Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/489/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки, Пятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6», раніше тричі судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 17.10.2022 по 22.11.2022 включно, в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 99 240 грн.,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.10.2022, задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя виходив з того, що надані слідчим до клопотання докази свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Також, слідчим суддею встановлені ризики можливої не процесуальної поведінки підозрюваного, як то вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів проти власності, за вчинення яких він зараз і відбуває покарання.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою підозрюваному не гарантує унеможливлення встановленого ризику з урахування обставин передбачених ст. 178 КПК України, тобто більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосовано стосовно ОСОБА_8 .

Водночас, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинене без застосування насильства або погрозою його застосування; не спричинило загибель людей; стосовно нього у цьому кримінальному провадженні не обиралась застава, а тому слідчим суддею визначена застава, яка буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що слідчим суддею при винесенні ухвали істотно порушено вимоги кримінально процесуального закону і ухвала є незаконною з наступних підстав.

Зокрема на думку захисника, під час розгляду клопотання прокурором не було надано доказів що свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, доказів існування достатності підстав вважати, що існуючи ризики не зменшились.

Жодних обставин, що свідчать про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та доказів їх існування прокурором не надано. Самої тільки тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється особа недостатньо для обрання запобіжного заходу.

Також, при винесенні рішення судом не врахований той факт, що в даному кримінальному провадженні обґрунтованість підозри ОСОБА_8 з посиланням на ті докази, які перераховані в ухвалі слідчого судді не доводять саме вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_8 . Виходячи з обставин зазначених у повідомленні про підозру та зібраними доказами слідчим та прокурором в кримінальному провадженні не доведено умисел ОСОБА_8 на збут наркотичних засобів.

Крім цього, при прийнятті рішення щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 суддею не враховані наступні обставини: ОСОБА_8 вже відбуває покарання у виправному закладі, що унеможливлює перешкоджанню здійснення досудового розслідування чи вчиняти спроби щодо переховування, позитивно характеризується за місцем відбування покарання та займається суспільно корисною діяльністю. Також ОСОБА_8 з моменту вилучення наркотичних засобів (з липня 2022 року) по теперішній час не вчинив жодного злочину або проступку.

В зв`язку з відсутністю обґрунтованості підозри, відсутністю доказів існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, порушення вимог КПК України при розгляді клопотання і винесенні ухвали, клопотання слідчого задоволенню не підлягає, а ухвала суду в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного строку тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000061 від 01.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 2551, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 190 КК України.
В межах даного кримінального провадження ОСОБА_8 06.10.2022 повідомлено про у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Підозра висунута ОСОБА_8 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені слідчим до клопотання, а саме: протоколом огляду від 08.07.2022 з додатками, висновком експерта № СЕ-19/112-22/4907-НЗПРАП від 20.07.2022; протоколом про результати проведення негласних (слідчих) розшукових дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж: контроль за телефонними розмовами; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.10.2022.
Вказані докази містять достатньо об`єктивної інформації про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Також, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, оскільки він неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Крім того, колегія враховує також те, що ОСОБА_8 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні, корисливі злочини проти власності, на теперішній час відбуває покарання за вироком суду та утримується в ДУ «Кропивницька ВК№6».

Апеляційні доводи захисника про те, що відсутні дані, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та ризиків можливої його не процесуальної поведінки, то колегія суддів знаходить їх необґрунтованими, та такими, що спростовуються матеріалами клопотання.

Також колегія суддів зазначає, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри та недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання даного ризику є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного, оскільки встановлені під час розгляду клопотання обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 жовтня 2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 17.10.2022 по 22.11.2022 включно, в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4