Дата документу 16.02.2023 Справа № 937/8891/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/230/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №937/8891/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд за виключними обставинами судових рішень щодо

ОСОБА_8 , який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою міськрайонного суду відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2004 року та ухвали Верховного Суду України від 23.12.2004 року.

В апеляційній скарзі засуджений просив ухвалу суду скасувати, поновити процесуальні строки, відкрити провадження про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, направивши його на новий розгляд у суд першої інстанції. Свої вимоги мотивував тим, що він звернувся до суду із заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, проте судом в ухвалі з незрозумілих підстав зазначено про подання заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами. Крім того, суд розглянув заяву за його відсутності та за відсутністю захисника. Також суд не виконав вказівки Верховного Суду, зазначені в постанові від 01.04.2021 року, якою було скасовану попередню ухвалу суду про повернення заяви, та відмовив у відкритті провадження за його заявою. При цьому суд вдався до оцінки самої заяви по суті, хоча ці питання підлягають з`ясуванню під час судового розгляду після відкриття провадження.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію засудженого та його захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ухвали, засуджений ОСОБА_8 , який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, звернувся до суду із заявою, в якій просив привести до вимог чинного законодавства вирок апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2004 року і ухвалу Верховного Суду України від 23.12.2004 року та скасувати їх за виключними обставинами.

Суд, відмовляючи у відкритті провадження за даною заявою, виходив з того, що зазначені в заяві засудженого обставини не є виключними, а тому підстави для перегляду судових рішень за виключними обставинами відсутні.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Порядок здійснення провадження за виключними і ново виявленими обставинами врегульований главою 34 КПК, у якій наведений вичерпний перелік таких обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Згідно з вимогами ст.459 КПК нововиявленими обставинами визнаються

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Виключними обставинами визнаються:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та ґрунтується на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за виключними і нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч.ч.2, 3 ст.459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені або виключні, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини істотно вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

З матеріалів провадження вбачається, що в обґрунтування своєї заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами, засуджений ОСОБА_8 посилався на рішення Конституційного Суду України №23-рп/2009 від 30.09.2009 року щодо офіційного тлумачення положень ст.59 Конституції України, відповідно до якого право кожного на правову допомогу треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

На переконання апелянта, такою виключною обставиною для перегляду оскаржуваних рішень стало істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, що полягає в незабезпеченні права на захист під час розгляду його апеляційної скарги у Верховному Суді України 23.12.2004 року.

Апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції, розглянувши заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2004 року та ухвали Верховного Суду України від 23.12.2004 року за виключними обставинами, дійшов правильного висновку про те, що наведені у заяві засудженого обставини не входять до переліку виключних, передбачених ч.3 ст.459 КПК. Не є наведені заявником обставини й нововиявленими, про що він зазначав під час апеляційного розгляду.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за заявами засудженого, оскільки зазначені засудженим обставини не належать до визначеного законом предмета перегляду судових рішень згідно з главою 34 КПК. Так як офіційне тлумачення норм Конституції України та практика Верховного Суду не є ані виключними, ані нововиявленими обставинами у розумінні змісту положень ч.ч.2, 3 ст.459 КПК. Вказаний перелік таких обставин є вичерпним.

Таке рішення суду першої інстанції саме про відмову у відкритті провадження повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду (провадження №13-4зво22, 51-3497ск22, щодо ОСОБА_8 ), згідно з якою у разі ненаведення в заяві про перегляд судових рішень, що набрали законної сили, передбачених процесуальним законом виключних чи нововиявлених обставин, у відкритті провадження за таким зверненням засудженого слід відмовити, а заяву повертати особі, яка її подала.

Доводи апелянта про порушення його права на захист, оскільки суд розглянув його заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами за його відсутності та за відсутності захисника, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Нормами КПК, які регулюють порядок здійснення провадження за виключними обставинами, не передбачено обов`язкової участі засудженого та захисника в судовому засіданні в тому разі, якщо суддя дійде висновку про відсутність підстав для відкриття провадження.

Отже, на переконання колегії суддів, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК. Переконливих аргументів на спростування висновків міськрайонного суду в апеляційній скарзі засудженого не наведено. Тому з огляду на вищевказане, відсутні обґрунтовані підстави для задоволення викладених в апеляційній скарзі вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2004 року та ухвали Верховного суду України від 23.12.2004 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4