Справа № 638/336/23
Провадження № 1-кп/638/977/23
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 21.10.2022 року №0000903 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зміїв Харківської області, громадянин України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, у військовому званні «солдат», на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , не судимий, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

встановив:

17.01.2023 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄДР 21.10.2022 року №0000903 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.5 ст. 470 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, просив призначити справу до судового розгляду.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу заперечував, клопотали суд про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Суд, вислухавши думки сторін з приводу заявлених клопотань та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Згідно ч.7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч.1 ст. 176 КПК України передбачений запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 22.11.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20 січня 2023 року.

22.11.2023 до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. З обвинувального акту вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. При цьому суд не з`ясовує обставини вчинення кримінального правопорушення та не перевіряє їх дослідженням доказів. Оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у сукупності із такими обставинами як вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність попередніх судимостей. Суд вважає, що в сукупності вищезазначені обставини дають підстави вважати, що існує ризик можливості переховуватись від суду.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) обвинуваченого (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування тощо).

Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Ризик переховуватися від суду обґрунтовано доведено прокурором при розгляді клопотання. Суд погоджується з доводами прокурора, що переховуватися від суду обвинуваченого може спонукати тяжкість можливого покарання.

Наявний і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: спроби обвинуваченого незаконно впливати на свідків, оскільки свідки ще не допитувались судом. А відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи існування ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів згідно закону, суд приходить до висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ст. 197 КПК України, на строк 60 (шістдесят) днів, з 19 січня 2023 року по 19 березня 2023 року.

При цьому суд не знаходить підстав для скасування обраного обвинуваченому Київським районним судом м. Полтави 22.11.2022 запобіжного заходу, оскільки ті обставини, на які посилається захист, існували на момент обрання йому запобіжного заходу. Вказана ухвала Київського районного суду м. Полтави від 22.11.2022 обвинуваченим оскаржена не була. Водночас, дані про особу обвинуваченого не вказують на підстави для скасування вже застосованого запобіжного заходу, оскільки не дають підстав для висновку, що такі дані здатні знизити встановлені судом ризики. Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для скасування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без шкоди для реалізації завдань кримінального провадження, не встановлено.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити, а клопотання захисника та обвинуваченого залишити без задоволення.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК України не встановлено.

Підстав для проведення закритого судового засідання не встановлено. В підготовчому засіданні визначено дату та місце проведення судового розгляду, коло осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, вирішені заявлені клопотання.

Враховуючи, що всі необхідні дії для підготовки судового розгляду виконано, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 314, 372, 395 КПК України, суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів в державній установі «Харківська слідчий ізолятор», який обчислюється з дня постановлення даної ухвали 19.01.2023, і діє до 19.03.2023 включно.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенн, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України - на 13:00 год. 09.02.2023 р. у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-в, каб. 203.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя