ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

суді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр досудових розслідувань № 0000109 від 04.07.2021 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2023 року на вирок, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рашків Дністровського району Чернівецької області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, пенсіонера, працюючого в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 3 000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової авто технічної експертизи № 134/21-29 від 28.07.2021 року в сумі 4 118,64 гривень та за проведення судової експертизи № СЕ19/126-21/5314-ІТ від 15.07.2021 року в сумі 1 029,72 гривень, а разом стягнуто 5 148 (п`ять тисяч сто сорок вісім) гривень 36 копійок - на користь держави.

ЄУНСС: 724/863/22 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/125/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.07.2021 року (справа № 724/1403/21) на транспортний засіб марки «HYUNDAI SANTA FE» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.07.2021 року (справа № 724/1403/21) на транспортний засіб марки «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком районного суду ОСОБА_6 04 липня 2021 року перебуваючи в хворобливому стані із-за наявних в нього захворювань, діагностованих в 2018 році, про які йому достовірно було відомо, а саме у вигляді: ішемічної хвороби серця, дифузного кардіосклерозу СН 1 ФК 2, церебральний атеросклероз, дискуляторна енцефалопатія, в порушення вимог п. 2.9 «Правилами дорожнього руху», які затверджені постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі «ПДР»), згідно якого водієві забороняється: керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, приблизно о 11:00 годині, перебуваючи в селі Рашків, Дністровського району, Чернівецької області, здійснив посадку за кермо технічно справного автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», державний номерний знак НОМЕР_1 та розпочав рух в напрямку м. Чернівці. Далі, в цей день, приблизно о 11 годині 32 хвилині, рухаючись між населеними пунктами с. Поляна - с. Клішківці, Дністровського району та проїхавши біля 320 м. автодорогою «026183» сполученням «Хотин Рукшин - Клішківці», проявляючи свою неуважність і самовпевненість у своїх діях, в порушення вимог п. 2.3 (б) ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі, відволікся на свій мобільний телефон, за допомогою якого здійснив вхід в мережу «Інтернет», внаслідок чого втратив контроль над автомобілем, який виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 10.1 ПДР, яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 1.5 ПДР, в якому зазначено, що: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, при цьому із-за наявних захворювань раптово втратив свідомість та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ВАЗ - 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «ВАЗ-2106», ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правового наколінника зі зміщенням, які згідно висновку експерта № 106 від 28 липня 2021 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення та не встановлення достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпаних можливостей їх отримання.

Також просить під час апеляційного розгляду повторно дослідити докази, які були досліджені судом першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок районного суду є незаконним, ухваленим з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, із порушенням принципів верховенства права та законності, рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності і безпосередності дослідження доказів.

Стверджує, що зазначені у вироку обставини на які посилається суд, як на підставу для засудження ОСОБА_6 , не відповідають дійсності та дослідженим під час судового розгляду доказам.

Зазначає, що районний суд у вироку констатує наявність двох факторів/обставин, що призвели до виїзду ОСОБА_6 на зустрічну смугу руху, у зв`язку з чим сталася ДТП, а саме: - відволікання ОСОБА_6 на його мобільний телефон, за допомогою якого здійснив вхід у мережу «Інтернет», внаслідок чого він втратив контроль над автомобілем, який виїхав на смугу зустрічного руху; - перебування ОСОБА_6 в хворобливому стані із-за наявних в нього захворювань, діагностованих в 2018 році, про які йому достовірно було відомо, які спричинили у нього раптову втрату свідомості, внаслідок чого він допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «ВАЗ-2106».

Тобто із зазначеного формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним, не зрозуміло, що саме стало безпосередньою причиною виїзду автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», державний номерний знак НОМЕР_1 на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталася ДТП, чи то відволікання на телефон, чи то раптова втрата ним свідомості, оскільки такі версії події повинні були бути взаємовиключними.

Вважає, що суд встановлюючи обставин події даного кримінального проступку, спочатку доходить висновку, що ДТП сталася внаслідок раптової втрати свідомості ОСОБА_6 (т. 2 а. к. п. 35-36), а вже потім критично ставиться до його показань щодо втрати свідомості, а подальшому суд знову приходить до попереднього висновку, що зіткнення автомобілів сталося через втрату свідомості обвинуваченим (т. 2 а. к. п. 39) .

В той же час, жоден з допитаних свідків в судовому засіданні не підтвердив версію сторони обвинувачення, що ОСОБА_6 відволікся на мобільний телефон, при цьому, допитаний в судовому засіданні потерпілий вказав, що чув від ОСОБА_6 , що він втратив свідомість.

Звертає увагу суду на недопустимість такого доказу, як слідчий експеримент і як наслідок визнання недопустимим висновку експерта № 134/21-29 від 28.07.2021 року, оскільки висновок експерта був зроблений на підставі вихідних даних, які були отриманні під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 в процесуальному статусі свідка, без роз`яснення його прав.

Апелює на те, що під час судового розгляду районним судом стороною захисту ставилося питання про визнання медичного документу про хвороби ОСОБА_6 недопустимим доказом, а також відсутності в діях останнього порушення п. 1.5 ПДР, однак зазначене було проігноровано судом.

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

Однак на подану захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 апеляційну скаргу, надійшло заперечення від прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 , зі змісту якого вбачається, що він просить в її задоволенні відмовити, а оскаржуваний вирок суду залишити без змін. Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повторне дослідження доказів, які були досліджені судом першої інстанції.

До початку апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, відповідно до ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Також на адресу апеляційного суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку з примиренням з потерпілим, позицію потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав в повному обсязі подану ним заяву і клопотання обвинуваченого та стверджував, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, а тому просив відповідно до ст. 46 КК України звільнити останнього від кримінальної відповідальності, міркування прокурора ОСОБА_5 , який не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, перевіривши клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи, що до початку апеляційного розгляду обвинувачений звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, відповідно до ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, невідкладно розглянути таке клопотання. У зв`язку з цим, колегія суддів не переходить до розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 .

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що у випадках перелічених в Загальній частині КК України особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов та підстав. При цьому умовою звільнення від кримінальної відповідальності та підставою такого звільнення може бути певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує - примирення винного з потерпілим.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з вимогами ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_8 вказав, що немає жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 , який завдані збитки відшкодував у повному обсязі та заявив про примирення з обвинуваченим, просив вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.

Факт примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_8 знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду, сторони підтримали необхідність скасування вироку та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку з примиренням.

Вищезазначені обставини є підставою для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 року №537/1772/17 апеляційний суд може закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням сторін, навіть якщо це питання не порушувалося під час досудового розслідування або розгляду в суді першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції має достатні підстави для закриття кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування в кримінальному провадженні положень КПК України щодо примирення обвинуваченого з потерпілим відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід до реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний.

Таким чином, з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, відшкодував шкоду потерпілому, примирився з потерпілим, суд вважає за необхідне вищевказане клопотання задовольнити, вирок щодо ОСОБА_6 скасувати, на підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження.

Разом з тим, закриття провадження не реабілітує ОСОБА_6 та не звільняє його від відшкодування процесуальних витрат за проведення експертиз в рамках вказаного кримінального провадження, а тому в цій частині вирок районного суду необхідно залишити без змін.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20; провадження № 51-2331км21).

Крім цього, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Частиною 4 ст. 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.07.2021 року (справа № 724/1403/21) накладено арешт на транспортні засоби: - марки «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні, згідно квитанції № 214 (а. с. 123) на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташований по вул. Комунальників 4 «В»; - марки «HYUNDAI SANTA FE» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні, згідно квитанції № 215 (а. с. 124) на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташований по вул. Комунальників 4 «В».

Враховуючи, що провадження по справі закривається арешт підлягає скасуванню, а транспортні засоби вважати повернутими.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 417, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню, обвинувачений - звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а дане кримінальне провадження - закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, задовольнити.

Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим ОСОБА_8 на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр досудових розслідувань № 0000109 від 04.07.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.07.2021 року (справа № 724/1403/21) на транспортні засоби: - марки «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні, згідно квитанції № 214 (а. с. 123) на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташований по вул. Комунальників 4 «В» та повернути ОСОБА_10 ; - марки «HYUNDAI SANTA FE» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні, згідно квитанції № 215 (а. с. 124) на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташований по вул. Комунальників 4 «В» повернути ОСОБА_6 .

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя доповідач: Судді

____________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3