Справа № 361/5672/22
Провадження № 1-кп/361/1004/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.22 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Бровари Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002081 від 02.10.2022, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Богоявленка Мар`їнського району Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з вищою освітою, не працюючий, не одружений, групи інвалідності не має, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,
в с т а н о в и в:
Так, ОСОБА_4 , 02.10.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , під час очікування екіпажу працівників ВРПП Броварського РУП ГУНП в Київській області за не проходження газоаналізатора Драгер та не складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП на водія ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою вирішення питання щодо уникнення адміністративної відповідальності третьої особи (водія ОСОБА_6 ), знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, спочатку, висловив пропозицію та, в подальшому, близько 01 год. 09 хв. надав неправомірну вигоду поліцейському відділу реагування патрульної поліції Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1400 гривень (дві купюр номіналом по 500 гривень, одна купюра номіналом 200 гривень, дві купюр номіналом по 100 гривень), кинувши їх на переднє водійське сидіння службового транспортного засобу «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 , однак останній відмовився від отримання неправомірної вигоди, а про вказаний факт повідомив на службу 102 ГУНП в Київській області та викликав слідчо-оперативну групу Броварського РУП ГУНП в Київській області.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

До суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 27.10.2022 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 ..
Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій винної особи за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгоджено сторонами вид та міру покарання ОСОБА_4 за скоєння ним злочину.
Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, а саме: беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідки укладення й затвердження даної угоди, узгодженого виду і міри покарання, надав згоду на його призначення та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
В угоді зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.
Таким чином, при перевірці судом угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якої він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.
Захисник обвинуваченого також просив суд затвердити угоду.
На підставі показань обвинуваченого суд встановив, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно із ч. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
У ч. 4 ст. 469 КПК України, визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, а також внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, відносяться до категорії не тяжких злочинів, тому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав вважати неможливим виконання угоди обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання вини, узгоджені сторонами вид та міру покарання відповідають загальним правилам призначення покарань, встановленим кримінальним законом.
Розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненому, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Так, згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159 - 1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209 - 1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212 - 1, частиною першою статей 222, 229, 239 - 1, 239 - 2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363 - 1, 364 - 1, 365 - 2 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, на підставі обвинувального вироку суду.
Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо грощі, цінності були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , використав грошові кошти в сумі 1400 гривень, як засіб вчинення кримінального правопорушення, який йому інкримінується.
Враховуючи викладене, до вказаних грошових коштів слід застосувати спеціальну конфіскацію.
За наведених обставин суд вважає, що вказана угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого в ній покарання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи, що запобіжний захід на виконання вимог ст. 176-178 КПК України в ході досудового розслідування підозрюваному не обирався, суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 такого заходу на період до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись:
ст. 314, 368, 370, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.10.2022 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002081 від 02.10.2022, між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. 131, 176 КПК України, не застосовувати.
Речові докази: - грошові кошти в сумі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень наступними купюрами: 500 грн. (ЕЄ9272460), 500 грн. (ВЖ1348305), 200 грн.(ХЖ4996863), 100 грн. (АЕ4305991), 100 грн. (УЖ6401686), які зберігаються в ГУНП в Київській області - конфіскувати в дохід держави.
Вирок суду може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1