УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

слідчого - ОСОБА_3

заявника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 від 28.12.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 від 03.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 від 28.12.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 від 03.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Як зазначає ОСОБА_4 в своїй скарзі, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та передчасною, а досудове розслідування проведено без належної перевірки обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Так, слідчим не проведено безпосередньо допиту самої ОСОБА_4 , водночас слідчий в постанові про закриття кримінального провадження посилається на проведений допит ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 в своїй скарзі зазначає, що після скасування слідчим суддею попередньої постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000565 від 03.09.2020, слідчим не було проведено жодної слідчої (розшукової) дії для встановлення фактичних обставин у справі.

Таким чином, ОСОБА_4 зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та передчасною, а відтак підлягає скасуванню.

ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити з підстав у ній наведених та скасувати постанову слідчого від 28.12.2021 про закриття кримінального провадження №0000565.

Слідчий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, оскільки, на його думку, вказана постанова є обґрунтованою. Крім того, надавав в судовому засіданні матеріали кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши доводи ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, дійшов висновку про наступне.

Як убачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, 28.12.2021 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 від 03.09.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, постановив кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 від 03.09.2020, закрити у зв`язку з відсутністю в діянні членів Кабінету Міністрів України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте, ці положення кримінального процесуального закону фактично не були дотримані слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Зі змісту постанови не зрозуміло та не наведено доказів на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, не розкрито його зміст, та не наведено мотивів.

Також в постанові слідчим не наведені відомості щодо результатів розгляду клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження №0000565 від 03.09.2020, відсутні будь які відомості щодо проведених слідчим слідчих (розшукових) дії, після скасування слідчим суддею постанови слідчого від 26.02.2021 про закриття кримінального провадження №0000565.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами ОСОБА_4 про необґрунтованість постанови, у зв`язку із чим вказана постанова підлягає безумовному скасуванню.

Так, відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора та слідчого.

Частиною 4 статті 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий при винесенні оскаржуваної постанови, вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не вжив вичерпних заходів для встановлення об`єктивної істини у справі, не зібрав достатньо доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, належним чином не надав оцінки цим доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, що судом фактично розцінюється як самоусунення від виконання своїх службових обов`язків.

Викладене свідчить про однобічність та неповноту досудового розслідування, про необґрунтованість висновків слідчого щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку про необхідність скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 22, 25, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 від 28.12.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 від 03.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 від 28.12.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 03.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя