Справа № 159/2305/19 Провадження №11-кп/802/40/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_13 ,

обвинуваченого - ОСОБА_14 ,

захисників: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

представника цивільного відповідача ТОВ «СМАРТ ТРАНС ГРУП» - адвоката ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисників - адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , представника цивільного відповідача ТОВ «СМАРТ ТРАНС ГРУП» - адвоката ОСОБА_17 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2021 року щодо ОСОБА_14 , яким

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Звози, Ківерцівського району, Волинської області, громадянин України, з технічною освітою, одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм ТзОВ «Смарт Транс Груп», раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Початок строку відбування покарання визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Смарт Транс Груп» на користь потерпілої ОСОБА_11 82 650 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_14 на користь потерпілої ОСОБА_11 39 000 грн. витрат, понесених на правничу допомогу.

Вироком суду вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду 16 січня 2017 року близько 12 год. 20 хв., ОСОБА_14 , всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, рухаючись на технічно справному автопоїзді в складі сідлового тягача марки «DAF», реєстраційний номер республіки Франція НОМЕР_3 та напівпричіпа марки «Shmitz SPR 24 L13» реєстраційний номер НОМЕР_1 на 111 км + 520 м автодороги «Устилуг-Ковель-Луцьк», неподалік с. Свидники, Ковельського району, Волинської області, зі сторони м. Луцьк в напрямку м. Ковель, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, в установлених межах не вибрав безпечної швидкості руху, ураховуючи дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Мерседес-Спрінтер» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_18 , який рухався по даній автодорозі зі сторони м. Ковель, Волинської області. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_18 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 20 від 14 квітня 2017 року отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа та субдуральними і субарахноїдальними крововиливами; закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа і зліва 1-10 ребер по середньо ключичній та передньоаксілярній лініях з розривами тканини обох легень та двобічним гемотораксом, повного відриву лівої верхньої кінцівки на різні середньої третини лівого плеча, неповної ампутації обох нижніх кінцівок на рівні середньої третини обох кісток обох гомілок, рани лівого стегна, множинних ран та саден обличчя, з розвитком шоку, що утворились від дії тупих твердих предметів, і за ступенем тяжкості, стосовно живої особи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_18 настала від поєднаної тупої травми тіла: множинних переломів кісток скелету з травмами внутрішніх органів та з розвитком шоку.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, знаходиться грубе порушення водієм ОСОБА_14 вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із вказаним вироком суду:

- обвинувачений та його захисники у поданій апеляційній скарзі оскаржують вирок через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що позбавило обвинуваченого права на захист та справедливий суд. Вважають наявні у матеріалах кримінального провадження висновки експертиз недопустимими доказами через їх призначення не уповноваженою на це особою - слідчим ОСОБА_19 , за відсутності у матеріалах кримінального провадження доручення на здійснення досудового розслідування, як і протокол огляду місця події, який складений на підставі некоректних вихідних даних. Відповідно, вважають безпідставним і задоволення цивільного позову. Просять визнати усі наявні у матеріалах кримінального провадження висновки експертиз та протокол огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди з додатками до нього недопустимими доказами. Вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 286 КК України закрити через недоведеність його винуватості у вчиненому поза розумним сумнівом;

- представник цивільного відповідача ТОВ «СМАРТ ТРАНС ГРУП» - адвокат ОСОБА_17 оскаржує вирок в частині задоволення цивільного позову. Вказує, що хоча обвинувачений і перебуває у фактичних трудових відносинах із товариством, проте в день пригоди - 16 січня 2017 року через попереднє відрядження мав вихідний день. Окрім того, виїжджав не з території товариства, а з прилеглої території, тоді як сідловий тягач марки «DAF» р.н. Республіки Франція НОМЕР_3 ні у власності, ні у користуванні відповідача не перебуває. У зв`язку із цим, просить вирок суду в частині задоволення цивільного позову скасувати та ухвалити новий вирок, яким в позові ОСОБА_11 до ТОВ «СМАРТ ТРАНС ГРУП» - відмовити.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційних скарг, обвинуваченого, його захисників, які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, заперечили апеляцію представника цивільного відповідача, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу, заперечивши, при цьому, апеляцію сторони захисту, врахувавши думку потерпілих, їх представника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України обвинувальний вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Структура мотивувальної частини вироку регламентована п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України.

Із змісту вказаної статті убачається, що у обвинувальному вироку не повинен залишитися недослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалося обвинувачення.

Крім того, у мотивувальній частині вироку належить викласти результати дослідження, аналізу і оцінки доказів, як тих, що були зібрані під час досудового розслідування, так і поданих у судовому засіданні.

Із цього випливає, що суд, при розгляді справи, повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК України.

Як убачається із змісту оскаржуваного вироку, судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

Верховний Суд, у тому числі Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року, неодноразово звертав увагу на те, що кримінальна відповідальність водія за статтею 286 КК України виключається, якщо інший водій допустив порушення ПДР, яке перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали, а також якщо дорожня обстановка (наприклад, наявність відповідних дорожніх знаків) давала підстави водію розраховувати на додержання правил іншим водієм.

Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, включає три обов`язкові ознаки: діяння - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту; наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження; причинний зв`язок між порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту і зазначеними у статті наслідками.

Зокрема, диспозиція статті 286 КК України сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений статтею 286 КК України, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 статті 286 КК України, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку. Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження - ч. 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження - ч. 2, загибель кількох осіб - ч. 3); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1) у вчиненні дій, заборонених правилами (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії тощо); 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК України.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі по собі (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у ст. 286 КК України; б) порушення, які самі по собі (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати у мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК України, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання, у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

Судом першої інстанції, при розгляді матеріалів даного кримінального провадження, установлено, що автомобіль марки «DAF» виїхав на зустрічну смугу руху та у виниклій дорожній обстановці має місце невідповідність дій водія ОСОБА_14 вимогам п. п. 2.3 (б) та 12.1 ПДР.

Як зазначено у мотивувальній частині рішення суду, такий висновок обґрунтований показаннями свідків, рапортом, даними протоколу огляду місця події від 16 січня 2017 року із схемою та фототаблицями до нього, висновком експерта (експертизи трупа) № 20 від 17 січня 2017 року та висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 18-2420 від 20 грудня 2018 року. Взявши до уваги саме цей висновок, суд вказав, що експерт приймав до уваги 3 етапи моделювання фази зіткнення та комісією експертів використовувались в комплексі інші надані слідчим матеріали кримінального провадження. Згідно даного висновку визначено момент та місце первинного контакту транспортних засобів, який узгоджується, як із схемою місця ДТП, так і з показаннями свідків, зокрема в частині розташування транспортних засобів та знаходження більшої частини уламків на лівій смузі (по правій в напрямку з м. Ковеля).

Разом з цим, без належної оцінки суду залишились доводи сторони захисту, що в ході проведення даної експертизи, за клопотанням експерта, слідчим винесено постанову про надання додаткових вихідних даних, у яких ним зазначено про повну технічну справність транспортних засобів, у тому числі автомобіля марки «Мерседес-Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_4 , що прямо суперечить висновку експерта № 8101 від 28 лютого 2017 року, у п. 4.3 якого зазначено, що несправність ходової частини зазначеного автомобіля у вигляді встановлення на передню вісь транспортного засобу ошинованих і неошипованих шин, виникла до ДТП, під час проведення технічного обслуговування автомобіля. П. П. 5.3 та 6.3 цього ж висновку установлено, що таку несправність водій міг виявити в процесі технічного обслуговування автомобіля перед виїздом, і така несправність могла негативно вплинути на керованість автомобіля під час руху в складних дорожніх умовах, зокрема при застосуванні екстреного гальмування. Тоді як іншим, наявним у матеріалах кримінального провадження висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 277 від 30 серпня 2017 року, який викладений у категоричній формі, установлено, що така технічна несправність при низькому коефіцієнті зчеплення шин з проїзною частиною або з різним коефіцієнтом зчеплення між колесами може призвести до заносу в ліво. І цим же висновком, який зроблений, як з урахуванням слідової інформації, так і даних пошкоджень автомобілів, експертом установлено, що зіткнення транспортних засобів мало місце на правій смузі руху в напрямку м. Ковель перед початком утворення подряпини № 1 асфальтного покриття, яка знаходиться за 0, 8 м від середини дороги по правій смузі.

Сам обвинувачений, даючи показання в суді, ствердив про те, що пригода сталась з вини водія автомобіля марки «Мерседес - Спрінтер» який, не впоравшись з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автопоїздом під його керуванням. Про зміну напрямку руху автомобіля марки «ДАФ», з виїздом на зустрічну смугу руху, не показав жоден із свідків, які безпосередньо допитувались судом, були очевидцями пригоди, керуючи транспортними засобами у попутному напрямку. При цьому, свідок ОСОБА_20 показав, що перед зіткненням прицеп зашевелився, тоді як дорожнє покриття було рівним. Свідок ОСОБА_21 показав, що основна маса уламків була ближче по центру, а свідок ОСОБА_22 про знаходження їх на правій смузі руху. І такі їх показання узгоджуються із даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 січня 2017 року, а також з фотознімками на СD-диску, наданого останнім, який безпосередньо досліджувався судом.

Суперечності у вихідних даних та у висновках експертиз, не можуть бути усунуті, шляхом проведення допиту експертів.

Відтак, висновок суду щодо наявності в діях ОСОБА_14 порушення ПДР, як головної, вирішальної умови, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у даній дорожньо-транспортній пригоді, тобто його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наведених обставин, є передчасним, зроблений без повного, всебічного та об`єктивного аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Верховний Суд у постанові від 12 серпня 2020 року (справа № 520/14112/14-к, провадження № 51-846км20), зазначив, що переглядаючи кримінальне провадження за апеляційними скаргами та ухвалюючи рішення, є недопустимим обмеження дослідження меншої сукупності доказів порівняно з тією сукупністю, яку дослідив місцевий суд.

Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним усіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення.

Оскільки місцевим судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, висновки, викладені у вироку, містять суттєві суперечності, які перешкодили прийняти законне та обґрунтоване рішення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_14 та не можуть бути усунуті апеляційним судом, що у відповідності до п. п. 1-3 ч.1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК є підставою для скасування судового рішення.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно всебічно, повно та об`єктивно дослідити усі обставини справи у їх сукупності, перевірити, у тому числі, і доводи апеляційної скарги сторони захисту в частині наявності процесуального документа керівника органу досудового розслідування, передбаченого ст. 39 КПК України, а також доводи апеляційної скарги представника ТОВ «СМАРТ ТРАНС ГРУП» - адвоката ОСОБА_17 , дати належну юридичну оцінку здобутим доказам та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційні скарги підлягають частковому задоволення, а вирок суду - скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисників-адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , представника цивільного відповідача ТОВ «СМАРТ ТРАНС ГРУП» - адвоката ОСОБА_17 задовольнити частково.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2021 року щодо ОСОБА_14 скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції у іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: