Справа 556/531/23
Номер провадження 1-кп/556/74/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №000033 від 31 січня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, не судимого,-

за ч.1 ст. 263, ч.1 ст.2401 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , в грудні 2020 року, діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій придбав, шляхом знайдення, каміння зовні схоже на бурштин у лісовому масиві неподалік с. Степангород Вараського району Рівненської області, яке відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» та Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення природного походження, а саме каміння бурштину в стані сировини.

Реалізовуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на особисте збагачення, не маючи відповідних документів, які б підтверджували законність походження придбаного каміння бурштину, ОСОБА_4 у подальшому переніс його до господарського приміщення по місцю проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 06.09.2022, а саме до моменту проведення працівниками правоохоронного органу на підставі ухвали слідчого судді санкціонованого обшуку по місцю проживання останнього, в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено каміння, яке згідно висновку експерта №СЕ-19/103-22/8900-ГМ судової гемологічної експертизи є бурштином у сировині, що належить до дорогоцінного каміння органогенного утворення, масою 4057, 87 г (4,05787 кг), вартість якого станом на 06.09.2022 становила 9222 (дев`ять тисяч двісті двадцять дві) гривні 25 (двадцять п`ять) копійок.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні бурштину, законність якого не підтверджується відповідними документами ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 240-1 КК України.

Крім того, в грудні 2020 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в лісовому масиві неподалік с. Степангород Вараського району Рівненської області, виявив металевий предмет з маркувальними позначеннями «SТАLКЕR МOD. НОМЕР_1 Саl 9 mm Р.А.К.», який перероблений з стартового (сигнального) пістолета «SТАLКЕR 914-S» калібру 9 mm та є короткоствольною вогнепальною зброєю. В цей момент у нього виник умисел на незаконне придбання знайденої вогнепальної зброї.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження з вогнепальною зброєю, діючи всупереч спеціальному Порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII (далі - Порядок), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 (далі - Інструкція), умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, знайдений металевий предмет з маркувальними позначеннями «SТАLКЕR МOD. НОМЕР_1 Саl 9 mm Р.А.К.», що перероблений з стартового (сигнального) пістолета «SТАLКЕR 914-S» калібру 9 mm, і що є короткоствольною вогнепальною зброєю, зберігаючи при собі, приніс до господарського приміщення по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до 06.09.2022, а саме до моменту проведення працівниками правоохоронного органу на підставі ухвали слідчого судді санкціонованого обшуку, по місцю проживання останнього.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

22 лютого 2022 року між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури, обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину у зазначених діяннях і зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутого у судовому провадженні та зобов`язується у подальшому подібного не вчиняти. Щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.1 ст. ст.2401 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити три роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.2401 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких та тяжких злочинів. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, які передбачені ч.1 ст. 263, ч.1 ст.2401 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 263, ч.1 ст.2401 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України. Іспитовий строк ОСОБА_4 обрати терміном один рік.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід пок ласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експерта в сумі 4530 грн 72 коп., згідно ст.124 КПК України.

Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Окрім того, за приписами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки, на підставі ст.77 КК України, додаткове покарання у вигляді конфіскації майна не застосовується при звільненні від відбування покарання з випробуванням, а тому, суд на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасовує арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 вересня 2022 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2023 року, укладену між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000033 від 31 січня 2023 року за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 2401 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості від 22 лютого 2023 року призначити ОСОБА_4 покарання:

- за ч.1 ст. 2401 КК України: 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України: 3 (три) роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 вересня 2022 року, на каміння зовні схоже на бурштин, яке упаковано до сейф-пакету Національна поліція України № КІV1105911 та SUD4029768; предмет схожий на вогнепальну зброю з наявними позначеннями SТАLКЕR МOD. НОМЕР_1 Саl 9 mm Р.А.К.»; предмети, ззовні схожі на боєприпаси в кількості 36 штук, які упаковано до сейф-пакету Національна поліція України № КІV1105908.

Речові докази:

- бурштин у сировині, який належить до дорогоцінного каміння органогенного утворення, масою 4057,87 г ( 4,05787 кг) - конфіскувати в дохід держави.

- металевий пістолет з маркувальними позначеннями «SТАLКЕR МOD. НОМЕР_1 Саl 9 mm Р.А.К.», який перероблений з стартового (сигнального) пістолета «SТАLКЕR 914-S» калібру 9 mm, який згідно висновку експерта є короткоствольною вогнепальною зброєю; 36 (тридцять шість) патронів - знищити.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст. 2401КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1