Провадження №11-кп/801/393/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України та ст. 81 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України та ст. 81 КК України. На день подачі клопотання від відбув 20 років ув`язнення та просить звільнити його від відбування покарання під особисте зобов`язання.

Суд першої інстанції, заслухавши думки учасників судового процесу, вивчивши матеріали особової справи та клопотання засудженого, відмовив в задоволенні клопотання засудженого, так як особа, яка засуджена до довічного позбавлення волі, повинна спочатку подати до суду клопотання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Після задоволення зазначеного клопотання, адміністрація установи може подати відповідне клопотання про умовно-дострокове звільнення, лише після відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку визначеного покарання.

Із матеріалів справи встановлено, що відносно ОСОБА_7 після нормативного врегулювання державою порядку застосування ст.ст. 81, 82 КК України, не вирішувалося питання щодо заміни йому покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням, а тому, враховуючи вищезазначені обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_7 необхідно відмовити, оскільки воно є передчасним та не відповідає вимогам чинного законодавства.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить змінити ухвалу та задовільнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки ОСОБА_7 в клопотанні посилався на практику ЄСПЛ, яка є джерелом права для національних судів та засвідчила порушення Україною ст. 3 Конвенції у зв`язку з відсутністю дієвого механізму звільнення засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Також на даний час застосування ст.ст. 81, 82 КК України на практиці є недієвим, оскільки судових рішень за вказаними нормами в Україні не має, а тому суд має задовільнити клопотання засудженого керуючись рішенням ЄСПЛ «Петухов проти України» №2.

Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять задовільнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, враховуючи практику та рішення Європейського суду, які мають пряму дію щодо виконання та звільнення засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі, думку прокурора, який просить залишити оскаржену ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

На думку апеляційного суду висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі є обґрунтованими.

Так, рішенням у справі «Пєтухов проти України (№2)», а також і в інших рішеннях, ЄСПЛ констатував порушення Україною статті 3 Конвенції з основоположних прав та свобод відносно осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, що полягає у відсутності у довічно ув`язнених осіб реальної перспективи звільнення та можливості перегляду довічного ув`язнення.

Цим рішенням зобов`язано вжити заходів загального характеру щодо усунення порушень прав довічно засуджених осіб, що означає законодавче урегулювання встановлених ЄСПЛ порушень прав окремих осіб.

Також, рішенням Конституційного Суду України № 6-р(ІІ)/2021 від 16 вересня 2021 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину першу статті 81, частину першу статті 82 Кримінального кодексу України в тім, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

При цьому, зобов`язано Верховну Раду України невідкладно привести нормативне регулювання, установлене статтями 81, 82 Кримінального кодексу України, у відповідність до Конституції України та цього Рішення.

На виконання зазначених рішень, з метою усунення цієї системної проблеми Міністерством юстиції розроблено та 18 жовтня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закони України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» та «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини», які набрали чинності 06 листопада 2022 року.

Даними змінами у статтях 81, 82 КК України врегульовано право засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як спочатку має вирішуватись питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Іншим чином вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засуджених осіб до довічного позбавлення волі діючим законодавством України не передбачено, а тому підстав для скасування оскарженої ухвали суду та задоволення апеляційної скарги захисту з наведених в ній мотивів апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 419, 537, 539 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2023 щодо відмови у умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4