Справа № 456/6298/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/22/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,-

з участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 05.01.2023 до 05.03.2023 включно.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що перевіряючи наявність, на даний час, обставин (ризиків), які слугували підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також актуальність цих обставин (ризиків) на даний час такі не змінилися, а також відсутні обґрунтовані підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

На вказану ухвалу захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу змінити. Застосувати до ОСОБА_6 заставу у розмірі двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 47 тисяч 393 гривні, внесення якої дасть можливість звільнити його з під варти, для захисту України на час воєнного стану та взяти участь у боротьбі з російськими загарбниками у складі Збройних сил України. При внесенні застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що в клопотанні прокурора жодним чином не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не вказано на докази їх існування, наявні тільки посилання на пункти ст. 177 КПК України, які на думку прокурора не змінилися з моменту затримання ОСОБА_6 , що підтверджується аналізом попередніх клопотань прокурора про обрання та продовження запобіжного заходу.

Наголошує, що кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Зазначає, що свою вину у вчиненні злочинів, в яких обвинувачують ОСОБА_6 , останній не визнає.

Вказує про те, що обвинувачення за ч. 2 ст. 187 , ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 304 КК України, не є обґрунтованими, досудове слідство проведено з процесуальними порушеннями, закінчити розгляд справи без допиту потерпілої є неможливим, потерпіла до суду з`являтись не буде, оскільки перебуває за кордоном. Тілесні ушкодження потерпіла отримала внаслідок падіння, що підтверджується матеріалами справи, жодного фізичного насильства з нею не було.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 , прокурор ОСОБА_8 просив залишити ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 січня 2023 року без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 без задоволення.

Наголошує, що в сукупності ОСОБА_6 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 187 та ч. 1 ст. 304 КК України.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що останній може вчинити дії зазначені вище.

Стверджує, що ризики належним чином обґрунтовані і наявність таких знайшло своє підтвердження у судовому засіданні при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею 24.09.2021 та при продовженні запобіжного заходу 21.12.2021, 14.02.2022, 06.04.2022, 07.06.2022, 23.06.2022, 16.08.2022, 15.11.2022, 05.01.2023, а також вказані ризики не зменшились та не змінились на сьогодні.

Вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення про продовження запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_6 , підставно не визначив розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Окрім цього, прокурор подав клопотання, в якому просить у зв`язку із зайнятістю у інших судових засіданнях в Стрийському міськрайонному суді Львівської області, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України проводити розгляд даної апеляційної скарги у його відсутності.

23 січня 2023 року на електронну адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 , в якому останній зазначає, що апеляційну скаргу підтримує, просить таку задоволити, та проводити розгляд апеляційної скарги без участі захисника.

В судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності його захисника та прокурора.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачено ст. 422-1 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу (його продовження) є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000686 від 22.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 304 КК України.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 січня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 05 березня 2023 року включно.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, зокрема, ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, на даний час продовжують існувати, а також зважаючи на те, що строк запобіжного заходу, обраного обвинуваченому, закінчується 13.01.2023, а розгляд справи відкладено на 31.01.2023, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Так, на думку колегії суддів, обраний судом запобіжний захід у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумності, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційним судом не отримано відомостей щодо комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів ризики, встановлені стороною обвинувачення та судом, існують та виправдовують тримання під вартою ОСОБА_6 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання колегії суддів, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а апелянтом не підтверджено, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 січня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4