19.04.2023
Справа № 331/2160/22
Провадження № 1-кп/331/202/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» квітня 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394 від 24.04.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта професійно-технічна, сімейний стан не заміжня, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2022 року, близько 06 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , діючи з необережністю у вигляді злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків у вигляді смерті іншої особи, хоча повинна була і могла їх передбачити, в ході раптово виниклого конфлікту зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 , з метою налякати останнього, щоб він віддав їй її мобільний телефон та ключі від квартири, тримаючи ніж в правій руці, спрямувавши вістря його леза впритул до тулуба ОСОБА_6 , який в цей час з розмаху вдарив своєю правою рукою по її правій руці, в якій вона тримала ніж, тим самим надавши імпульс сили для спрямування ножа в область грудної клітини, нанесла ножем один удар в область грудної клітини зліва, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітини з локалізацією шкірної рани на передній поверхні грудної клітки зліва, в проекції 2-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії, з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, передньої групи м`язів грудної клітки, міжреберних м`язів, пристінкової плеври 2-го міжребер`я, легеневої плеври та тканини лівої легені, що призвело до настання смерті ОСОБА_6 на місці події.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні вбивства через необережність визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась та пояснила суду, що з потерпілим ОСОБА_6 вони проживали разом близько дев`яти років, вели спільне господарство, мали джерело доходу, виконуючи ремонтні роботи, разом виховували чотирьох спільних дітей. Проте перебували на обліку соціальних служб через те, що їх дворічний син отримав побутову травму. В неї була однокімнатна квартира, яку вона продала та купила двокімнатну квартиру, де разом з ОСОБА_6 вони робили ремонт. Під час проведення ремонту їх діти проживали у сестри ОСОБА_6 , а соціальні служби постійно контролювали поліпшення їх житлових умов. Оскільки ремонт квартири відбувався поступово, працівники соціальних служб порекомендували тимчасово влаштувати дітей до дитячого будинку. Через деякий час, коли ремонт квартири був на завершальній стадії і вони з ОСОБА_6 готові були повернути дітей додому, від працівників соціальної служби їм стало відомо, що до суду поданий цивільний позов про позбавлення їх батьківських прав через те, що жоден з них офіційно не працевлаштований, а побутові умови були неналежними для проживання дітей.

Так, стосовно подій 24.04.2022 року пояснила суду, що 23.04.2022 року, приблизно об 11-00 годині вона разом з ОСОБА_6 зустрілась на ринку «Анголенко» зі своєю подругою ОСОБА_7 та її сусідом ОСОБА_8 , з якими вони зайшли до кафе, випили трішки алкоголю, після чого ОСОБА_8 поїхав до матері ОСОБА_7 , щоб забрати її дітей, а вони разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 зайшли до магазину, купили продукти та пішли в гості до ОСОБА_7 . ОСОБА_7 проживає у комунальній квартирі, де займає разом зі своїми дітьми дві кімнати, в третій кімнаті проживає ОСОБА_10 . Вони планували залишитись на ніч у ОСОБА_7 , а зранку, на Великдень, наступного дня, вони збирались піти до церкви, посвятити паски, а по обіді повинні були поїхати в гості до матері ОСОБА_6 і разом з нею святкувати Великдень. Перебуваючи в гостях у ОСОБА_7 , вони накрили на стіл, дочекались, коли ОСОБА_8 привіз дітей ОСОБА_7 , та вчотирьох сиділи на кухні, спілкувались. За весь цей час вони випили 250 гр. горілки та по два келихи пива. Після 17-00 години ОСОБА_8 пішов додому, а вони залишись втрьох, грали в карти та спілкувались. Через деякий час вона зателефонувала своєму знайомому на ім`я ОСОБА_11 , який виховував її з ОСОБА_6 страшу доньку, щоб привітати його з днем народження. Цей вчинок викликав у ОСОБА_6 ревнощі, тому він відібрав у неї мобільний телефон та ключі від квартири, припускаючи, що вона може піти від нього. Вона розлютилась на нього, вибігла у під`їзд, проте впала на сходинках та вдарилась головою об вікно на сходовому прольоті, розбивши його, внаслідок чого отримала ушкодження голови та обличчя. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допомогли їй піднятися, зупинили кровотечу на голові та поклали її відпочивати в одній із кімнат, в якій проживає ОСОБА_7 . ОСОБА_6 пішов ночувати до кімнати ОСОБА_7 . Разом з тим зауважила, що два місяці поспіль вони разом з ОСОБА_6 проживали у ОСОБА_7 , оскільки робили у неї ремонт. ОСОБА_6 часто ночував у кімнаті ОСОБА_7 , тому що там був телевізор, а він не міг заснути без телевізора. ОСОБА_7 разом з дітьми спала на великому ліжку, а ОСОБА_6 , коли залишався на ніч у кімнаті ОСОБА_7 , спав на двохярусному ліжку. 24.04.2022 року вона прокинулась приблизно о п`ятій годині ранку, пішла до кімнати ОСОБА_7 , розбудила ОСОБА_6 і вони разом пішли на кухню. Перебуваючи на кухні, вона виявила, що у них закінчились цигарки, проте ОСОБА_6 сказав, що вони разом підуть за цигарками, коли відкриються магазини, тому вони вирішили зіграти в карти. ОСОБА_6 повідомив їй, що хоче залишитись жити у ОСОБА_7 , оскільки його роздратував її телефонний дзвінок ОСОБА_11 . Вона досить спокійно відреагувала на його слова та нагадала, що вони разом проживають вже більше восьми років, за цей час він двічі залишався у ОСОБА_7 , а наступного дня він телефонував їй, щоб вона його забрала. Вона ніколи не ревнувала ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , оскільки знала його негативне відношення до своєї подруги. Вона йому повідомила, що він може залишатись у ОСОБА_7 , а вона піде додому, оскільки по обіді вони повинні були піти в гості до матері ОСОБА_6 святкувати Великдень. При цьому вони продовжували грати у карти. Через деякий час зі своєї кімнати вийшов сусід ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , вони з ним привітались, він пішов спочатку до вбиральні, потім у ванну кімнату, після чого повернувся до своєї кімнати. Вона не припиняла вимагати від ОСОБА_6 віддати їй ключі та мобільний телефон, проте він ніяким чином не реагував на її прохання, при цьому вони не сварились, а розмовляли спокійним тоном. З тією метою, щоб налякати ОСОБА_6 , щоб він віддав їй телефон та ключі, вона взяла один з кухонних ножів, які знаходились на пральній машині в кухні та підійшла до нього. ОСОБА_6 в цей час сидів на пуфику, який заввишки був нижче звичайного стільця та тасував карти, його права рука знаходилась на кухонному столі. Вона, тримаючи ніж в правій руці, при цьому перебуваючи у спокійному стані, не проявляючи ані люті, а ні ревнощів, приставила його до верхньої лівої частини грудної клітки ОСОБА_6 та попросила ще раз віддати їй ключі. Коли вона відчула, що лезо ножа пройшло крізь в`язану кофту товстої в`язки та вперлось у футболку, на цьому її дії зупинились. В цей час ОСОБА_6 сказав їй: «Якщо взяла ніж у руки, то бий» і з розмаху вдарив своєю правою рукою по її правій руці, в якій вона тримала ніж. Вона не може з упевненістю сказати, чи вдарив ОСОБА_6 по її руці, чи по рукояті ножа. На той момент вона не відчула, навіть, як лезо ножа зайшло у груди, оскільки це відбулось дуже швидко. Також не може пригадати, хто витягнув ніж, чи ОСОБА_6 , чи вона. Після цього вона назвала ОСОБА_6 бовдуром, взяла з його рук ніж, поклала ніж на пральну машину і сказала йому, щоб він такого більше не робив. Потім вона сіла перед ним на стілець і вони продовжили спілкуватись та грати у карти. Через деякий час вона помітила на кофті ОСОБА_6 пляму бурого кольору. Коли вони підняли кофту і ОСОБА_6 побачив кров, то він почав бігати по квартирі та кричати. Вона постукала до кімнати ОСОБА_7 та попросила її викликати швидку допомогу. ОСОБА_7 спочатку подумала що це жарт. Потім ОСОБА_7 передала їй мобільний телефон і вона зробила виклик до швидкої допомоги. Поки ОСОБА_7 намагалась заспокоїти ОСОБА_6 , вона встигла повідомити швидкій про поранення в області грудної клітини, а коли почали запитувати анкетні дані ОСОБА_6 , вона побачила, що йому стає гірше, тому передала слухавку ОСОБА_7 та почала підтримувати ОСОБА_6 , щоб той не впав. Потім разом з ОСОБА_7 вони посадили ОСОБА_6 біля тумби поряд з кухнею, проте він намагався вставати, а потім падав. Посидівши деякий час, ОСОБА_6 встав, знепритомнів і впав на підлогу. ОСОБА_7 вдруге викликала швидку. Коли вона помітила, що ОСОБА_6 перестав дихати, вони разом з ОСОБА_7 зняли з нього кофту і вона почала робити йому штучне дихання та затуляти рану на груді. Потім у ОСОБА_6 з рота пішла кров і вона, перебуваючи у шоковому стані, не знала, що робити, чи перегортати його на бік, чи ні. Коли приїхали лікарі швидкої допомоги, вони перенесли ОСОБА_6 в коридор, оглянули та констатували його смерть. Через деякий час прибули працівники поліції та забрали її до відділу поліції.

Разом з тим зазначила, що наміру на вбивство ОСОБА_6 у неї не було, тілесне ушкодження, в результаті якого останній помер, було заподіяно з необережності. Її провина полягає в тому, що взявши в руки ніж, щоб залякати ОСОБА_6 , вона не передбачала, що він з розмаху вдарить по ножу, тому не здогадувалась, що в результаті цього ОСОБА_6 може отримати тілесне ушкодження, небезпечне для його життя.

Крім того зауважила, що разом з ОСОБА_6 вони планували офіційно зареєструвати шлюб, повернути дітей та мати повноцінну сім`ю. Подальше життя без ОСОБА_6 вона для себе не уявляє, тому з огляду на те, що її дії призвели до позбавлення життя коханої людини, вона погодилась з тим, що повинна понести покарання, пов`язане з реальним відбуванням, не наполягала на призначенні їй покарання з випробувальним терміном.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 , пояснила суду, що померлий ОСОБА_6 являється її сином. Обвинувачену ОСОБА_4 вона вважає своєю невісткою, оскільки вони проживали спільно в цивільному шлюбі близько дев`яти років. Обвинувачена ОСОБА_4 та її син проживали окремо в своїй квартирі, часто навідувались до неї у гості. Від цивільного шлюбу мають чотирьох спільних дітей, які знаходяться в дитячому будинку. Обвинувачена ОСОБА_4 та її син ОСОБА_6 не були офіційно працевлаштовані, заробляли на життя ремонтами квартир. Стосунки у них складалися по різному, проте вони кохали один одного, іноді вживали алкогольні напої. Їй відомо, що 23.04.2022 року її син та обвинувачена ОСОБА_4 перебували в гостях у подруги ОСОБА_4 ОСОБА_7 . Наступного дня на Великдень вони повинні були прийти до неї у гості. Увечері 24.04.2022 року, не дочекавшись свого сина та обвинувачену ОСОБА_4 , вона зателефонувала ОСОБА_7 , яка повідомила їй про смерть її сина. Про обставини смерті свого сина вона дізналась від ОСОБА_7 . Звернулась до суду із заявою про подальший розгляд вказаного кримінального провадження без її участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченої не має, в судових дебатах приймати участі не бажає, вважає за можливе призначити обвинуваченій суворе покарання (т. 1, а.п. 67).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пояснила суду, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 у комунальній квартирі. Вона є власником двох кімнат, де проживає разом з трьома дітьми, власником третьої кімнати є її сусід ОСОБА_10 . Обвинувачену ОСОБА_4 вона знає з шести років, оскільки в дитинстві вони жили в одному будинку, тому перебуває з нею у дружніх стосунках, потерпілого ОСОБА_6 знає приблизно сімнадцять років. Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 проживали разом приблизно дев`ять років, мають чотирьох спільних дітей, заробляли на життя ремонтом квартир. Їй відомо, що коли в Україні був запроваджений карантин у зв`язку із короновірусною інфекцією, в родині ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стало бракувати коштів, оскільки замовлення на ремонти перестали надходити, тому обвинувачена ОСОБА_4 вимушена була звернутись із заявою до органів опіки та піклування, щоб дітей влаштували до дитячого будинку, проте своїх дітей вони постійно навідували. Щоб допомогти своїй подрузі та покращити її матеріальне становище, вона запропонувала обвинуваченій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зробити ремонт у її квартирі, у зв`язку з чим вони певний період часу жили у неї. Напередодні Великодня, 23.04.2022 року вона зустрілась з обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , вони купили продуктів та пішли до неї додому святкувати. Разом з ними також був її сусід ОСОБА_8 . Вони накрили на стіл, сиділи на кухні, спілкувались, пили алкогольні напої. Із алкогольних напоїв була пляшка горілки 0,25 л. та пиво. Горілку вона не вживає, тому пила тільки пиво. Приблизно о 17-00 годині ОСОБА_8 пішов до себе додому, а вони з обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 продовжили святкувати. На її переконання, обвинувачена ОСОБА_4 не перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння. Приблизно о десятій годині вечора вона пішла до своєї кімнати вкладати дітей спати. Через деякий до її кімнати, де вона спала разом з дітьми, прийшов потерпілий ОСОБА_6 та повідомив їй, що вони посварились з ОСОБА_4 через те, що вона хотіла піти додому. Вона вийшла зі своєї кімнати та побачила як обвинувачена ОСОБА_4 виходить з її квартири, а через деякий час падає на сходинках у під`їзді та травмує голову. Вони з потерпілим ОСОБА_6 допомогли їй зупинити кровотечу та поклали спати у великій кімнаті. Вона повернулась до своєї кімнати, потерпілий ОСОБА_6 також пішов спати в її кімнату, де розмістився на дитячому двохярусному ліжку. Також вона забрала всі телефони та ключі, оскільки вже була комендантська година, щоб ніхто нікуди не виходив. Зранку 24.04.2022 року, приблизно о п`ятій годині, обвинувачена ОСОБА_4 зайшла до її кімнати, розбудила потерпілого ОСОБА_6 і вони удвох пішли на кухню, де грали у карти та спілкувались між собою. Вона не чула, щоб вони сварились. Приблизно о 05-50 годині обвинувачена ОСОБА_4 разом з потерпілим ОСОБА_6 забігали до неї у кімнату та просили викликати швидку допомогу, оскільки всі телефони були у неї. ОСОБА_6 тримався за грудну клітину, на футболці було видно пляму крові, саме поранення вона не бачила. Потерпілий ОСОБА_6 хвилини 3-4 бігав по квартирі, панікував та кричав. Поки вона намагалась заспокоїти потерпілого ОСОБА_6 , в цей час обвинувачена ОСОБА_4 викликала швидку допомогу. Потім обвинувачена ОСОБА_4 передала їй слухавку та намагалась надати допомогу потерпілому ОСОБА_6 , який знепритомнів і не приходив до тями. Після цього вона сама почала викликати швидку допомогу. Коли потерпілий ОСОБА_6 ще міг розмовляти, він їй сказав, що він не думав, що так помре.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , пояснив суду, що він проживає у комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Він є власником однієї кімнати, а дві інші кімнати належать ОСОБА_7 . Обвинувачену ОСОБА_4 він знає як подругу ОСОБА_7 , яка часто бувала в гостях у ОСОБА_7 разом з потерпілим ОСОБА_6 24.04.2022 року він прокинувся приблизно о шостій годині ранку та пішов до ванної кімнати. На кухні за столом сиділа обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 , вони грали в карти, ніякої агресії між ними не було, гучно себе не поводили. Повернувшись до себе у кімнату, він заправив ліжко, зробив зарядку, яка тривала приблизно пів години, після чого збирався піти на кухню. Проте не зміг відчини двері кімнати, оскільки в цей час з коридору йому хтось сказав, що в коридорі знаходиться труп. За весь той час, як він знаходився у своїй кімнаті, він не чув ніяких сторонніх криків, які б змусили його вийти з кімнати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснив суду, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Обвинувачену ОСОБА_4 він знає як подругу своєї сусідки ОСОБА_7 , яка разом з потерпілим ОСОБА_6 часто приїжджали в гості до ОСОБА_7 . В його присутності обвинувачена та потерпілий ніколи не сварились, агресію в бік один одного не проявляли. 23.04.2022 року він разом з ОСОБА_7 зустрівся з обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , вони зайшли до кафе, випили приблизно по 50 гр. горілки, після чого він поїхав до батьків ОСОБА_7 забрати її дітей, а обвинувачена ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 пішли до ОСОБА_7 додому. Коли він повернувся до квартири ОСОБА_7 , вони вчотирьох сиділи на кухні, спілкувались, пили алкогольні напої. Із алкогольних напоїв була пляшка горілки 0,25 л. та пиво. Приблизно о 17-00 годині він пішов додому. Наступного дня на Великдень, вони з потерпілим ОСОБА_6 збирались піти до церкви святити паски. 24.04.2022 року, приблизно о 06-00 годині ранку йому зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила про те, що сталась біда, тому попросила його прийти до неї. Коли він зайшов до квартири ОСОБА_7 , то побачив потерпілого ОСОБА_6 , який лежав на підлозі, лікарів швидкої медичної допомоги та працівників поліції. Поки проводились слідчі дії, він перебував у кімнаті ОСОБА_7 разом з її дітьми.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 пояснив суду, що він обіймає посаду лікаря судово-медичного відділу КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи», має стаж роботи 43 роки. В складі групи експертів, на виконання постанови слідчого, ними була проведена експертиза механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 , за результатами проведення якої, був складений висновок № 841/к від 05.07.2022 року. Для проведення експертизи слідчим був наданий висновок експерта, який проводив розтин трупа ОСОБА_6 та відеозапис слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_4 . Згідно висновку експерта було встановлено направлення, вхід ранового каналу, який починався раною на шкірі у другому міжребер`ї зліва по середньо-ключичній лінії і мав напрямок зверху до низу, справа на ліво, спереду назад, відносно вертикального положення потерпілого. Ними вивчався механізм утворення тілесних ушкоджень, на який вказувала підозрювана ОСОБА_4 та механізм внаслідок нанесення «прямого удару», тобто нанесення двох ушкоджень потерпілому, які вони вивчали та порівнювали напрямок, який вони встановили по експертизі трупа з напрямком, на який показувала підозрювана. Підозрювана показувала, що потерпілий сидів на пуфику, поверхня якого була нижча за поверхню стільця, вона підійшла до нього, тримаючи ніж в правій руці нижнім хватом. В ході проведення експерименту вона приставила ніж до імітації потерпілого у верхню ліву частину грудної клітки і спрямувала його таким же чином, як йшов рановий канал на трупі за результатам експертизи. При цьому, як було відмічено і експертом, який проводив експертизу трупа ОСОБА_6 , так і ним було відмічено, що рукоятка ножа, який підозрювана тримала у своїй руці, була доступна для того, щоб потерпілий ОСОБА_6 , як на це вказувала підозрювана, міг надати їй імпульс сили. Експертним шляхом неможливо достеменно встановити, чи власною рукою потерпілий спрямував ніж в область грудної клітини, чи це зробила підозрювана, або чи вони разом це зробили. Група експертів встановили збіг тих обставин, які були отримані шляхом експертних досліджень з тими обставинами, на які вказувала підозрювана. За її показаннями таке спричинення тілесних ушкоджень можливе і воно не виключається.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.04.2022 року та фототаблиці до нього, відеозапис якого був продемонстрований у судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України, було оглянуто квартиру АДРЕСА_2 . За вхідними дверима вказаної квартири розташований коридор, у якому прямо від вхідних дверей на відстані 45 см. ногами до дверей, головою до кімнати, розташованої навпроти, виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Труп лежить на спині обличчям догори, верхні кінцівки прямі, нижні кінцівки прямі, витягнуті вздовж тулуба. На трупі одягнута майка, передня поверхня якої просочена речовиною бурого кольору, відповідні накладення виявлені на обох долонних поверхнях кистей; брюки джинси з ременем з нашарування РБК, відповідні нашарування наявні на поверхні обох стоп. В порожнині рота знаходиться ПХВ трубка для інкубації, в правій ліктьовій зоні сліди внутрішньовенної ін`єкції. На передній поверхні грудної клітини зліва на рівні другого ребра виявлена майже вертикальна рана з рівними краями. Будь-яких інших видимих тілесних ушкоджень не виявлено. На кухні розташований стіл, на якому виявлено колоду карт. Нижче підвіконня виявлено сірий светр з нашарування РБК та пошкодженням у вигляді отвору спереду зліва. На пральній машині, зверху вкритою рушником, виявлено два металеві предмети, зовні схожі на ножі: № 1 предмет загальною довжиною приблизно 26 см., клинком 15 см., на якому мається нашарування РБК, рукоятка полімерна зелено-коричневого кольору; № 2 предмет загальною довжиною приблизно 17 см. з полімерною рукояткою білого кольору. В ході проведення вказаної слідчої дії вилучено: змив на марлевий тампон та контроль до нього з зовнішньої ручки вхідних дверей; змив на марлевий тампон та контроль до нього з внутрішньої ручки вхідних дверей; мікрооб`єкти на двох фрагментах світлої дактоплівки з лівої та правої рук трупа; змив на марлевий тампон та контроль до нього з лівої руки трупа; змив на марлевий тампон та контроль до нього з правої руки трупа; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 з тумби в коридорі; кепку синю, куртку чорну, гаманець з тумби в коридорі; змив речовини бурого кольору з підлоги в кухні; футболку сірого кольору з РБК з тумби в кухні; светр сірий з нашаруванням РБК з підлоги в кухні; металевий предмет, схожий на ніж з рукояткою коричнево-зеленого кольору з нашаруванням РБК з пральної машинки; металевий предмет, зовні схожий на ніж з рукояткою білого кольору з пральної машинки; мобільний телефон «Самсунг», мобільний телефон «Нокіа» з двома сім-картами з тумби на стіні в кухні; зв`язку ключів з двохярусного ліжка спальної кімнати (т. 1, а.п. 75-111).

Висновком експерта № 2496 від 21.06.2022 року встановлено, що смерть ОСОБА_6 настала від одиночного проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням лівої легені, що ускладнилося масивною крововтратою. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітини з локалізацією шкірної рани на передній поверхні грудної клітки зліва, в проекції 2-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії, з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, передньої групи м`язів грудної клітки, міжреберних м`язів, пристінкової плеври 2-го міжребер`я, легеневої плеври та тканини лівої легені, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; забійна рана у скроневій ділянці зліва, з крововиливом у м`яких тканинах голови, синці на нижніх кінцівках, в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають, у живих осіб оцінюються як окремо, так і в сукупності, як легкі тілесні ушкодження. Поранення грудної клітини зліва, з ушкодженням лівої легені є колото-різаним пораненням. Дане колото-різане поранення утворилося незадовго до настання смерті від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Колото-різане поранення грудної клітини з локалізацією шкірної рани на передній поверхні грудної клітини зліва в проекції 2-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії, на відстані 135 см. від підошовної поверхні стоп, на відстані 45 см. від верхнього краю лонного зчленування, продовжується прямолінійним рановим каналом, спрямованим спереду назад, зліва на право, зверху донизу, довжиною близько 9-11 см. (враховуючи можливість м`яких тканин грудної клітки та реберного каркасу зміщуватися). Вказане колото-різане поранення у ОСОБА_6 розташовується в ділянці, доступній для нанесення його власною рукою (т. 1, а.п. 121-127).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 22.06.2022 року, який проводився за участю підозрюваної ОСОБА_4 , відеозапис якого був продемонстрований у судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України, остання розповіла та в динаміці показала механізм отримання потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, який повністю узгоджується з поясненнями, наданими нею в судовому засіданні (т. 1, а.п 138-157).

При проведенні комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 841/к від 05.07.2022 року, група експертів дійшла висновку, що при співставленні механізму утворення колото-різаного поранення грудної клітки ОСОБА_6 за судово-медичними даними згідно копії висновку судово-медичної експертизи від 21.06.2022 року з механізмом, на який вказує підозрювана ОСОБА_4 під час слідчого експерименту від 22.06.2022 року, встановлено співпадіння за знаряддям травми, травмованою ділянкою, напрямком занурення клинка, що за відсутності суттєвих розбіжностей, вказує на можливість спричинення колото-різаного поранення за вказаним підозрюваною механізмом. Через відсутність суттєвих розбіжностей між механізмами утворення тілесних ушкоджень, цей висновок може бути розповсюджений і на «прямий удар» колюче-ріжучим предметом у відповідну ділянку у відповідному напрямку (т. 1, а.п. 160-170).

Висновком експерта № 451п від 26.04.2022 року встановлено, що рани у лобовій ділянці ліворуч, у лобовій ділянці праворуч, ділянці носа праворуч, у підозрюваної ОСОБА_4 утворились від дії предмета (предметів), що володіють ріжучими властивостями; садно у тім`яній ділянці ліворуч; синці у лівій ділянці очної ямки з розповсюдженням на ліву виличну ділянку, в ділянці першого пальця лівої кисті, в ділянці третього пальця лівої кисті, правого плечового суглоба, лівого стегна, утворились від дії тупого предмета (предметів) та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Давність утворення тілесних ушкоджень, окрім синця лівого стегна, не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи і на момент огляду (від 26.04.2022 року) може відповідати строку загоєння приблизно 1-3 доби. Синець на ділянці лівого стегна на момент огляду (від 26.04.2022 року) може відповідати строку загоєння приблизно 5-7 діб (т. 1, а.п. 188-189).

Висновком експерта № 1322 від 17.05.2022 року встановлено, що кров трупа ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваної ОСОБА_4 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В слідах на речах, які були вилучені під час огляду місця події, а саме: джемпері (за постановою «светрі») та на футболці знайдена кров людини, ознаки якої, не виключають її походження від трупа ОСОБА_6 та (або) підозрюваної ОСОБА_4 , за наявності у неї тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину (т. 1, а.п. 197-200).

Висновком експерта № 1326 від 13.05.2022 року встановлено, що в змиві на марлевому тампоні з підлоги кухні біля столу встановлена наявність крові людини, ознаки якої, не виключають її походження від трупа ОСОБА_6 та (або) підозрюваної ОСОБА_4 , за наявності у неї тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину (т. 1, а.п. 203-205).

Висновком експерта № 1325 від 16.05.2022 року встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні марлевого тампону зі змивом з зовнішньої сторони ручки вхідних дверей, знайдена кров людини, ознаки якої, не виключають її походження від ОСОБА_6 та (або) підозрюваної ОСОБА_4 , за наявності у неї на момент скоєння злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. На марлевому тампоні зі змивом з внутрішньої сторони ручки вхідних дверей наявність крові не встановлена (т. 1, а.п. 208-211).

Висновком експерта № 1324 від 17.05.2022 року встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні клинка ножа зі слідами РБК, встановлена наявність крові людини, висловитися про статеву належність якої неможливо, ознаки якої, не виключають її походження від трупа ОСОБА_6 та (або) підозрюваної ОСОБА_4 , при наявності у останньої тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину (т. 1, а.п. 214-216).

Висновком експерта № 1321 від 17.05.2022 року встановлено, що при дослідженні марлевого тампона зі змивом з кисті лівої руки трупа ОСОБА_6 , знайдена кров людини, ознаки якої, не виключають її походження від трупа ОСОБА_6 та (або) підозрюваної ОСОБА_4 , за наявності у неї тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. При дослідженні марлевого тампона зі змивом з кисті правої руки трупа ОСОБА_6 наявність крові не виявлено (т. 1, а.п. 219-221).

Висновком експерта № 1320 від 17.05.2022 року встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зразків вільних кінців нігтьових пластин з правої та лівої кистей підозрюваної ОСОБА_4 , встановлена наявність крові людини, висловитися про статеву належність якої неможливо, ознаки якої, не виключають її походження від трупа ОСОБА_6 та (або) підозрюваної ОСОБА_4 , при наявності у останньої тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину (т. 1, а.п. 224-226).

Висновком експерта № 1319 від 14.05.2022 року встановлено, що в змивах на марлевих тампонах з обох рук підозрюваної ОСОБА_4 , встановлена наявність крові людини, ознаки якої, не виключають її походження від трупа ОСОБА_6 та (або) підозрюваної ОСОБА_4 , при наявності у останньої тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину (т. 1, а.п. 229-231).

Висновком експерта № 1323 від 24.05.2022 року встановлено, що на куртці, кофті та штанах, вилучених у підозрюваної ОСОБА_4 в ході її затримання, встановлена наявність крові людини, ознаки якої, не виключають її походження від трупа ОСОБА_6 та (або) підозрюваної ОСОБА_4 , при наявності у неї на момент скоєння злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею (т. 1, а.п. 234-237).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як убивство потерпілого ОСОБА_6 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Так, в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладені наступним чином: 24 квітня 2022 року близько 06 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на вбивство свого співмешканця ОСОБА_6 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи та, бажаючи спричинення потерпілому смерті, ножем нанесла один удар в область грудної клітини зліва, чим заподіяла ОСОБА_6 одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітини з локалізацією шкірної рани на передній поверхні грудної клітки зліва, в проекції 2-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії, з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, передньої групи м`язів грудної клітки, міжреберних м`язів, пристінкової плеври 2-го міжребер`я, легеневої плеври та тканини лівої легені, яке спричинило настання смерті ОСОБА_6 на місці події.

Враховуючи наведені докази, які були досліджені судом та оцінені в сукупності, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 за вищевказаною кваліфікацією не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та не погоджується з такою кваліфікацією дій обвинуваченої, виходячи з наступного.

Розмежування умисного вбивства (ч. 1 ст. 115 КК України) і вбивства через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України) здійснюється за суб`єктивною стороною цих злочинів.

Розмежувальною ознакою між ними є форма вини. Умисел і необережність поняття, співвідношення яких має взаємовиключний характер. Вони не можуть одночасно характеризувати суб`єктивну сторону одного й того ж кримінального правопорушення вчиненого в один час одним суб`єктом щодо одного й того самого потерпілого.

Для відмежування умисного вбивства від вбивства через необережність необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування форми вини особи до вчиненого діяння.

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків.

При вирішенні питання щодо визначення вини при вбивстві (спрямованості (змісту) умислу особи) необхідно виходити із сукупності всіх обставин кримінального провадження, враховувати не тільки поведінку винуватця і потерпілого напередодні злочину та їх стосунки, але й спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, їх раптовість для потерпілого, застосоване знаряддя, причини припинення діянь, а також поведінку винної особи після скоєного.

Кримінальна відповідальність за вбивство через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України) настає за наявності таких самих елементів об`єктивної сторони, як і складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за умови, якщо було вчинено вбивство, а за суб`єктивною стороною цей злочин проявляється в необережній формі вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Необережність є злочинною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення. Необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачати.

Коли особа, яка позбавила потерпілого життя, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість) або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії залежно від наслідків слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 119 КК України чи ст. 128 КК України.

Таким чином, при розмежуванні даних кримінальних правопорушень, під час кваліфікації необхідно враховувати в першу чергу, суб`єктивну сторону складу злочину. Тому що чітке розмежування даних злочинів у нормах КК України полягає саме у ставленні особи до вчинення даного злочину.

В ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 визнала сам факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та стверджувала, що не мала умислу на позбавлення його життя.

Зазначені твердження обвинуваченої не були спростовані і зібрані докази у кримінальному провадженні не містять даних, які б свідчили про намір ОСОБА_4 вчинити вбивство ОСОБА_6 .

З огляду на докази, здобуті у даному кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду, встановлено, що 24 квітня 2022року, близько 06 години 00 хвилин, у квартирі АДРЕСА_2 , між обвинуваченою ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_6 , з яким вони проживали разом близько дев`яти років, ніяких неприязних відносин між ними не було, виникла конфліктна ситуація, в ході якої жодних образ в бік один одного не висловлювалось. Обвинувачена ОСОБА_4 взяла в руки кухонний ніж з метою налякати ОСОБА_6 , щоб він віддав їй її мобільний телефон та ключі від квартири. Не висловлюючи жодних погроз в бік ОСОБА_6 , вона тримаючи ніж в правій руці, не проявляючи ані агресії, а ні ревнощів, приставила ніж до верхньої лівої частини грудної клітки ОСОБА_6 та попросила ще раз віддати їй мобільний телефон та ключі. Коли вона відчула, що вістря клинка ножа пройшло крізь в`язану кофту товстої в`язки та уперлось у верхню частину грудної клітки потерпілого ОСОБА_6 , на цьому її активні дії припинились. В цей час ОСОБА_6 з розмаху вдарив своєю правою рукою по її правій руці, в якій вона тримала ніж, тим самим власною рукою спрямував ніж в область грудної клітини, в результаті чого обвинувачена ОСОБА_4 нанесла ножем один удар в область грудної клітини зліва, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, від якого у подальшому помер.

Під час слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_4 показала та розповіла про обставини та механізм заподіяння нею тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , що підтверджується відповідним протоколом від 22.06.2022 року та узгоджується з показаннями, наданими нею в ході судового розгляду, а згідно з даними висновку комісійної судово-медичної експертизи № 841/к від 05.07.2022 року та показаннями, допитаного в судовому засіданні, експерта ОСОБА_13 підтверджено, що тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_6 , могли бути завдані за обставин та умов, указаних обвинуваченою ОСОБА_4 під час слідчого експерименту та під час допиту в судовому засіданні.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 , дані протоколів відповідних слідчих дій, висновки експертів свідчать про те, що наставляючи ніж в область грудної клітки потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_4 не передбачала можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння (нанесення потерпілим ОСОБА_6 правою рукою удару з розмаху по правій руці обвинуваченої ОСОБА_4 , в якій вона тримала ніж, в результаті чого відбулось власноручне спрямування ножа в область грудної клітини і внаслідок цього спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, від яких настала його смерть), хоча повинна була і могла передбачити, діючи з більшою обачністю. Умислом обвинуваченої ОСОБА_4 не охоплювалося заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а щодо смерті потерпілого, то в її діях вбачається необережна вина у вигляді злочинної недбалості, тому її умисел не був направлений на спричинення ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження або позбавлення його життя.

При цьому, пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 стороною обвинувачення не спростовані, і більш того, знаходять підтвердження в матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим, показання, допитаних в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , на думку суду, не містять інформації про обставини, які підлягають доказуванню, оскільки безпосередніми очевидцями подій вони не були, а про обставини вбивства ОСОБА_6 їм фактично нічого не відомо. Проте з показань потерпілої та вказаних свідків слідує, що обвинувачена та потерпілий тривалий час проживали разом, кохали один одного, в неприязних стосунках не перебували, не сварились, агресію в бік один одного не проявляли. В день вбивства не сварились, гучно себе не поводили.

Судом були досліджені наступні документи: протокол огляду місця події від 24.04.2022 року, висновок експерта № 2496 від 21.06.2022 року (т.1, а.п. 75-111, 121-127). Проте вказані документи підтверджують факт проведення огляду на місті скоєння злочину, факт огляду трупа ОСОБА_6 , виявлення та вилучення з місця події речей, в тому числі, зі слідами РБК, ступінь тяжкості отриманих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та причини його смерті.

З висновку експерта № 451п від 26.04.2022 року вбачається, що при огляді ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран у лобовій ділянці ліворуч та праворуч, в ділянці носа, ушкодження у вигляді саден та синців, обставини отримання яких узгоджуються з поясненнями самої обвинуваченої та показаннями свідка ОСОБА_7 , з яких слідує, що увечері 23.04.2022 року, обвинувачена вибігла у під`їзд, впала на сходинках та вдарилась головою об вікно на сходовому прольоті, розбивши його, внаслідок чого отримала ушкодження голови та обличчя.

З висновку експерта № 1322 від 17.05.2022 року вбачається, що як кров ОСОБА_4 , так і кров ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

З наведеного слідує, що потерпілий та обвинувачена мають одну групу крові, тому встановити її належність до однієї чи іншої особи не виявляється можливим.

З висновків експертиз № 1322 від 17.05.2022 року (джемпер та футболка з місця події), № 1326 від 13.05.2022 року (змив на марлевий тампон з підлоги кухні), № 1325 від 16.05.2022 року (марлевий тампон зі змивом з зовнішньої сторони ручки вхідних дверей), № 1324 від 17.05.2022 року (клинок ножа зі слідами РБК), № 1321 від 17.05.2022 року (марлевий тампон зі змивом з кисті лівої руки трупа ОСОБА_6 ), № 1320 від 17.05.2022 року (піднігтьовий вміст зразків вільних кінців нігтьових пластин з правої та лівої кистей підозрюваної ОСОБА_4 ), № 1319 від 14.05.2022 року (змиви на марлевих тампонах з обох рук підозрюваної ОСОБА_4 ), № 1323 від 24.05.2022 року (куртка, кофта та штани, вилучені у підозрюваної ОСОБА_4 в ході її затримання), вбачається, що знайдена кров людини та виявлений антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від трупа ОСОБА_6 та (або) підозрюваної ОСОБА_4 , за наявності у неї тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.

За таких обставин, усі вищезазначені документи як окремо, так і в сукупності не містять відомостей про обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню в даному кримінальному провадженні і не доводять вини ОСОБА_4 у вчиненні вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Таким чином, вищевказані експертизи не є інформативними, оскільки не дають однозначну відповідь на питання, кому саме належить кров, виявлена на досліджуваних експертами об`єктах обвинуваченій ОСОБА_4 чи потерпілому ОСОБА_6 .

З огляду на викладене, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддів вважає, що вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України стороною обвинувачення не доведено, дії останньої кваліфіковано невірно, а тому приходить до висновку, що її дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачена ОСОБА_4 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, вчинила необережний нетяжкий злочин, незаміжня, дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, яке збігається з місцем її реєстрації, офіційно не працевлаштована, у зв`язку з чим не має стабільного джерела доходу, під наглядом лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, що склалася, а також готовності понести кримінальну відповідальність згідно з законом, надання допомоги потерпілому після вчинення злочину, тобто вчинення активних дій щодо зменшення тяжких наслідків свого діяння.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченою суспільно небезпечне діяння, безумовно, потягло тяжкі та незворотні наслідки, суд вважає за необхідне призначити їй покаранняв межах санкції статті, за якою кваліфікуються її діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень. При цьому підстав, для застосування положень ст. 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 24 квітня 2022 року, згідно протоколу затримання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (т. 1, а.п. 128-132).

Речові докази:

- змив на марлевий тампон та контроль до нього з зовнішньої ручки вхідних дверей; змив на марлевий тампон та контроль до нього з внутрішньої ручки вхідних дверей; мікрооб`єкти на двох фрагментах світлої дактоплівки з лівої та правої рук трупа; змив на марлевий тампон та контроль до нього з лівої руки трупа; змив на марлевий тампон та контроль до нього з правої руки трупа; кепку синю, куртку чорну, гаманець; змив речовини бурого кольору з підлоги в кухні; футболку сірого кольору з РБК; светр сірий з нашаруванням РБК; металевий предмет, схожий на ніж з рукояттю коричнево-зеленого кольору з нашаруванням РБК; металевий предмет, зовні схожий на ніж з рукояттю білого кольору, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області підлягають знищенню (т.1, а.п. 112-114, 116);

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , який долучений до матеріалів кримінального провадження, які знаходяться в розпорядженні прокурора передати до територіального органу Державної міграційної служби України (т. 1, а.п. 112-114);

- зв`язку ключів, яка передана на відповідальне зберігання обвинуваченій ОСОБА_4 залишити у ОСОБА_4 за належністю (т. 1, а.п. 112-114, 115);

- мобільний телефон «Самсунг», мобільний телефон «Нокіа», які передані на зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути обвинуваченій ОСОБА_4 за належністю (т. 1, а.п. 112-114, 116).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1