Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2548/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду м.Києва клопотання слідчого СВ Управління поліції в метрополітені ГУНП в місті Києві ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305, від 25 серпня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.111-1, ч.3 ст.358, ч.1 ст.209 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Залізногірськ, Іркутської області російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м.Києва звернувся з клопотанням слідчий СВ Управління поліції в метрополітені ГУНП в місті Києві ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305, від 25 серпня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.111-1, ч.3 ст.358, ч.1 ст.209 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що в провадженні Управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000305, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

Зазначає, що до Подільської окружної прокуратури м. Києва надійшли матеріали СБУ, згідно з якими ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у своєму спілкуванні підтримує політику рф, у спілкуванні з оточенням позитивно відгукується про злочинне керівництво країни-агресора, вислювлює їм підтримку та різко негативно ставиться до діючої влади та самої України в цілому, висловлюється щодо бажання окупації території України країною-агресором, підтримує тісні зв`язки з правоохоронними органами рф та так званими «ДНР» та «ЛНР».

За наявною інформацією, ОСОБА_8 володіє розгалуженою мережею. Пунктів обміну валют на території Донецької та Запорізької областей, а також Автономної Республіки Крим. Через вказані пункти обміну ОСОБА_4 організував обготівкування банківських карток осіб, які проживають в окупації під 10% від суми операції. Крім того, здійснюється обготівкування грошових коштів, виведених в тіньовий сектор економіки «конвертаційними центрами», які функціонують на території України.

Разом з цим відомо, що ОСОБА_4 вносить завідомо недостовірні відомості у фіскальні чеки та фінансово-звітну документацію, тим самим підробляючи зазначені документи з метою ухилення від сплати податків до бюджету.

Частина грошових коштів, отриманих ОСОБА_4 , в результаті вищевказаної фінансово-господарської діяльності спрямовуються в якості податків на підтримку та розвиток збройних сил рф, які на даний момент вчиняють дії щодо насильницької зміни та захоплення державної влади в Україні, а також захоплення та змін меж її території. Частина обготівкованих грошових коштів передається у вигляді неправомірної вигоди представникам фсб рф за безперешкодне ведення діяльності.

За результатами проведеного досудового розслідування 07.03.2023 повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненій групою осіб.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після введення в Україні воєнного стану та окупації частини території України військами російської федерації організував ведення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора та до здійснення вказаної діяльності залучив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ряд інших осіб.

Вказує у клопотанні, що після окупації військами російської федерації міста Бердянськ Запо-різької області, ОСОБА_4 у змові з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 організував ведення на території тимчасового окупованого м. Бердянськ Запорізької області господарську діяльність щодо обміну валюти. Зокрема, ОСОБА_10 з початку окупації м. Бердянськ 27.02.2022 під керівництвом та контролем ОСОБА_4 розпочала здійснення незаконної діяльності щодо обміну валюти, у взаємодії з державою-агресором. При цьому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_4 зареєструвалася як суб`єкт підприємницької діяльності на тимчасово окупованій території Запорізької області та після окупація м. Бердянськ 20.05.2022 отримала офіційну ліцензію в окупаційній адміністрації м. Бердянськ на здійснення підприємницької діяльності в якості ФОП згідно законодавства російської федерації, а саме на функціонування пунктів обміну валют, та продовжила здійснювати діяльність у сфері обміну валюти. При цьому ОСОБА_4 керував вказаною діяльністю, надавав ОСОБА_10 конкретні вказівки щодо провадження зазначеної господарської діяльності, отримував прибуток від її проведення, організовував передачу незаконним органам влади, створеними рф на території м. Бердянськ, грошових коштів за сприяння у здійсненні господарської діяльності, організовував виведення грошових коштів на територію, підконтрольну Україні.

ОСОБА_11 , проживаючи разом з ОСОБА_4 та будучи його цивільною дружиною, діючи згідно попередніх домовленостей, після окупації м. Бердянськ 27.02.2022 разом з ОСОБА_4 контролювала ведення господарської діяльності ОСОБА_10 , вирішувала проблемні питання, що виникали під час ведення господарської діяльності, надавала поради ОСОБА_10 щодо питань ведення підприємницької діяльності, організовувала виведення грошових коштів на територію, підконтрольну Україні.

В ході здійснення незаконної господарської діяльності ОСОБА_4 у змові з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 надавав грошові кошти окупаційній адміністрації м. Бердянськ за сприяння у здійсненні господарської діяльності на тимчасово окупованій території України.

Вказує, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме вживати заходи, спрямовані на недопущення виявлення та документування інших епізодів злочинних дій, а також заходи щодо переховування співучасників.

Підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду вказує попередня процесуальна поведінка підозрюваного, з огляду на яку є підстави вважати, що підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Зазначає, що ОСОБА_4 раніше вже вживав заходи, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування. Так, встановлено, що після проведення обшуку 09.12.2022 за попереднім місцем проживання ОСОБА_4 (Закарпатська область, Мукачівський район, с. Оленьово, урочище «Винний», житловий будинок, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0011) останній в терміновому порядку змінив місце проживання та переїхав до іншої області (до м. Львів), а саме за адресою: АДРЕСА_2 . І вказану адресу проживання вдалося встановити тільки оперативним шляхом.

Підозрюваний ОСОБА_4 не з`явився до органу досудового розслідування по повістках, при цьому змінивши місце проживання.

Останній не має постійного місця проживання, а проживає в орендованому житлі, яке постійно змінює. Так, ОСОБА_4 станом на момент реєстрації кримінального провадження (25.08.2022) проживав на території м. Києва. В подальшому переїхав проживати до Закарпатської області, а ще через деякий час до м. Львів. Таким чином, впродовж менш ніж півроку ОСОБА_4 змінив не менше ніж три місця проживання, при цьому змінюючи не тільки адресу проживання, а й область, де проживав.

ОСОБА_4 після проведення обшуку 09.12.2022 змінив номер мобільного телефону, переставши користуватися мобільним телефоном, який був відомим органу досудового розслідування ( НОМЕР_1 ) та яким він користувався станом на момент проведення обшуку, з метою неможливості зв`язатися з ним та відслідкувати його місце перебування.

Ведення господарської діяльності у співпраці з окупантом в умовах, коли в Україні ведуть бойові дії, а також фактичне фінансування агресора (рф) у війні з Україною свідчить про низький рівень моральності підозрюваного, який бажає збагатитися за рахунок ситуації, яка склалася в Україні.

Підозрюваний розлучений, являється уродженцем рф та ймовірно має родичів на території рф. Будь-які сімейні зв`язки, які були б для нього стримуючим фактором від переховування на даний час на території України в нього відсутні.

У ОСОБА_4 відсутнє офіційне місце роботи, весь його заробіток - результат незаконної діяльності. Відповідно відсутній такий стримуючий фактор як наявність постійного місця роботи. При цьому, з огляду на те, що ОСОБА_4 здійснює свою незаконну діяльність дистанційно (шляхом надання вказівок, порад, вирішення проблемних питань за допомогою телефонного зв`язку та інтернет-зв`язку) - останній може здійснювати цю діяльність з будь-якої точки України чи навіть перебуваючи за її межами.

Майновий стан обвинуваченого дозволяє тривалий час здійснювати заходи, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування. Так, останній має кошти, отримані від незаконної діяльності, які може використати для переховування. Крім цього, як встановлено оперативними працівниками СБУ, ОСОБА_4 здійснює спроби знайти вихід на представників Державної прикордонної служби України, щоб за неправомірну вигоду вирішити питання виїзду з території України під час дії воєнного стану та введених обмежень щодо виїзду за кордон чоловіків призовного віку (вказану інформацію повідомив оперативний працівник СБУ під час його допиту в якості свідка).

Слідчий також вказує, що встановлено, що ОСОБА_4 тривалий час здійснює незаконну господарську діяльність у співпраці з країною-окупантом, при цьому фінансуючи здійснення збройної агресії рф проти України.

Як було встановлено, офіційні джерела доходу в ОСОБА_4 відсутні. Таким чином, здійснення незаконної діяльності є джерелом існування ОСОБА_4 . При цьому, схема вчинення кримінального правопорушення останнім добре відпрацьована, та останній здійснює злочинну діяльність шляхом координації співучасників дистанційно.

За таких обставин ОСОБА_4 може продовжити здійснення незаконної діяльності, навіть перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом. Так, наявність електронних засобів зв`язку та інтернету дозволить йому здійснювати злочинну діяльність, навіть не виходячи з дому.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні є актуальним з огляду на те, що свідки у кримінальному провадженні - це в переважній більшості особи, які виконують певну роль у злочинній схемі ОСОБА_4 , а тому є залежними від нього як від організатора злочинної діяльності. Так, на даний час вказані особи мають статус свідків у кримінальному провадженні, однак існує велика ймовірність того, що в ході подальшого досудового розслідування вони набудуть статус підозрюваних. Зважаючи на той факт, що зазначені особи у своїй діяльності виконують вказівки ОСОБА_4 , тобто фактично підконтрольні йому, існує великий ризик того, що ОСОБА_4 здійснюватиме вплив на даних осіб з тією метою, щоб останні не надали викривальних показань, а навпаки надавали показання, вигідні для підозрюваного ОСОБА_4 .

При цьому як і з ризиком вчинення інших кримінальних правопорушень та продовження вчинення кримінального правопорушення, здійснювати вплив на вказаних осіб ОСОБА_4 зможе навіть в умовах цілодобового арешту, оскільки володіє контактними номерами телефонів свідків, та може їм телефонувати і писати з метою здійснення незаконного впливу, не виходячи з дому.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, через вжиття заходів, спрямованих на недопущення виявлення та документування інших епізодів злочинних дій, а також заходи щодо переховування співучасників є також актуальним з огляду на те, що ОСОБА_4 шляхом надання вказівок своїм співучасникам вживатиме заходи, спрямовані на неможливість документування інших епізодів злочинних дій, щодо яких проводиться досудове розслідування.

Крім цього, шляхом здійснення телефонних дзвінків, а також пишучи електронні повідомлення, ОСОБА_4 може коригувати дії співучасників з тією метою, щоб їх місцезнаходження не було встановлено та останні не були затримані.

Так, одним із фігурантів по справі є цивільна дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , не з`явилася по вручених повістках до органу досудового розслідування та взагалі покинула територію України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники заперечували застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою, просили відмовити за безпідставністю.

Вказали, що докази на які посилається прокурор, щодо обґрунтованості підозри є недопустимі, оскільки отриманні з порушенням норм КПК України.

Ризики прокурором не доведені, підозрюваний має постійне проживання, здійснює підприємницьку діяльність, раніше не судимий, на утриманні перебуває дитина, яка постійно хворіє.

Окрім того, в судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 подала скаргу, в порядку ст.206 КПК України, щодо незаконного затримання ОСОБА_4 .

Вказала, що 07.03.2023 року за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 був проведений обшук, після чого працівники поліції затримали ОСОБА_4 . Протокол затримання не відповідає вимогам ст.104 КПК України, в ньому не вірно зазначено кваліфікації дій ОСОБА_4 , Просить скаргу задовольнити, визнати незаконним затримання підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов до наступного висновку.

В провадженні управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000305, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

07.03.2023 року повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненій групою осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових: чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який неодноразово судимий, обставити вчиненого кримінального правопорушення.

У силу ст. 178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його репутацію, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння.

При цьому слідчий суддя відмічає відсутність у підозрюваного постійного місця проживання, останній вчиняв дії щодо конспірації, постійно змінював адреси проживання, номера мобільного телефону, на виклики до слідчого не з`являвся не одружений, дітей неповнолітніх не має,

Санкція, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає позбавлення волі на строк до 5 років позбавлення волі.

Таким чином, існує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою зміни показів.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під варто.

Матеріалами клопотання встановлено, що після проведення обшуку 09.12.2022 за попереднім місцем проживання ОСОБА_4 (Закарпатська область, Мукачівський район, с. Оленьово, урочище «Винний», житловий будинок, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0011) останній змінив місце проживання та переїхав до іншої області, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Підозрюваний ОСОБА_4 не з`являвся до органу досудового розслідування по повістках, при цьому змінював своє місце проживання.

Впродовж менш ніж шість місяців ОСОБА_4 змінив не менше ніж три місця проживання.

ОСОБА_4 після проведення обшуку 09.12.2022 року змінив номер мобільного телефону, переставши користуватися мобільним телефоном, який був відомим органу досудового розслідування ( НОМЕР_1 ) та яким користувався станом на момент проведення обшуку, з метою неможливості зв`язатися з ним та відслідкувати його місце перебування.

Ведення господарської діяльності у співпраці з окупантом в умовах, коли в Україні ведуть бойові дії, а також фактичне фінансування агресора (рф) у війні з Україною свідчить про низький рівень моральності підозрюваного, який бажає збагатитися за рахунок ситуації, яка склалася в Україні.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави як альтернативи тримання під вартою, у відповідності абз.3 ч. 4 ст. 183 КПК України.

З приводу скарги сторони захисту, щодо незаконного затримання слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Частиною 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Статтею 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Підставами затримання слідчий вказав, особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, а також безпосередньо після вчинення злочину.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 затримано 07 березня 2023 року, об 08 год.45 хв. про що складений відповідний протокол затримання.

Частиною 1 ст.211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесят двох годин з моменту затримання, який визначається згідно вимогам статті 209 цього кодексу.

Враховуючи, те ОСОБА_4 затриманий без ухвали слідчого судді, та доставлений в межах шістдесяти годин з моменту затримання до Подільського районного суду м.Києва для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, підстав для постановлення ухвали, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи відсутні.

Всі інші процесуальні питання, які виникають під час проведення досудового розслідування, є предметом за результати розгляду скарг, поданої в порядку ст.303 КПК України, чи на стадій підготовчого судового розгляду кримінального провадження по суті.

З наведених підстав скарга, яка подана в порядку ст.206 КПК України до задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Управління поліції в метрополітені ГУНП в місті Києві ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305, від 25 серпня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.111-1, ч.3 ст.358, ч.1 ст.209 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Залізногірськ, Іркутської області російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 30 (тридцять ) діб та помістити його до ДУ «Київський слідчий ізолятор» .

Згідно абз.3 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає заставу як альтернативу триманню під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 08 год.45 хв. 07 березня 2023 року .

Скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 на незаконне затримання ОСОБА_4 залишити - без задоволення.

Строк дії ухвали - до 05 квітня 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1