqai», д.н.з. НОМЕР_10 , які в подальшому реалізував, завдавши потерпілому ОСОБА_18 матеріального збитку на суму 394 грн 08 коп.

У цей же період ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_9 , за допомогою викрутки, з метою крадіжки, зірвав чотири ковпаки коліс транспортного засобу «Ford», модель «Scorpio 2.9 І», д.н.з. НОМЕР_11 , які в подальшому реалізував, завдавши потерпілому ОСОБА_19 матеріального збитку на суму 1113 грн 33 коп.

14 липня 2022 року близько 11 год 30 хв ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи на перехресті вул. Фестивальної та Ак. Заболотного в м. Києві, через відчинене вікно транспортного засобу «Kango», д.н.з. НОМЕР_12 , з метою крадіжки, проник до салону вказаного автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_20 , викрав мобільний телефон марки «XIAOMI» модель «Redmi Note 7», та не дивлячись на те, що був помічений потерпілим, із вказаним майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд та завдавши потерпілому матеріального збитку на суму 3 200 грн.

20 серпня 2022 року близько 19 години ОСОБА_7 , під час дії воєнного стану, перебуваючи на території Національного природного парку «Голосіївський», поблизу будинку №51 по вул. Квітки-Основяненка в м. Києві, з потерпілим ОСОБА_21 , відкрито, шляхом ривка, зірвав з шиї потерпілого ланцюжок з хрестиком, які в подальшому реалізував, завдавши ОСОБА_21 матеріального збитку на суму 28 522 грн 13 коп.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_22 просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання; призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі: за ч. 4 ст. 185 КК України на строк 7 років; за ч. 4 ст. 186 КК України на строк 9 років; на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_23 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років; на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 17 липня 2019 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 1 місяць 28 днів.

Прокурор не оспорює фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та правову кваліфікацію таких діянь, але вважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

За позицією прокурора судом першої інстанції належним чином не враховано підвищений ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів. Судом не надано оцінки тому, що обвинувачений вчинив кваліфіковане таємне викрадення чужого майна та кваліфіковане відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за наявності кількох кваліфікуючих ознак, а також конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень в умовах воєнного стану.

Без належної оцінки суду, як вважає прокурор, залишилося те, що ОСОБА_7 з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використав найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину. Не врахував суд і те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів до реального покарання у виді позбавлення волі та вчинив нові злочини під час умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком. ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, суспільно корисною працею не займався, законні джерела заробітку у нього відсутні. Маючи певний життєвий досвід та будучи раніше судимим, ОСОБА_7 , вчинивши 11 епізодів крадіжок та 2 епізоди грабежів, розумів наслідки своїх дій та зухвало зневажав на можливість отримати суворе покарання.

З урахуванням таких обставин, на думку прокурора, призначене судом ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Водночас за таких обставин, як вважає прокурор, при призначенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України суд мав би повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 17 липня 2019 року.

У запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи йому покарання, врахував всі фактичні обставини кримінального провадження.

Звертає увагу на відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що з початку досудового розслідування він співпрацював зі слідством, а під час тримання під вартою одружився та має неповнолітню дитину.

ОСОБА_7 вважає, що судом йому призначене справедливе, необхідне та достатнє покарання для виправлення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечення обвинуваченого щодо апеляційних вимог, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції за обставин, наведених у вироку, про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, а за епізодами від 13 липня, 04, 05, 10, 11 та 31 серпня 2022 року також за кваліфікуючою ознакою - з проникненням у сховище; у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, а за епізодом від 14 липня 2022 року також за кваліфікуючою ознакою - з проникненням у сховище, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким із учасників судового провадження не оспорюються, а тому за відсутності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти в цій частині правильних висновків, не перевіряються колегією суддів, виходячи з положень ч. 1 ст. 404 КПК України.

З огляду на фактичні обставини, встановлені судом, та доведеність винуватості, вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України.

Що стосується покарання, то колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

За приписами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Статті 65-73 КК України є кримінально-правовими нормами, що визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України, якими визначається призначення покарання за сукупністю вироків, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити відповідне рішення.

Як убачається з матеріалів провадження та змісту вироку, визначаючи ОСОБА_7 захід примусу, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами; відношення обвинуваченого до вчиненого; відсутність обставин, які обтяжують покарання, визнавши обставинами, які його пом`якшують - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів; особу винного, який раніше судимий, задовільно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, застосувавши на підставі ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначивши розмір покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Виходячи з того, що ОСОБА_7 вчинив нові злочини у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання протягом невідбутої частини покарання (1 рік 1 місяць 28 днів) за вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 17 липня 2019 року, суд у відповідності до вимог ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків призначив обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць, частково приєднавши невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, виконавши при цьому вимоги ч. 4 ст. 71 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор звертає увагу на кваліфікуючі обставини вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, стверджуючи, що вони не були враховані судом при призначенні покарання, але врахування лише тих загальних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які охоплюються його об`єктивною стороною, поза зв`язком із іншими конкретними обставинами справи, не ґрунтується на принципі індивідуалізації, що передбачає диференційований підхід як обов`язкову умову справедливості кримінальної відповідальності.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання як за вчиненні ним кримінальні правопорушення, так і за їх сукупністю, а також за сукупністю вироків, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності, визначив тяжкість конкретних умисних тяжких кримінальних правопорушень проти власності з огляду на їх характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, їх наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінальних правопорушень, наявність кваліфікуючих ознак.

Крім цього, суд першої інстанції, аналізуючи особу винного, зважив не лише на дані про попередні судимості ОСОБА_7 , але й надав оцінку поведінці обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень. Так, обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, що визнано обставинами, які пом`якшують покарання. Як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, він пояснив, що про всі вчинені ним кримінальні правопорушення добровільно повідомив працівникам поліції та повернув частину викраденого майна. Хоча ОСОБА_7 в добровільному порядку не відшкодував усім потерпілим завдану матеріальну шкоду, але потерпілі не звернулися з цивільними позовами та не вимагають відшкодування матеріальної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Такі обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_7 дійсно розкаявся, оскільки він критично оцінює свої протиправні дії, осуджує свою поведінку, водночас за місцем проживання характеризується посередньо і скарг з приводу способу проживання до Голосіївського УП УНП в м. Києві на нього не надходило.

Враховуючи наведене, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, яке полягає у досить тривалій ізоляції від суспільства, на переконання колегії суддів, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, отже відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Таким чином колегією суддів не встановлено неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а доводи прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості є непереконливими, тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4