Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/575/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2022 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіровка, Маловисківського району, Кіровоградської області, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, освіта повна середня, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 25 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2022 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 до 25 грудня 2022 року в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що встановлені ризики і наявність обґрунтованої підозри, продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не надано належної оцінки тому, що він має постійне місце проживання де проживає з сестрою. Має позитивні характеристики з місця проживання. Не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра.

Ризики заявлені у клопотанні вважає не доведеними, оскільки доказів на їх підтвердження не має.

За вказаних обставин вважає, що до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційних вимог захисника, оскільки вважає, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вище вимоги слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 дотримані у повному обсязі.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання, в провадженні СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000157 від 01.06.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України.

Під час проведення досудового розслідування 25 вересня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26.09.2022 підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 25.09.2022 року по 24.11.2022 року.

17.11.2022 року керівником Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області продовжено строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню до трьох місяців, а саме до 25.12.2022 року.

Підозра висунута ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені слідчим до клопотання, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.06.2022 року (а.к. 19-22), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.09.2022 року (а.к. 25-28), протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.06.2022 року (а.к. 29-32), протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 21.06.2022 року (а.к. 37-40), протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 23.09.2022 року (а.к. 60-63), протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 24.09.2022 року (а.к. 64-67), при цьому свідки попореджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо недостовірної інформації, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 20.06.2022 року (а.к. 23-24), висновком експерта № СЕ-19/112-22/3059-НЗПРАП від 19.05.2022 року ( 33-34), протокол пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2022 року ( а.к. 35-36), висновком експерта № СЕ-19/112-22/4397-НЗПРАП від 26.09.2022 року ( 41-42), протокол обшуку від 25.09.2022 року (а.к. 43-46), протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину (а.к. 47-51), протокол допиту підозрюваного від 26.09.2022 року (а.к. 57-59), протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 23.09.2022 року (а.к. 68-69), висновком експерта № СЕ-19/112-22/8060-НЗПРАП від 18.10.2022 року ( 70-71), висновком експерта № СЕ-19/112-22/7614-НЗПРАП від 04.11.2022 року ( 72-73).

Таким чином, слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Також, колегія суддів вважає, що слідчим суддею під час розгляду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 обґрунтовано встановлено ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: - можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, висновків, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні; продовжувати вчинення кримінального правопорушення за своїм місцем проживанням; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В супереч апеляційних доводів підозрюваного ОСОБА_8 про безпідставність ризиків встановлених слідчим суддею, вказані ризики є реальними та підтверджуються доказами доданими до клопотання, мотиви яких викладені в рішенні з дотриманням вимог ст.23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст.94 КПК України.

Колегія суддів ураховує і те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має повну середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, підозрюється у вчиненні кількох епізодів кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, продовживши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, продовжений відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, саме, у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Апеляційні доводи підозрюваного, що він має постійне місце проживання де проживає з сестрою, не є визначеною підставою для скасування рішення слідчого судді. А також інші доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків про наявність ризиків по кримінальному провадженню та не вказують на можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі підозрюваного не наведено та не встановлено доказів на їх підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17