Справа 752/7501/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/626/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 5 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 5 серпня 2022 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 212, ч.1 ст. 366 КК України та виправданойого,оскільки не доведено, що вчинено кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується.

Вирішено питання щодо застави, внесеної обвинуваченим в сумі 7308 грн.

Скасовано арешт, накладений 27.03.2014 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва на майно, що належить ТОВ «Аналіттехцентр» (код ЄДРПО 33098650) грошові кошти на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 , які відкриті в ПАТ КБ « ПриватБанк» (МФО 300711).

Цивільний позов прокурора залишено без розгляду.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Так, як видно з формулювання обвинувачення, в ході досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів для пред`явлення ОСОБА_7 підозри в умисному ухиленні від сплати податків, що виразилось в безпідставному формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість від ТОВ «Фірма «Асіа» (), ТОВ «Ю.О. Електроніко-1» (), ТОВ «Агросервіс, Інвест Плюс» () та валових витрат з податку на прибуток за рахунок безтоварних (фіктивних) фінансово-господарських взаємовідносин, які оформлялись лише документально з ТОВ «Фірма «Асіа» (), ТОВ «Ю.О. Електроніко-1» (), ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс» (), що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету коштів у вигляді несплати податку на прибуток та податку на додану вартість на загальну суму 1 054 000 грн., що є значним розміром, а також в службовому підробленні, що виразилось у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видачі завідомо неправдивих документів, а саме: декларацій з податку на додану вартість, декларацій з податку на прибуток підприємства за період третього та четвертого кварталів 2012 року та першого кварталу 2013 року, які не відповідають дійсності в частині відображення взаємовідносин з ТОВ «Фірма «Ada», ТОВ «Ю.О. Електронікс-1», ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс».

Так, ТОВ «Аналіттехцентр» () зареєстровано 06.09.2004 року у Голосіївській районній в м. Києві державній адміністрації, номер запису про включення відомостей до ЄДР №1000788. Місцезнаходження ТОВ «Аналіттехцентр» відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію м. Київ, пр-кт Науки, 46.

Директором з 06.09.04 по теперішній час є ОСОБА_7 , на якого, відповідно до вимог діючого законодавства покладались наступні обов`язки:

Згідно ст. 67 Конституції України - обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом;

Згідно п. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV (в редакції від 16.07.1999р.) - обов`язок створити необхідні умови д/ і правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів, а також відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах.

Згідно ст. 134,134.1, 134.1.1.8. Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-Vl «Об`єкт оподаткування». Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду.

Згідно ст. 138,138.2 Склад витрат та порядок їх визначення.

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Згідно ст.139,139.1, 139.1.6 «Витрати, що не враховуються при визначенні оподаткованого прибутку».

Не включаються до складу витрат суми податку на прибуток, податку на додану вартість, включеного до ціни товару (роботи, послуги), що придбавають платником податку для виробничого або невиробничого використання, податків на доходи фізичних осіб, які відраховуються із сум виплат таких доходів.

Згідно ст.187, 198.1, 198.2, 198.3, 198.6, 201 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI «Дата виникнення податкових зобов`язань». Податковий кредит.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/ або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

На ОСОБА_7 , як на службову особу підприємства, відповідно до Статуту ТОВ «Аналіттехцентр» покладались наступні обов`язки : приймати на роботу та звільняти з роботи співробітників Підприємства, застосовувати до них заходи заохочення та накладати стягнення; розпоряджатися майном Підприємства в межах компетенції; приймати рішення про відрядження співробітників; організовувати ведення бухгалтерського обліку та звітності на Підприємстві; укладати угоди в порядку, визначеному чинним законодавством України; подавати на затвердження Засновнику річний звіт та баланс Підприємства; приймати рішення з інших питань, пов`язаних з поточною діяльністю підприємства.

Однак, ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ «Аналіттехцентр», обіймаючи посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків по здійсненню керівництва ТОВ «Аналіттехцентр», відповідаючи за організацію і ведення бухгалтерського та податкового обліку, достовірне складання звітності щодо результатів фінансово - господарської діяльність товариства, подання податковим та іншим органам звітності і інших необхідних документів та відомостей пов`язаних з обчисленням, нарахуванням і сплатою податків та інших обов`язкових платежів, в порушення вимог податкового законодавства, діючи умисно, в період третього та четвертого кварталів 2012 року та першого кварталу 2013 року, знаходячись у м. Києві, підписав ряд підробних (фіктивних) первинних та бухгалтерських документів по фінансово-господарським взаємовідносинам ТОВ «Аналіттехцентр» з ТОВ «Фірма «Асіа» (), ТОВ «Ю.О. Електроніко-1» (), ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс» (), а саме: договір №42/2012 від 14 листопада 2012 року; договір №151/2012 від ЗО листопада 2012 року; договір №86/2012 від 4 червня 2012 року; акт здачі-прийняття робіт №84/2012 від 14.05.12; акт здачі-прийняття робіт №151/2012 від 14.05.

Також фінансово-господарські взаємовідносини ТОВ «Аналіттехцентр» з ТОВ «Фірма «Асіа», ТОВ «Ю.О. Електроніко-1», ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс» були оформлені наступними недостовірними (підробленими) документами, а саме: договір №42/2012 від 14 листопада 2012 року; договір №151/2012 від ЗО листопада 2012 року; договір №86/2012 від 4 червня 2012 року; акт здачі - прийняття робіт №84/2012 від 14.05.12; акт здачі-прийняття робіт №151/2012 від 14.05.12, податковими накладними: в 2012 році № 433 від

14.09.2012 на загальну суму 48300,0 грн., у тому числі ПДВ 8050,0 грн.; № 902 від 26.09.2012 року, на загальну суму 32700,0 грн., у тому числі ПДВ 5450,0 грн., №1006 від 28.09.2012 на загальну суму 138 000,0 в тому числі ПДВ 23000, 0 грн.; №283 від 10.09.2012 на загальну суму 957524,0 грн., в тому числі ПДВ 159587.0 грн., № 339 від 15.08.2012 на загальну суму 36000,0 грн., в тому числі ПДВ 6000,0 грн., № 318 від 14.08.2012 на загальну суму 59700,0 грн., в тому числі ПДВ 9950,0 грн., №168 від 08.08.2012 на загальну суму 9000,0 грн., в том' числі ПДВ 1500,0 грн., № 504 від 23.08.2012 на загальну суму 12000,0 грн., в тому числі ПДВ 2000,0 грн., №739 від 31.08.2012 на загальну суму 270000.0 грн., в тому числі ПДВ 45000,0 грн., №14 від 02.07.2012 на загальну суму 59700,0 грн., в тому числі ПДВ 9950,0грн., №181 від 18.07.2012 р. на загальну суму 19500,0 грн., в тому числі ПДВ 3250,0 грн., №180 від 18.07.2012 на загальну суму 26100,0 грн., в тому числі ПДВ 4350, 0 грн., №265 від 26.07.2012 на загальну суму 4800,0 грн., в тому числі ПДВ 8000,0 грн., № 316 від 31.07.12 на загальну суму 84000,0 грн., в тому числі ПДВ 14000,0 грн., № 315 від 31.07.2012 на загальну суму 147000,0 грн., в тому числі ПДВ 24500,0 грн., №351 від 25.06.2012 від 25.06.2012 на загальну суму 27000,0 в тому числі ПДВ 4500,0 грн., № 450 від 29.06.2012 на загальну суму 110100,0 грн., в тому числі ПДВ 18350,0 грн., № 66 від 05.06.2012 на загальну суму 7920,0 в тому числі ПДВ 1320,0 грн.; № 1110 від 29.12.2012 на загальну суму 972200,0 грн., в тому числі ПДВ 162000,0 грн., № 198 від 07.12.2012 р. на загальну суму 272430.0 грн., в тому числі ПДВ 45405,0 грн., № 878 від 25.12.2012 на загальну суму 59850,0 грн., в тому числі ПДВ 9975, 0 грн., № 680 від 30.11.2012 на загальну суму 59700,0 грн., в тому числі 9950,0 грн., №681 від 30.11.2012 на загальну суму 21000,0 грн., в тому числі ПДВ 3500,0грн., №679 від 30.11.2012 на загальну суму 18900,0 грн., в тому числі ПДВ 3150,0 грн., № 654 від 29.11.2012 на загальна суму 25164,0 грн., в тому числі 4194,0 грн., № 456 від 21.11.2012 на загальну суму 12000, 0 грн., в тому числі ПДВ 2000, 0 грн., № 443 від 21.11.2012 на загальну суму 45060,0 грн., в тому числі ПДВ 7510,0 грн., № 408 від 19.11.2012 на загальну суму 19200,0 грн., в тому числі ПДВ 3200,0 грн., № 305 від 14.11.2012 на загальну суму 42510,0 грн., в тому числі П/ТВ 7085,0 грн., № 262 від 13.11.2012 на загальну суму 120000,0 грн., в тому числі ПДВ 20000, 0 грн., № 344 від 09.11.2012 на загальну суму 16500,0 грн., в тому числі ПДВ 2750,0 грн., № 701 від 30.11.2012 р.на загальну суму 297000,0 грн., в тому числі ПДВ 49500,0 грн., № 678 від 30.11.2012 на загальну суму 59100,0 грн., в тому числі ПДВ 9850,0 грн., № 585 від 26.10.2012 на загальну суму 57750,0 грн., в тому числі ПДВ 9625 грн., № 554 від 25.10.2012 на загальну суму 57750.0 грн., в тому числі ПДВ 9625,0 грн., № 730 від 31.11.2012 на загальну суму 435000,0 грн., в тому числі ПДВ 72500,0 грн., № 395 від 19.10.2012 на загальну суму 126000,0 грн., в тому числі ПДВ 21000,0 грн.; в 2013 році № 103 від 31.01.2013 на загальну суму 115500, 0 грн., в тому числі ПДВ 19250,0 грн., № 800 від 28.02.2013 на загальну суму 59400,0 грн., в тому числі ПДВ 9900,0 грн., № 752 від 27.02.2013 року на загальну суму 21000,0 грн., в тому числі ПДВ 3500,0 грн., № 686 від 25.02.2013 на загальну суму 49500,0 грн., в тому числі ПДВ 8250, 0грн., № 542 від 20.02.2013 на загальну суму 29700,0 грн., в тому числі ПДВ 4950 грн., № 181 від 07.02.2013 на загальну суму 17700, 0 грн., в тому числі ПДВ 2950,0 грн., № 157 від 06.02.2013 на загальну суму 8100,0 грн., в тому числі ПДВ 1350,0 грн., після чого ОСОБА_7 вище вказані документи відобразив в бухгалтерському обліку та податковій звітності підприємства.

Після документального оформлення безтоварних (фіктивних) фінансово- господарських взаємовідносин з ТОВ «Фірма «Асіа», ТОВ «Ю.О. Електроніко- 1», ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс» та перерахування в адресу останніх безготівкових грошових коштів, ОСОБА_7 , умисно вніс відомості щодо таких взаємовідносин до документів податкового обліку, при цьому достовірно знав, що до вказаних звітних податкових документів ТОВ «Аналіттехцентр» внесено завідомо неправдиві дані, а саме: завищено суму валових витрат з податку на прибуток підприємства та суму податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок відображення операцій з ТОВ «Фірма «Асіа», ТОВ «Ю.О. Електронікс-1», ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс».

Документи податкової звітності, що містять завідомо неправдиві відомості, а саме: податкова декларація з податку на додану вартість за 3 місяць 2013 року; податкова декларація з податку на додану вартість за 2 місяць 2013 р.податкова декларація з податку на додану вартість за 1 місяць 2013 р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 1 місяць 2012 р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 2 місяць 2012 р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 3 місяць 2012 р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 4 місяць 2012 р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 5 місяць 2012 р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 6 місяць 2012 р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 7 місяць 2012 р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 8 місяць 2012 р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 9 місяць 2012 р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 10 місяць 2012р.; податкова декларація з податку на прибуток за третій та четвертий квартали 2012 року; податкова декларація з податку на прибуток за перший квартал 2013 року; податкова декларація з податку на додану вартість за 11 місяць 2012р.; податкова декларація з податку на додану вартість за 12 місяць 2012р., з підписом ОСОБА_7 в графі «керівник» надані до контролюючого органу в ДГП у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києва, де їх було прийнято та зареєстровано як офіційні документи податкової звітності.

Безтоварність (фіктивність) фінансово-господарських взаємовідносин між TQB «АналІттехцентр» та ТОВ «Фірма «Асіа», ТОВ «Ю.О. Електроніко-1», ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс» полягає в тому, що ТОВ «АналІттехцентр» в особі директора, нібито отримало послуги від підприємств, які мають ознаки «фіктивності», а саме: ТОВ «Фірма «Асіа», директор якого ОСОБА_10 є не дієздатною особою (згідно довідки Міністерства охорони здоров`я № 01- 22/7361) та господарську діяльність підприємства не здійснював, ТОВ «Ю.О. Електроніко-1», директор якого ОСОБА_11 показав, що не причетний до фінансово-господарської діяльності підприємства та зареєстрував його за грошову винагороду без мети ведення законно фінансово-господарської діяльності та ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс», директор якого ОСОБА_12 показав, що не причетний до фінансово-господарської діяльності підприємства.

Згідно висновку експерта про результати проведення судово - економічної експертизи №8/14 від 24.02.2014 року, а саме: висновки акта перевірки ДШ у Голосіївському районі м. Києва № 288/1/22-70-33098650 від 07.05.2013 року щодо заниження податку на прибуток ТОВ «АналІттехцентр» (код ЄДРЇЇОУ 33098650) на суму 428 512 грн. документально підтверджується, при умовах врахування в оподаткованих операціях ТОВ «Фірма «Асіа» (), ТОВ «Ю.О. Електроніко-1» (); Висновки акта перевірки ДПІ у Голосіївському районі м. Києва № 288/1-22- 70-33098650 від 07.05.13 щодо заниження суми податку на додану вартість ТОВ «Аналіттехцентр» () документально підтверджується на суму 408 108 грн., при умовах недійсності «фіктивності»; операцій з постачальниками ТОВ «Фірма «Асіа» (), ТОВ «Ю.О. Електроніко-1» (); Висновки акта перевірки ДПІ у Голосіївському районі м. Києва №222/1/22-8-33098650 від 11.04.2013 року щодо заниження суму податку на додану вартість ТОВ «Аналіттехцентр» документально підтверджується на суму 217 380 грн., при умовах недійсності «фіктивності» операцій з постачальником ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс».

Таким чином ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ «Аналіттехцентр» з метою ухилення від сплати податків шляхом необгрунтованого формування податкового кредиту з податку на додану вартість від ТОВ «Фірма «Асіа», ТОВ «Ю.О. Електронікс-1», ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс» та валових витрат з податку на прибуток за рахунок безтоварних (фіктивних) фінансово-господарських взаємовідносин, які оформлялись лише документально з ТОВ «Фірма «Асіа», ТОВ «Ю.О. Електронікс-1», ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс», реалізував свою злочинну мету, спрямовану на умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету коштів у вигляді несплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства на загальну суму 1 054 000 грн., що більш ніж в тисячу і більше разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є значним розміром, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212 КК України.

Таким чином, як видно з формулювання обвинувачення, ОСОБА_13 , своїми умисними діями, що виразилися в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвели до фактичного ненадходження до Державного бюджету коштів в значних розмірах, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 212 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ «Аналіттехцентр», перебуваючи у м. Києві протягом третього та четвертого кварталів 2012 року та першого кварталу 2013 року, знаючи, що він є особою, відповідальною за правильність нарахування та сплату податків на ТОВ «Аналіттехцентр» та є відповідальною* за достовірність даних у первинних та бухгалтерських документах та документах податкової звітності, знаючи, що документи податкової звітності повинні відповідати дійсності та відображати реальний стан податкового обліку, діючи умисно вніс завідомо неправдиві відомості до звітних документів ТОВ «Аналіттехцентр» по фінансово-господарських взаємовідносинах з ТОВ «Фірма «Асіа», ТОВ «Ю.О. Електроніко-1», ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс», а саме: до податкової декларації з податку на додану вартість за 3 місяць 2013 року; до податкової декларації з податку на додану вартість за 2 місяць 2013 р.;до податкової декларації з податку на додану вартість за 1 місяць 2013 р.; податкової декларації з податку на додану вартість за 1 місяць 2012 р.; податкової декларації з податку на додану вартість за 2 місяць 2012 р.; до податкової декларації з податку на додану вартість за З місяць 2012 р.; податкової декларації з податку на додану вартість за 4 місяць 2012 р.;до податкової декларації з податку на додану вартість за 5 місяць 2012 р.; податкової декларації з податку на додану вартість за 6 місяць 2012 р.; податкової декларації з податку на додану вартість за 7 місяць 2012 р.; до податкової декларації з податку на додану вартість за 8 місяць 2012р.; до податкової декларації з податку на додану вартість за 9 місяць 2012 р.; до податкової декларації з податку на додану вартість за 10 місяць 2012 р.; до податкової декларації з податку на прибуток за третій та четвертий квартали 2012 року; до податкової декларації з податку на прибуток за перший квартал 2013 року; податкової декларації з податку на додану вартість за 11 місяць 2012р.; до податкової декларації з податку на додану вартість за 12 місяць

2012р. При цьому ОСОБА_7 , достовірно знав, що до вказаних звітних податкових документів ТОВ «Аналіттехцентр» () внесено завідомо неправдиві дані, а саме безпідставно завищено суму валових витрат з податку на прибуток підприємства та суму податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок відображення операцій з ТОВ «Фірма «Асіа», ТОВ «Ю.О. Електроніко-1», ТОВ «Агросервіс ІнвестПлюс».

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №17 від 28.01.14 ОСОБА_7 будучи службовою особою ТОВ «Аналіттехцентр» діючи умисно, в період третього та четвертого кварталів 2012 року та першого кварталу 2013 року, знаходячись у м. Києві, підписав ряд підробних (фіктивних) первинних та бухгалтерських документів по фінансово-господарським взаємовідносинам ТОВ «Аналіттехцентр» з ТОВ «Фірма «Асіа» (), ТОВ «Ю.О. Електроніко-1» (), ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс» ().

Вказані звітні податкові документи з підписом ОСОБА_7 , в графі «керівник» надані до контролюючого органу ДПІ у Голосіївському районі ТУ Міндоходів у м. Києві, де їх було прийнято та зареєстровано як офіційні документи податкової звітності.

Таким чином, як видно з формулювання обвинувачення, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились в службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видачі завідомо неправдивих документів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2022 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 212, ч.1 ст. 366 КК України та виправдано його, оскільки не доведено, що вчинено кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 212 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від покарання та його відбування; за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю на строк 3 роки, на підставі ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням стоків давності.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим. Вважає, що вимог кримінального та кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався, висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а також зазначає, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення та не зазначив чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Таким чином вважає, що вирок суду першої інстанції містить істотні суперечності, що відповідно до ст. 411 КПК України є підставою для скасування вироку суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думки обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Положеннями ст. 17 КПК визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Як регламентовано ст. 91 КПК, доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та в установлених КПК випадках - на потерпілого.

Обвинувальний вирок може бути постановлено судом лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 94 КПК оцінка доказів у вироку є компетенцією суду, який постановив вирок.

Ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції в ході судового розгляду кримінального провадження всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, ретельно перевірив надані сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_7 обвинувачення, та обґрунтовано дійшов висновку про визнання ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст. 366 КК України та виправдання його, оскільки не доведено, що вчинено кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується.

На переконання колегії суддів, в ході судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, зокрема заслухано показання ОСОБА_7 , який винним себе не визнав та в категоричній формі заперечував наявність обставин вчинення ним кримінальних правопорушень зазначених в обвинувальному акті. По суті обвинувачення повідомив, що ТОВ «Аналіттехцентр», директором якого він є, проводило розрахунки біологічного захисту в т.ч. рентгенівських апаратів. На підряд бралися інші підрядні організації, в тому числі ті, які зазначені в обвинувальному акті як нібито фіктивні. Ці організації були в реєстрі платників податку на додану вартість. Він в дійсності підписував договори з організаціями про які зазначено в обвинувальному акті, які були товарними та по них виконувалися роботи згідно умов. Службового підроблення не вчиняв, усі документи та інформація яка містилася в них відповідала дійсності. Не вчиняв дії направлені на ухилення від сплати податків. ТОВ «Аналіттехцентр» не мала заборгованості по податках до бюджету і немає на даний час. З фірмами, про які зазначено в обвинувальному акті, реально працював протягом 6 місяців, більше того, як пригадує, одна з фірм проводила математичні розрахунки захисту. Кероване ним ТОВ не мало та немає податкових заборгованостей, працює прозоро та законно. Усі повідомлення-рішення, які відмічені в обвинувальному акті, скасовані судами. Кримінальних правопорушень, про які зазначено в обвинувальному акті не вчиняв, просив виправдати. Цивільний позов також не визнав.

Також судом першої інстанції було заслухано показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Як вбачається з вироку суду, допитана в судовому засіданні в суді першої інстанції, свідок ОСОБА_18 - головний державний інспектор ГУ ДПС у м. Києві, повідомила, що в 2013 році працювала начальником відділу спеціальних перевірок управління податкового контролю. На адвокатський запит надали акт перевірки №288/1/22-70-33098650 від 07.05.2013 р., який в розпорядження суду надав адвокат. Звідки взявся інший акт, про який зазначено обвинувальному акті та який відрізняється від акта, наданого на запит адвоката, пояснити не може. Не виключає, що інший акт, а не той що наданий на запит адвоката, був роздрукований з комп`ютера як чорновий варіант.

Крім того, судом першої інстанції досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення та захисту, які в сукупності з показаннями свідків, не є достатніми та переконливими доказами вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та його винності у вчиненні кримінальних правопорушень за якими йому пред`явлено обвинувачення, поза розумним сумнівом.

Так, судом було досліджено акт від 07.05.2013 року № 288/1-22-70-33098650 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Аналіттехцентр», по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Фірма «АСІА», ТОВ «Ю.О.Електронікс-1» в період з 01.06.2012 р. по 31.12.2012 року. Також предметом дослідження були копії повідомлень-рішень підготовлених ДПІ за результатами висновків актів. (т.2 а.с.37-59). Крім того, було досліджено висновок експерта № 8/14 (т.5 а.с.196-204), який, як обґрунтовано зазначено у вироку, в категоричній та беззаперечній формі не підтверджує заниження сум податків, а лише під умовою визнання недійсності (фіктивності) операцій з постачальниками. Також досліджено протоколи огляду від 16.10.2013 року, які суд вважав недостатніми та непереконливими доказами (фіктивності) операцій з постачальниками. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Досліджені судом також були ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та ряд інших бухгалтерських документів, документи про реєстрації товариств, акти-здачі-приймання робіт, акти виконаних робіт, договори, технічні завдання та технічні умови, платіжні доручення, копії податкових декларацій, податкові накладні (т.2,3,4), які не є прямими та переконливими поза розумним сумнівом доказами винності особи, оскільки вони лише відображають проведення господарської діяльності ТОВ, та які були об`єктами дослідження експертів, та враховані при дачі ними висновків, які аналізувались судом.

Також суд першої інстанції дослідив і інші, надані прокурором докази, зокрема:висновок почеркознавчої експертизи (т.5 а.с.175-188) № 17 від 28.01.2014 року, де відмічено, що підписи від імені директора ТОВ «Аналіттехцентр» ОСОБА_7 в наступних документах: договір № 42/2012 від 14 листопада 2012 року; договір № 86/2012 від 4 червня 2012 року; договір № 151/2012 від30 листопада 2012 року; акт здачі прийняття робіт по договору № 42/2012 від 12.11.2012 року; акт здачі прийняття робіт по договору № 84/2012 від 14.05.2012 року; акт здачі прийняття робіт по договору № 151/2012 від 30.11.2012 року, виконані ОСОБА_7 , що по суті останній і не заперечував; висновок почеркознавчої експертизи № 16 від 28.01.2014 року, де відмічено: підписи від імені директора ТОВ «Фірма «Асія» в наступних документах, а саме: договір № 42/2012 від 14 листопада 2012 року на 3 арк.; податкова накладна №701 від 30.11.2012 на 1 арк.; податкова накладна №678 від 30.11.2012 на 1 арк.; акт здачі-прийняття робіт від 30.11.2012 до договору № 42/2012 від 12.11.2012 на 1 арк.;виконані не гр. ОСОБА_10 , а іншою особою.Підписи від імені директора ТОВ «Ю.О. Електронікс-1» () в наступних документах, а саме:податкова накладна №1006 від 28.09.2012 на 1 арк.; податкова накладна №283 від 10.09.2012 на 1 арк.;договір 86/2012 від 4 червня 2012 року на 3 арк.; акт № 84/2012 від 14.05.2012 на 1 арк.; виконані не гр. ОСОБА_11 , а іншою особою. Підписи від імені директора ТОВ «Агросервіс інвест плюс» () в наступних документах, а саме:акт №151/2012 від 30.11.2012 року на 1 арк.; податкова накладна №1110 від 29.12.2012 на 1 арк.;податкова накладна № 198 від 07.12.2012 на 1 арк.; договір №151/2012 від 30 листопада 2012 року, виконані не гр. ОСОБА_12 , а іншою особою. Однак в ході досудового розслідування не встановлено, ким саме вищезазначені документи були підписані. А тому, як зазначив суд, за наявності вищезазначених обставин неповноти досудового розслідування та визнання судом основної, ключової частини доказів недопустимими, не є достатніми та переконливими доказами винності обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 212 КК України.

Як вбачається з вироку суду, крім наданих стороною обвинувачення доказів, частина яких визнана недопустимими, а частина такими, що не є достатніми та переконливими доказами винності обвинуваченого, інших доказів, тобто фактичних даних, отриманих у визначений КПК України спосіб, які би доводили винність обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом (показання, речові докази, документи, висновки експертиз), стороною обвинувачення суду не надано.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши зазначені докази у сукупності з іншими, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність виправдання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 212, ч.1 ст. 366 КК України.

Враховуючи наведене, будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які б вплинули чи могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення, апеляційним судом не встановлено, висновок суду щодо визнання ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст. 366 КК України та виправдання його,оскільки не доведено, що вчинено кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується

є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 410, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 5 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя