Провадження №11-сс/824/1122/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката, яка діє в інтересах

ТОВ «ЛІТЦ України» - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, яка діє в інтересах ТОВ «ЛІТЦ України» - ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0002144 від 07.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

02 грудня 2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0002144 від 07.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером: :63:024:0023 та об`єкт будівництва на ній, шляхом заборони ТОВ «БАЗИС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (), ТОВ «ЛІТЦ УКРАЇНА» () та будь-яким іншим фізичним або юридичним особам відчуження, розпорядження та користування, в тому числі проведення будь-яких будівельних робіт та на об`єкт нерухомого майна, а саме: на нежитлову будівлю, літ. «А», що розміщена за адресою: м. Київ, вул. Чупринки, 7 - загальною площею 136,6кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна №000), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування з метою збереження речового доказу, що має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року вказане клопотання задоволено та накладено арешт на зазначене у ньому майно. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчим суддею зазначено, що арешт на вказане майно накладається з метою збереження речових доказів, так як воно відповідає вимогам ч.1 ст.98 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді, адвокат, який діє в інтересах ТОВ «ЛІТЦ України» - ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Не наведено жодних об`єктивних даних, які б вказували, що арештоване нерухоме майно зберегло на собі сліди вчинення злочину та відповідаю критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Прокурором взагалі не наведено ніяких підстав для накладення арешту на майно, як це передбачено ч.2 ст.170 КПК України, а зазначено лише обставини, які порушують справедливий баланс між інтересами власника і завданням кримінального провадження. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Також, апелянт просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки розгляд клопотання відбувся без участі власника майна чи його представника, а про існування оскаржуваної ухвали вони дізналися лише 16.01.2023 року, у зв`язку з чим причину пропуску строку просить визнати поважною.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просила залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила задовольнити її у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що розгляд клопотання відбувся без участі власника майна чи його представника, про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді апелянту стало відомо 16.01.2023 року. Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що адвокатом ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, самоуправно, всупереч установленому законом порядку проводять будівельні роботи з реконструкції приміщень з утепленням та ремонтом фасаду нежитлової будівлі (літ. «А») на вул. Чупринки Григорія (вул. Чудновського) буд.7, у Дніпровському районі м. Києва, а саме на земельній ділянці з кадастровим номером: :63:024:0023. Проведенням огляду місця події зафіксовано факт здійснення самовільних будівельних робіт із застосуванням великогабаритного будівельного транспортного засобу та встановлено, що будівельні роботи здійснюються генеральним підрядником ТОВ «БАЗИС ДЕВЕЛОПМЕНТ» () на замовлення ТОВ «ЛІТЦ УКРАЇНА» (). Таким чином, на зазначеній земельній ділянці, здійснюються самоправні, тобто самовільні, всупереч установленому законом порядку дії, спрямовані на будівництво, що заподіює значної шкоди інтересам територіальної громад.

У зв`язку з чим у подальшому, земельна ділянка з кадастровим номером :63:024:0023, об`єкт будівництва на ній та об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлова будівля, літ. «А», що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 - загальна площа 136,6кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна №000), відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість земельної ділянки з кадастровим номером: :63:024:0023, об`єкту будівництва на ній та об`єкту нерухомого майна, а саме: на нежитлової будівлі, літ. «А», що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 - загальною площею 136,6кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна №000), предметом кримінального правопорушення тобто такими, що мають значення для даного кримінального провадження та можуть бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , щодо безпідставності ухвали слідчого судді, слід вважати необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки прокурором доведено, що земельна ділянка з кадастровим номером: :63:024:0023, об`єкт будівництва на ній та об`єкт нерухомого майна, а саме: на нежитлова будівля, літ. «А», що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 - загальною площею 136,6кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна №000), відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та мають значення для кримінального провадження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :63:024:0023, об`єкт будівництва на ній та об`єкт нерухомого майна, а саме: на нежитлова будівля, літ. «А», що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 - загальною площею 136,6кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна №000), не містять ознак речового доказу у кримінальному провадженні, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що 18.11.2022 року старшим дізнавачем відділу дізнання Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 винесено постанову про визнання майна, а саме вказаної земельної ділянки, об`єкту будівництва на ній та об`єкту нерухомого майна, а саме: на нежитлова будівля, літ. «А», що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 - загальною площею 136,6кв.м., речовим доказом у кримінальному провадженні №0002144 від 07.10.2022 року.

Тобто, вказане у постанові майно, має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів, так як дане майно має значення для кримінального провадження, знаходять підтвердження.

При цьому слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не є підставою для скасування судового рішення та підлягають з`ясуванню під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження по суті.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні, не вбачається.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, тобто на земельну ділянку з кадастровим номером: :63:024:0023, об`єкт будівництва на ній та об`єкт нерухомого майна, а саме: на нежитлову будівлю, літ. «А», що розміщена за адресою: м. Київ, вул. Чупринки, 7 - загальною площею 136,6кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна №000), діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, яка діє в інтересах ТОВ «ЛІТЦ України» - ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0002144 від 07.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером: :63:024:0023, об`єкт будівництва на ній та на об`єкт нерухомого майна, а саме: на нежитлову будівлю, літ. «А», що розміщена за адресою: м. Київ, вул. Чупринки, 7 - загальною площею 136,6кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна №000), необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, яка діє в інтересах ТОВ «ЛІТЦ України» - ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0002144 від 07.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером: :63:024:0023 та об`єкт будівництва на ній, шляхом заборони ТОВ «БАЗИС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (), ТОВ «ЛІТЦ УКРАЇНА» () та будь-яким іншим фізичним або юридичним особам відчуження, розпорядження та користування, в тому числі проведення будь-яких будівельних робіт та на об`єкт нерухомого майна, а саме: на нежитлову будівлю, літ. «А», що розміщена за адресою: м. Київ, вул. Чупринки, 7 - загальною площею 136,6кв.м., (реєстраційний номер нерухомого майна №000), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4