Справа №385/1233/20
Провадження №1-в/385/53/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайворон Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області клопотання засудженого ОСОБА_3 про відстрочення виконання вироку для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Гайворонського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про відстрочення виконання вироку для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

В обґрунтування клопотання вказує, що вироком Гайворонського суду Кіровоградської області від 06.07.2022 року по справі № 385/1233/20 його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, шляхом часткового складання, приєднано 3 роки 6 місяців позбавлення волі не відбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2019 року за ч. 1 ст. 263 КК України, визначено остаточне покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 12 КК України злочин вчинений ним є нетяжким.

Відповідно до Указу Президента України про загальну мобілізацію, і Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст.ст.39, 39-1, призов на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, він придатний до військової служби і не має протипоказань.

Усвідомлює, що своїми вчинками він оступився, але бажає допомогти захистити свою землю. І коли стоїть питання про збереження державності та подальшу долю країни, вважає, що заслуговую на цей шанс.

Крім того, зазначає, що був мобілізований до лав ЗСУ у 2015 2019 рр., має реальний бойовий досвід у зоні АТО; засуджений не за вбивство і за тероризм; підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період; придатний до несення військової служби в умовах воєнного стану; бажає стати на захист Батьківщини.

Засуджений ОСОБА_3 до суду не з`явився, надіслав на електронну адресу суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутності, подане клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали вищевказаного клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Гайворонського суду Кіровоградської області від 06.07.2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, шляхом часткового складання, приєднано 3 роки 6 місяців позбавлення волі не відбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2019 року за ч. 1 ст. 263 КК України, визначено остаточне покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09.11.2022 року вирок Гайворонського суду Кіровоградської області від 06.07.2022 року залишено без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про відстрочку виконання вироку.

Частиною 1 статті 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з абз. 3 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року № 11 зі змінами, внесеними згідно Постанов Пленуму Верховного Суду України від 03.12.97 "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" обставини, які є підставами для надання відстрочки виконання вироку, повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Вирішуючи це питання, суд, окрім обставин - підстав застосування відстрочки виконання вироку, враховує також тяжкість вчиненого злочину, особу засудженого, з`ясовує, чи допускає закон таке рішення щодо цього виду покарання та чи є для цього передбачені законом підстави.

Відповідно до ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:

1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;

2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за злочин, що не є особливо тяжким;

3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

Відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

Таким чином, положеннями ст. 536 КПК України чітко визначено, стосовно якого покарання обвинувальний вирок суду може бути відстрочений та за які саме злочини, виходячи з положень ст. 12 КК України, яка передбачає тяжкість злочинів.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України, а також за ч. 1 ст. 263 КК України, за злочин який, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких.

На підставі викладеного, враховуючи, що статтею 536 КПК України не передбачено можливості відстрочення виконання вироку щодо осіб, засуджених за тяжкі злочини незалежно від строку покарання, засудженим ОСОБА_3 не наведено і не долучено до матеріалів клопотання належних і допустимих доказів, які б підтверджували існування обставин, зазначених у ст. 536 КПК України, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення виконання вироку.

Керуючись ст. ст. 536,539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про відстрочення виконання вироку для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1