ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28329/21

Провадження № 11-кп/4820/217/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького

апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.03.2021 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2022 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України на підставі якої призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) тисячі гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 5148 (п`ять тисяч сто сорок вісім) грн. 60 коп. процесуальних витрат.

Арешт, накладений на майно, а саме: грошові кошти в сумі 250 доларів США та мобільний телефон «Samsung», згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2021 року скасовано.

Речові докази по справі, а саме: 1. Зазначені в постанові слідчого від 26.08.2021 року дві грошові купюри номіналом 100 доларів США та одна купюра номіналом 50 доларів США ухвалено повернути за належністю Управлінню Служби безпеки України в Хмельницькій області; - мобільний телефон «Samsung» - ухвалено повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_7 ; 2. Зазначені в постанові слідчого від 27.08.2021 року ухвалено знищити.

За вироком суду, ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу поліцейським, маючи спеціальне звання «лейтенант поліції», відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції №162 о/с від 14.06.2016 року, обіймаючи посаду командира роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, 26.08.2021 року, приблизно о 20 год. 40 хв., неподалік багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 250 доларів США (що згідно із курсом Національного Банку України станом на 26.08.2021 року становило 6676, 85 грн) за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави посадовими особами Регіонального сервісного центру МВС у Хмельницькій області, щодо успішної здачі іспитів ОСОБА_8 для відновлення його права на керування транспортними засобами та одержання посвідчення водія.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22.11.2022 стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі п`яти тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 93500 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вказує, що призначаючи ОСОБА_7 менш суворий вид покарання з передбачених санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі, суд першої інстанції врахував характеризуючі дані ОСОБА_7 та визнав пом`якшуючими вину обставинами - щире каяття в судовому засіданні, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Разом з тим, суд першої інстанції необгрунтовано визнав пом`якшуючою вину обставиною - щире каяття у судовому засіданні, оскільки ОСОБА_7 під час досудового розслідування свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнавав, згідно ст. 63 Конституції України від дачі показань відмовлявся та жодним чином не сприяв органам досудового розслідування у встановленні істини у справі.

І лише після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, усвідомлюючи беззаперечне доведення вини у вчиненому, з метою пом`якшення відповідальності та отримання мінімального покарання, лише в судовому засіданні ОСОБА_7 визнав вину, що необгрунтовано судом враховано як пом`якшуючу вину обставину при призначенні покарання.

Також, суд безпідставно врахував як пом`якшуючу вину обставину - наявність на утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_7 зазначив, що офіційно не працює, при цьому не вказавши де він працює неофіційно і яким чином заробляє кошти на утримання сім`ї, що також ставить під сумнів вищевказаний висновок суду.

ОСОБА_7 вчинив умисний нетяжкий злочин у сфері службової діяльності, будучи працівником правоохоронного органу, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправного діяння.

З урахуванням вказаного суд першої інстанції необгрунтовано призначив ОСОБА_7 менш суворий вид покарання з передбачених санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просить вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22.11.2022 щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення. Вказує, що вирок суду в оскаржуваній частині є законним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які просили у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, думку прокурора на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах доведена в порядку ч.3 ст. 349 КПК України і не оскаржується жодним учасником судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, є вірною.

Покарання ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так при призначенні покарання суд врахував, що ОСОБА_7 вчинив умисний нетяжкий злочин у сфері службової діяльності, будучи пацівником правоохоронного органу, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправного діяння.

Також суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше. За місцем попередньої служби в органах поліції ОСОБА_7 характеризується виключно з позитивної сторони, як дисциплінований, сумлінний, вимогливий, відповідальний працівник. Згідно послужного списку ОСОБА_7 нагороджений медаллю «10 років сумлінної служби», непогашених стягнень не має. Згідно повідомлення директора КНП «ХОМЦПЗ» ОСОБА_7 на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей. В судовому засіданні ОСОБА_7 засудив свою протиправну поведінку, жалкував про вчинене, зобов`язувався не вчиняти кримінальних правопорушень в майбутньому.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав: щире каяття в судовому засіданні, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема його суспільно-корисну поведінку до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаної із здобуттям вищої освіти, сумлінною службою в органах поліції, створенням сім`ї та вихованням дітей, посткримінальної поведінки, пов`язаної із розкаянням у вчиненому правопорушенні, зобов`язанні не порушувати закон в майбутньому, думки сторін, суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_7 менш суворого виду покарання з передбачених санкцією ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі.

На думку колегії суддів призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

І таке покарання є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушщень, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу у мінімальному розмірі санкції, суд першої інстанції необгрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує вину обвинуваченого - щире каяття в судовому засіданні, з посиланням на те, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнавав, від дачі показань відмовлявся та жодним чином не сприяв органам досудового розслідування у встановленні істини у справі, і лише після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в судовому засіданні визнав вину.

Згідно п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину.

Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, зокрема і під час розгляду кримінального провадження у суді.

При цьому, для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, визначальним є встановлення факторів, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Так у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав вину у пред`явленому обвинуваченні, засудив свою протиправну поведінку, жалкував про вчинене, зобов`язувався не вчиняти кримінальних правопорушень в майбутньому.

На думку колегії суддів вказані обставини, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття.

Необгрунтованими є твердження апеляційної скарги прокурора про те, що суд безпідставно врахував як пом`якшуючу покарання обставину - наявність у обвинуваченого на утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з тих підстав, що в судовому засіданні ОСОБА_7 зазначив, що офіційно не працює, при цьому не вказав де він працює неофіційно і яким чином заробляє кошти на утримання сім`ї.

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 не вказав у судовому засіданні про його не офіційне місце роботи не свідчить про те, що він неофіційно не працює та що обвинувачений не спроможний утримувати на не утримує свою сім`ю.

Встановлені судом першої інстанції обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують показання обвинуваченого, позитивно характеризуючі дані особи обвинуваченого, стали підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 менш суворого виду покарання з передбачених санкцією ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу у мінімальному розмірі.

А отже твердження апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, є безпідставними.

Вирок суду є законним і підстав для його скасування в оскаржуваній частині колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2022 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: