Справа номер №303/5246/22
Провадження №1-кс/303/1754/22
УХВАЛА

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

06 лютого 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

старшого слідчого СВ

Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001103, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

22 грудня 2022 року слідчий СВ Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 22 грудня 2022 року надано дозвіл на затримання підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Клопотання про застосування запобіжного заходу вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено 17 листопада 2021 року близько 17:00 години у АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, вчинив сварку зі своїм знайомим потерпілим ОСОБА_7 , під час якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс останньому два сильні удари рукою затиснутою об кулак в область обличчя, від якого останній впав на коліна, в подальшому потерпілий ОСОБА_7 оговтавшись, намагався нанести удар у відповідь, на що ОСОБА_6 зреагував швидше, та наніс йому один удар рукою затиснутою об кулак в область обличчя від якого, останній впав на землю та ще один удар обутою ногою в область лівого ока, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді:

- контузія лівого ока з розривом склери, випадінням оболонок, аніридія, афакія, гемофтальм, ЦХО, відшарування сітківки, субатрофія очного яблука, травматичний увеїт, гострота зору1/8 фактично це означає втрату зору на лівому оці, дані тілесні ушкодження призвели до стійкої втрати працездатності, більше 1/3, і які згідно висновку судово медичної експертизи за № 6/2022 від 18 липня 2022 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, на підставі п. 2.1.4 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних;

- перелом решітчастої і лівої верхньо-щелепної з пошкодженням верхньо-передньої та медіальної стінок гайморової пазухи зі зміщенням відламків, гемо синусом та пошкодженням орбіти, які згідно висновку судово медичної експертизи за № 6/2022 від 18 липня 2022 року відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день, згідно п. 2.2.2 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень;

- перелом кісток носа та струс головного мозку, які згідно висновку судово медичної експертизи за № 6/2022 від 18.07.2022 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п.2.3.3 правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізмі спричинення, що можуть бути кистями рук сторонньої людини, затиснутими в кулак та ногами сторонньої людини, обутими у взуття, по давності виникнення можуть вкладатися в дату події. Спричинення тілесних ушкоджень знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які фактично призвели до втрати зору на лівому оці, та до стійкої втрати працездатності, більше 1/3.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - частина 1 статті 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату функцій органу, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив тяжкий злочин, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний може також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час не допитані. Зокрема, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження; може знищити або спотворити докази своєї злочинної діяльності.

Вищенаведене не дає підстав органу досудового розслідування звертатися до суду із більш м`яким запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_6 оскільки вони не забезпечать виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків.

ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, із місця проживання зник, тому обрати стосовно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків та потерпілого.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 на даний час не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено, із місця вчинення злочину зник, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність постійного джерела доходів та інших соціальних зв`язків, створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_6 може покинути межі Закарпатської області. Міцних соціальних зв`язків не має. Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків та потерпілих, які на даний час не допитані та знищити докази злочинної діяльності.

23 липня 2022 року, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 276, частини 1 статті 278 КПК України, було складено та погоджено прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення за частиною 1 статті 121 КК України. Однак, вручити останньому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не представлялось можливим, так як останній переховується від органу досудового розслідування. В зв`язку з відсутністю винного за місцем реєстрації, повідомлення про підозру, було направлено поштою.

06 лютого 2023 року о 10.30 годині підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку частини 3 статті 208 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 22 грудня 2022 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, 06 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, повідомлено під розпис в присутності захисника.

Таким чином, зазначає слідчий, що фактичні обставини справи, особа підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання просили задоволити, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчиненого ним кримінального правопорушення відсутні, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Свої доводи захисник мотивував тим, що ОСОБА_6 визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, частково відшкодував заподіяну шкоду, має на утриманні малолітню дитину, з 29 квітня 2022 року мобілізованим ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить службу в зоні бойових дій.

З урахуванням наведеного вище сторона захисту просила застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, думку підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

23 липня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

Підозрюваний копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують його обвинувачення отримав о 06 лютого 2023 року, що стверджується його особистим підписом, з участю захисника.

Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

06 лютого 2023 року підозрюваного затримано на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 22 грудня 2022 року та особисто оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 121 КК України. Під час дачі пояснень у ході досудового розслідування підозрюваний свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав.

Відповідно до статті 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пунктами 3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, визначено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик переховування від органу досудового слідства, незаконного впливу та свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Усвідомлюючи тяжкість покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Вчинив тяжкий злочин, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вливати на свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілого та свідків даної події, чинити на них психологічний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілого та свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.

Слід зазначити, що відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді виді особистого зобов`язання та особистої поруки неможливо, так як при обранні вказаного заходу, підозрюваний може впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, щодо зміни їхніх показів чи відмови від їх дачі, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено. Також недоцільно обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий, тому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Між тим, відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, з урахуванням всіх обставин, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

При визначені розміру застави слід врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, частково відшкодував заподіяну шкоду, має на утриманні малолітню дитину, з 29 квітня 2022 року мобілізованим ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить службу в зоні бойових дій.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на даний час становить 2684 гривень оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Таким чином, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, можливістю внесення застави, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131,132,182-184,194,196,206,372,395 КПК України слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001103, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії ухвали. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти, повідомивши про це Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави, відповідно до частини 5 статті 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

При невиконанні обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк тримання під вартою відраховувати з 06 лютого 2023 року (з моменту затримання).

Термін дії ухвали закінчується 06 квітня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8