ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/743/22 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Валки Харківської області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання останнього про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000300, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.11.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000300.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання в повному обсязі.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням ОСОБА_3 , вважаю, що у відкритті провадження за його апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов задля забезпечення принципу правової визначеності та єдності судової практики.

Статтею 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ст.307, 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Зокрема, п.10 ч.1 ст.309 КПК України передбачено оскарження під час досудового розслідування в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Таким чином, відповідно до ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про відмову у задоволені клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів не підлягає апеляційному оскарженню.

Водночас слід звернути увагу, що норми ч.3 ст.309 КПК України містять пряму заборону на окреме оскарження ухвал слідчого судді, не зазначених у ч.ч.1,2 ст.309 КПК України, та встановлюють особливу процедуру їх оцінки - шляхом подання заперечення на ухвалу слідчого судді під час підготовчого провадження в суді, тобто - на етапі судового провадження у першій інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно ч.5 ст.399 КПК України, копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Враховуючи викладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2022 року слід відмовити.

Керуючись ч.4 ст. 399 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання останнього про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000300.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку згідно до положень ст. 424, 426 КПК України.

Суддя Р.В. Гєрцик