Справа № 521/2322/23
Номер провадження:1-кс/521/553/23
УХВАЛА

01 лютого 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000131 від 27.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2023 до чергової частини Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102, про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на вулиці, а саме, прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Труп направлено до ООБСМЕ для встановлення причини смерті.

За вказаним фактом 27.01.2023 року СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0000131 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України.

26.01.2023 в ході проведення огляду місця події на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено ключ автомобільний з брелком з написом «NISSAN», мобільний телефон марки iPhone 10, чорного кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , які було упаковано у сейф пакет № WAR1109442.

27.01.2023 вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, до суду не з`явився. Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається за участю слідчого та/або прокурора. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Слідчим доведено, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а отже, вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КК України.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно п.1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним оборотом.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, незастосування заборони на використання вказаного майна, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000131 від 27.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 27.01.2023 було вилучено під час проведення огляду місця події на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ключ автомобільний з брелком з написом «NISSAN», мобільний телефон марки iPhone 10 чорного кольору, які було упаковано у сейф-пакет № WAR1109442.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1