КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/8362/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/676/2023 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 16 листопада 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2) 23 травня 2011 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 24 липня 2014 року від відбування покарання згідно з ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України « Про Амністію» у 2014 році від 08 квітня 2014 року,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст. 70 КК України, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_10 , вирок стосовно якого не оскаржується.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , будучи раніше неодноразово засудженими за вчинення корисливих майнових злочинів, і маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, 02 березня 2017 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, за попередньою змовою групою осіб здійснили розбійний напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном та заволодів ним, чим спричинили останній майнову шкоду на загальну суму 16420 гривень.

Так, ОСОБА_8 02 березня 2017 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та обставинах, з корисливих мотивів, а саме з метою покращення свого матеріального становища, вирішив знову вчинити корисливий злочин, пов`язаний з нападом на особу, разом з ОСОБА_10 , чим вступили між собою у попередню злочинну змову та стали пересуватись по місту Києву з метою відшукання предмету посягання.

Цього ж дня, приблизно о 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_10 , помітили раніше незнайому ОСОБА_11 , яка рухалась до місця свого мешкання та у якої в руці знаходилась сумка з наявним майном, і вирішили вчинити напад, із застосуванням насильства, з метою заволодіння належним майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_10 02 березня 2017 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, перебуваючи по вул. Доброхотова, 2 в місті Києві, направились слідом за ОСОБА_11 , яка не усвідомлювала їх дійсні наміри і, наздогнавши її вже на сходах у під`їзді вказаного будинку, з метою уникнення можливого опору, ОСОБА_8 вдарив в область голови, в результаті чого ОСОБА_11 втратила рівновагу та впала. В свою чергу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи погоджено між собою, подолавши опір та переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном, продовжили наносити удари ОСОБА_11 в область обличчя та голови, завдаючи сильний фізичний біль, і, з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, вирвали з руки останньої: мобільний телефон марки «Huawei Y6», вартістю 4000 гривень, який знаходився в чохлі сірого кольору та не представляв для потерпілої матеріальної цінності, в корпусі якого знаходились сім-картки оператора мобільного зв`язку «МТС» та «Лайф», загальною вартістю 60 гривень, на рахунку яких грошей не було, жіночу сумку, яка не представляла для потерпілої матеріальної цінності, в якій знаходились: грошові кошти в сумі 3500 гривень; гаманець сірого кольору, вартістю 300 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 1000 гривень та 280 доларів США, що в перерахунку на гривні відповідно до курсу НБУ на 02 березня 2017 року становить 7560 гривень та не представляючи для потерпілої матеріальної цінності : паспорт громадянки України на її прізвище; візитниця; папка з документами; блокнот сріблястого кольору; банківські картки в кількості дві штуки «Приват-Банк»; продукти харчування, а всього майна на загальну суму 16420 гривень.

Заволодівши в такий спосіб чужим майном ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . ОСОБА_11 було заподіяно тілесні ушкодження у виді: забійної рани на тильній поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця правої кісті; на тильній поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця лівої кисті; закрита черпно-мозкова травма: забійна рана тім`яної ділянки, забійна рана нижньої губи справа, струс головного мозку, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Окрім цього, ОСОБА_8 10 березня 2017 року приблизно о 19 годині 50 хвилин, перебуваючи по бульвару АДРЕСА_3 , повторно, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_12 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 6964 гривень.

Так, ОСОБА_8 10 березня 2017 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та обставинах, з корисливих мотивів вирішив продовжити свою злочинну діяльність та вчинити новин злочин, пов`язаним з відкритим викраденням чужого майна.

Цього ж дня, приблизно о 19 годині 45 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи по бульвару Ак. Вернадского, 71-А в м. Києві помітив раніше незнайому ОСОБА_12 , яка рухалась до місця свого мешкання та у якої в руці знаходилась сумка з наявним майном, яким і вирішив заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 10 березня 2017 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, перебуваючи по бульвару Ак. Вернадского, 71-А в м. Києві направився слідом за ОСОБА_12 , яка не усвідомлювала його дійсні наміри і, наздогнавши її, переслідуючи корисливий мотив, з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, шляхом ривка відкрито викрав у останньої сумку білого кольору, вартістю 100 гривень, в якій знаходилось наступне: мобільний телефон «Леново Р 70 А», вартістю 5000 гривень, в корпусі якого знаходилась карта пам`яті, об`ємом 32 Гб, вартість якої входить в загальну вартість мобільного телефону, та сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошей не було; мобільний телефон «Нокіа 225 DS», вартістю 1400 гривень, в корпусі якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошей не було; гаманець чорного кольору з візерунками жовтого кольору, який не представляє матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень; шоколад «Рошен» в кількості 2 штуки, загальною вартістю 34 гривні; губна помада «Ланком», вартістю 150 гривень; губна помада «Мейбелін», вартістю 80 гривень; та не представляючи для потерпілої матеріальної цінності: зв`язка ключів; пенсійне посвідчення на її прізвище, а всього майна на загальну суму 6964 гривень.

Заволодівши в такий спосіб чужим майном ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_8 02 квітня 2017 року, приблизно о 21 годині 34 хвилини, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 повторно відкрито викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_13 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 3175 гривень.

Так, ОСОБА_8 02 квітня 2017 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та обставинах, з корисливих мотивів вирішив продовжити свою злочинну діяльність і вчинити новий злочин, пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна разом з ОСОБА_10 , чим вступили між собою у попередню злочинну змову та стали пересуватись по м. Києву з метою відшукання предмету посягання.

При цьому, ОСОБА_8 02 квітня 2017 року, приблизно о 21 годині 25 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 разом з ОСОБА_10 , помітили раніше незнайому ОСОБА_13 , яка рухалась до місця свого мешкання та у якої в руці знаходилась сумка з наявним майном, яким і вирішили заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 02 квітня 2017 року, приблизно о 21 годині 30 хвилини, направились слідом за ОСОБА_14 , яка не усвідомлювала їх дійсні наміри і, наздогнавши її вже біля ліфта у під`їзді вказаного будинку, діючи погоджено між собою та переслідуючи корисливий мотив, з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, шляхом ривка відкрито викрали у останньої сумку коричневого кольору, вартістю 600 гривень, в якій знаходилось майно, а саме: мобільний телефон «Нокіа 225 Dual Sim», чорного кольору, вартістю 1600 гривень, який знаходився в чохлі червоного кольору, вартістю 100 гривень, в корпусі якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 35 гривень, на рахунку якої були гроші в сумі 30 гривень, та сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 60 гривень, на рахунку якої грошей не було; гаманець чорного кольору, вироблений зі шкіри, вартістю 200 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 50 гривень; навушники до вищевказаного мобільного телефону та зарядний пристрій до нього, вартість яких входить до загальної вартості мобільного телефону; окуляри для зору, в чохлі рожевого кольору з вставками, загальною вартістю 500 гривень, а також не представляючи для потерпілої матеріальної цінності: пенсійне посвідчення на її прізвище та посвідчення КП «Метрополітен», а всього майна на загальну суму 3175 гривень.

Заволодівши в такий спосіб чужим майном ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, та ч. 2 ст. 186 КК України, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за епізодом, що мав місце 02 березня 2017 року відносно потерпілої ОСОБА_11 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого; за епізодом, що мав місце 02 квітня 2017 року відносно потерпілої ОСОБА_14 , закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком на 2 роки.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що судом зроблено висновок про те, що ОСОБА_8 вчинив саме розбійний напад на ОСОБА_15 та вчинив його за попередньою змовою з ОСОБА_10 , хоча дані обставини не підтверджуються об`єктивними даними та заперечуються обвинуваченими.

Так обвинувачений ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що він сам, без попередньої змови та без участі ОСОБА_10 , здійснив відкрите викрадення майна ОСОБА_11 , насильство застосовував, але таке, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, відтак дії ОСОБА_8 в даному епізоді слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України. В даному випадку наявне неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність.

Окрім того, судом зроблено висновок про причетність ОСОБА_8 до вчинення відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_14 , проте доведеність вини ОСОБА_16 у вчиненні даного кримінального правопорушення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Так потерпіла ОСОБА_14 не була допитана в судовому засіданні і свої показання щодо причетності/непричетності ОСОБА_8 до кримінального правопорушення вчиненого відносно неї не надала. Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи допитаним безпосередньо в судовому засіданні, свою причетність до кримінального правопорушення відносно ОСОБА_14 заперечував, пояснив, що даного кримінального правопорушення він не вчиняв. Обвинувачений ОСОБА_10 з цього приводу надав суду аналогічні показання. Інших доказів причетності ОСОБА_8 до даного епізоду стороною обвинувачення не надано.

За таких обставин ОСОБА_8 мав бути виправданим за епізодом вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_14 .

Щодо покарання, яке призначено ОСОБА_8 , то з урахуванням обставин, викладених у апеляційній скарзі, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, захисник вважає, що остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі є занадто суровим, виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства, а покарання, на яке заслуговує ОСОБА_8 , має бути не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок суду, про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у вироку доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02 березня 2017 року, згідно з якими ОСОБА_11 повідомила, що 02 березня 2017 року приблизно о 18 год. 50 хв. невідомі особи знаходячись на другому поверсі 2 під`їзду будинку АДРЕСА_2 із застосуванням насильства заволоділи її майном ( т.1, а п.108); даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 02 березня 2017 року, даними схеми до протоколу огляду місця події та ілюстративної таблиці до протоколу огляду місця події від 02 березня 2017 року по АДРЕСА_5 , де виявлено 2 змиви з речовиною бурого кольору на другому поверсі (т. 1 а.п. 109-110, 111, 112-114); даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 08 травня 2017 року в приміщенні квартири АДРЕСА_6 за місцем проживання ОСОБА_10 , де було виявлено папку з документами в якій знаходяться бланки та матеріали із зазначенням особи ОСОБА_15 , яка була викрадена у неї в м. Києві по вул. Доброхотова, 2 (т. 1, а.п.. 116-118); постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів і передачу їх на зберігання від 08 травня 2017 року (т. 1 а.п. 119-120, 125-126); даними висновку експерта №1119 від 17 травня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_11 було заподіяно тілесні ушкодження у виді забійної рани на тильній поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця правої кісті; на тильній поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця лівої кисті; закрита черпно-мозкова травма: забійна рана тім`яної ділянки, забійна рана нижньої губи справа, струс головного мозку, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т. 1 а.п.140-145); даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20 квітня 2017 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_10 ( т. 1, а.п. 147-148); даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20 квітня 2017 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_8 (т. 1, а.п. 149-151); даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10 березня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_12 повідомила, що 10 березня 2017 року приблизно о 19 год. 50 хв. в м. Києві по бул. Вернадського, 71-а, невідома особа відкрито заволоділа сумкою з особистими речами (т. 1, а.п. 108); даними протоколу огляду місця події від 02 березня 2017 року, схемою та ілюстративною таблицею до протоколу огляду місця події від 02 березня 2017 року по АДРЕСА_5 , де виявлено 2 змиви з речовиною бурого кольору на другому поверсі ( т. 1 а.п. 152); даними протоколу огляду місця події від 05 квітня 2017 року, згідно з яким у ОСОБА_17 було вилучено мобільний телефон "Леново", який його придбав у невідомого чоловіка, та постановою про визнання його речовим доказом (т. 1, а.п. 156-157, 158-159); даними протоколу огляду предметів від 05 травня 2017 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_12 зазначила, що викрадений мобільний телефон належить їй (т. 1, а.п. 160-161); даними протокол пред`явлення особи для впізнання від 20 квітня 2017 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_12 впізнала особу під №3, а саме: ОСОБА_8 який відкрито викрав у неї майно (т. 1, а.п. 168-170); даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20 квітня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_17 впізнав особу під №4 - ОСОБА_8 у якого він придбав у березні мобільний телефон «Леново», який, як стало в подальшому йому відомо, був викрадений (т. 1, а.п. 171-173); даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02 квітня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_14 повідомила, що 02 квітня 2017 року приблизно о 20 год.45 хв. двоє невідомих осіб в 2 під`їзді будинку АДРЕСА_4 , шляхом ривка відкрито викрали у неї суму та втекли з місця події (т. 1. а.п. 176); даними протоколу огляду місця події від 20 квітня 2017 року, згідно з яким у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено гарнітуру до мобільного телефону «Нокіа», а саме: навушники з маркуванням «Нокіа», які було викрадено у ОСОБА_14 (т. 1, а.п. 183-184); даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22 квітня 2017 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_14 на фото №2 впізнала ОСОБА_8 (т. 1, а п. 195-196); даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22 квітня 2017 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_14 впізнала на фото №4 ОСОБА_10 (т. 1, а.п. 198-199);

Дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та за ч. 2 ст. 186 КК України, як повторне відкрите викрадення чужого майна за попередньої змовою групою осіб, кваліфіковані правильно.

Доводи захисника про те, що обставини вчинення ОСОБА_8 розбійного нападу на ОСОБА_15 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , не підтверджуються об`єктивними даними та заперечуються обвинуваченими, є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_11 показала, що 02 березня 2017 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 на сходах у під`їзді вказаного будинку, наздогнали її і ОСОБА_8 вдарив її в область голови, в результаті чого вона втратила рівновагу та впала. В свою чергу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи погоджено між собою, подолавши її опір, продовжили наносити їй удари в область обличчя та голови, завдаючи сильний фізичний біль, і, в подальшому викрали у неї мобільний телефон марки «Huawei Y6», та жіночу сумку, яку в подальшому їй була повернута, спричинивши їй матеріальну шкоду на суму 16420 коп.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08 травня 2017 року за місцем проживання ОСОБА_10 , в приміщенні квартири АДРЕСА_6 було виявлено папку з документами в якій знаходяться бланки на та матеріали із зазначенням особи ОСОБА_15 , яка була викрадена у неї в м. Києві по вул. Доброхотова, 2 ( т.1, а.п. 116-118).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20 квітня 2017 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_10 (т. 1, а.п. 147-148).

Отже, доводи захисника про те, що ОСОБА_8 без участі ОСОБА_10 здійснив відкрите викрадення майна ОСОБА_11 є безпідставними, оскільки підтверджуються вищевказаними об`єктивними доказами.

Доводи захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , здійснив відкрите викрадення майна ОСОБА_11 , є необґрунтованими.

Так, відповідно до висновку експерта №1119 від 17 травня 2017 року ОСОБА_11 було заподіяно тілесні ушкодження у виді: забійної рани на тильній поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця правої кісті; на тильній поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця лівої кисті; закрита черпно-мозкова травма: забійна рана тім`яної ділянки, забійна рана нижньої губи справа, струс головного мозку, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу, тобто ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинив напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи.

Відтак, доводи захисника про те, що дії ОСОБА_8 в даному епізоді слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України є неспроможними.

Доводи захисника про те, що причетність ОСОБА_8 до вчинення відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_14 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження є безпідставними та спростовуються наявними у кримінальному провадженні доказами.

Так, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22 квітня 2017 року потерпіла ОСОБА_14 на фото №2 впізнала ОСОБА_8 (т. 1, а.п. 195-196).

Згідно з протоколом огляду місця події від 20 квітня 2017 року у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено гарнітуру до мобільного телефону «Нокіа», а саме: навушники з маркуванням «Нокіа», які було викрадено у ОСОБА_14 (т. 1, а.п. 183-184);

Та обставина, що потерпіла ОСОБА_14 не була допитана в судовому засіданні, не спростовує викладених у вироку висновків щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_14 оскільки така причетність доведена сукупністю наявних у провадженні доказів.

Отже, доводи захисника про те, що ОСОБА_8 мав бути виправданим за епізодом вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_14 є неспроможними.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 виду і розміру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено до категорії тяжких, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, думку потерпілих, а також те, що їм шкоду не відшкодовано, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та обґрунтовано призначив основне та додаткове покарання в межах санкції ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України.

Також суд обґрунтовано призначив ОСОБА_8 остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо підстав для пом`якшення покарання та звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є необґрунтованими, оскільки обвинувачений засуджений за вчинення кількох тяжких злочинів, є особою раніше судимою, у тому числі за вчинення тяжкого злочину, у провадженні відсутні обставини, які пом`якшують покарання.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 65 КК України, а за відсутності обставин, які б давали суду підстави для висновку про можливість виправлення засудженого від відбування покарання, звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України є неможливим.

Таким чином, доводи захисника не знайшли свого підтвердження при розгляді провадження апеляційним судом, відтак колегія суддів, вважаючи вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року щодо ОСОБА_18 законним і обґрунтованим, не вбачає підстав для його скасування чи зміни.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4