Номер провадження: 11-кп/813/1063/23
Справа № 504/3541/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Комінтернівського райсуду Одеської обл. від 21.06.2022 в об`єднаних к/п №0001474 від 26.09.2018, №0001530 від 08.10.2018, №0000262 від 27.02.2019, №0000292 від 05.03.2019 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст.ст. 70, 71 КК України йому призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Оскаржуваний вирок суду 1-ої інстанції набрав законної сили 22.07.2022 (т. 1, а.с. 260).

Згодом, 18.01.2023 до канцелярії Комінтернівського райсуду Одеської обл. надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 на зазначений вирок суду від 21.06.2022 (т. 1, а.с. 262), яка надіслана ним на адресу суду засобами поштового зв`язку 16.12.2022 (т. 1, а.с. 265).

Водночас, ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 02.02.2023 вищевказана апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 була повернута останньому у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження вироку суду та не порушенням питання про його поновлення (т. 2, а.с. 4).

В подальшому засуджений ОСОБА_7 03.03.2023 повторно звернувся до суду 1-ої інстанції із апеляційною скаргою на вирок Комінтернівського райсуду Одеської обл. від 21.06.2022, до якої було додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, як пропущеного з поважних причин, обґрунтоване тим, що він не отримав копію вироку ані в момент проголошення, ані засобами поштового зв`язку, а також був позбавлений можливості вчасно ознайомитись із його змістом через обмежений доступ до ЄДРСР у зв`язку із впровадженням військового стану в країні.

В судове засідання апеляційного суду представник потерпілого ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» ОСОБА_10 не з`явилась, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, 03.04.2023 подала до суду заяву, в якій просила судове засідання проводити без її участі.

Враховуючи неявку представника потерпілого ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» ОСОБА_10 в судове засідання, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе розгляд клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду провести за відсутності вищевказаного представника потерпілого.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду та просили його задовольнити, водночас прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання та просила відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження, натомість представник потерпілого ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_9 не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Окрім того, ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга на вирок суду, подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні ЄСПЛ зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Окрім того, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20.04.2017 у справі №5-440 кс (15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

В свою чергу, ч. 1 та 6 ст. 376 КПК України передбачає, що судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що копія оскаржуваного вироку в день його проголошення, тобто 21.06.2022, була вручена, відповідно до власноручних розписок, прокурору ОСОБА_11 та засудженому ОСОБА_7 (т. 1, а.с. 256, 257).

В свою чергу, апеляційна скарга засудженим ОСОБА_7 вперше була подана до суду 1-ої інстанції засобами поштового зв`язку лише 16.12.2022, тобто майже через півроку з моменту постановлення оскаржуваного вироку суду та отримання ним його копії.

При цьому, в якості обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку та необхідності його поновлення засуджений посилається на неотримання копії такого вироку взагалі, що, як було досліджено та встановлено вище, не відповідає дійсності та спростовуються наявністю в матеріалах провадження його особистої розписки про отримання копії вказаного судового рішення, внаслідок чого наведені ОСОБА_7 причини пропуску такого строку вочевидь не є поважними.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 зауважив на тому, що, не зважаючи на те, що надав суду свою особисту розписку про отримання ним копії вироку суду, фактично її не отримував.

Разом із тим, на запитання колегії суддів з приводу того, чи звертався засуджений в такому випадку, достовірно знаючи про те, що він розписався про отримання копії вироку, проте фактично її не отримав, до суду 1-ої інстанції із відповідними заявами про повторну видачу копії вироку, ОСОБА_7 відповів, що таких спроб не здійснював, що свідчить про те, що протягом майже 6 місяців з моменту постановлення судового рішення засуджений не проявляв жодної ініціативи в отриманні копії зазначеного вироку, яким йому було призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 6 місяців, яке належить відбувати реально.

Вказана обставина викликає обґрунтовані сумніви у правдивості тверджень засудженого ОСОБА_7 на неотримання ним копії оскаржуваного вироку суду, що додатково спростовується наявністю в матеріалах провадження його особистої розписки, яка свідчить про протилежне.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить переконання про те, що засуджений ОСОБА_7 не скористався передбаченими для нього вимогами КПК України правами та обов`язками, зокрема, не реалізував вчасно з його вини своє право на оскарження судового рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Інших доказів, які б могли бути підставою для поновлення засудженому ОСОБА_7 пропущеного з поважних причин строку, матеріали провадження не містять.

Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів доходить висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга разом із додатками - підлягає поверненню останньому.

Керуючись ст.ст. 24, 117, 370, 395, 399, 405, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Комінтернівського райсуду Одеської обл. від 21.06.2022 стосовно ОСОБА_7 , визнаного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - відмовити.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 разом із усіма доданими матеріаламиповернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеської апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4