Номер провадження: 11-кп/813/858/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року у кримінальному провадженні №0002507 від 13.12.2019 року, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий на території України, але неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності на території РФ,

обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

ухвалою суду першої інстанції повернуто клопотання прокурору Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженню №0002507 від 13.12.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що до клопотання прокурора не долучено документів, що підтверджують існування кримінального провадження №0002507 від 13.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення. До Суворовського районного суду м. Одеси вказане кримінальне провадження не надходило, а тому відсутні підстави для розгляду клопотання прокурора. Крім того, суд першої інстанції врахував інформацію, яка викладена в листі в.о. начальника «Дар`ївської ВК №10», відповідно до якої всіх обвинувачених та засуджених осіб вивезли військовослужбовці РФ до ДУ «Північна ВК №90», разом з їх особовими справами.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд клопотання прокурора у суді першої інстанції.

Прокурорпосилаючись на незаконність оскарженої ухвали звертає увагу на те, що процесуальним законом не передбачено повернення судом клопотання прокурору без розгляду по суті. Зазначає, що прокурор був позбавлений можливості долучити до клопотання матеріли кримінального провадження на обґрунтування існування підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого, оскільки матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 знаходилися на розгляді Новокаховського міського суду Херсонської області, але після тимчасової окупації Херсонської області, з невідомих прокурору причин, незважаючи на існування наказу Голови Верховного суду про зміну територіальної підсудності, вказане кримінальне провадження не було передане до Суворовського районного суду м. Одеси. Прокурор вважає, що суд мав право розглянути клопотання прокурора відповідно до вимог ч.6 ст.615 КПК України.

Разом з апеляційною скаргою прокурором було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, яке мотивоване тим, що судове засідання 28.10.2022 року відбулось без участі прокурора та його виклику, а оскаржену ухвалу прокурор отримав на електронну адресу лише 23.01.2023 року, після чого невідкладно була подана апеляційна скарга, а тому вказані обставини свідчать про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, наданих апеляційному суду, встановити відомості про те, де на теперішній час перебуває обвинувачений ОСОБА_7 не є можливим, так само, як і встановити, хто здійснює захист обвинуваченого, а тому судовий розгляд проведений за їх відсутності.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор просила задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів та призначити новий розгляд клопотання у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Що стосується доводів прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року, то на думку апеляційного суду воно є заявим, оскільки прокурор участі під час розгляду клопотання в місцевому суді участі не приймав, а з моменту отримання ухвали суду першої інстанції прокурором фактично дотримано строки звернення з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тобто, за наслідками розгляду такого клопотання суд має постановити ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою.

Суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення клопотання прокурору, що не дійсно передбачено діючим КПК, однак, з огляду на виключні обставини даного кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що суд фактично вірно зазначив в мотивувальній частині ухвали про неможливість розгляду клопотання прокурора та його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до клопотання прокурора ОСОБА_6 на розгляді в Новокаховському районному суді Херсонської області перебуває кримінальне провадження №0002507 від 13.12.2019 року відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

У зв`язку із введенням на території України воєнного стану, пов`язаного військовою агресією Росії проти України, розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», визначено територіальну підсудність судових справ Новокаховського міського суду Херсонської області заЖовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Прокурор зазначає, що в останнє, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01.09.2022 року та за останньою інформацією обвинувачений утримувався під вартою в ДУ «Північна виправна колонія № 90» (м. Херсон).

Водночас, відповідно до клопотання прокурора, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, посилаючись на те, що відповідно до розпорядження голови Верховного Суду №52 від 26.09.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області» визначено територіальну підсудність судових справ Новокаховського міського суду Херсонської області за Суворовським районним судом м. Одеси, а обвинувачений утримується під вартою в ДУ «Північна виправна колонія № 90», прокурор звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК наявні, не зменшились, підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні, а враховуючи лист Верховного Суду від 03.03.2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу можливо розглядати без участі підозрюваного та слід задовольнити.

Колегія суддів, оцінюючи доводи прокурора, вважає, що вони є необґрунтованими, оскільки відповідно до відомостей з ЄДРСР обвинувальний акт №0002507 від 13.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, перебував на розгляді в Новокаховському міському суді Херсонської області та відповідно до останньої ухвали цього суду від 13.01.2022 року останньому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13.03.2022 року, з утримання у СІЗО, що можливо може бути в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор».

В подальшому, згідно з відомостями з ЄДРСР вказаний запобіжний захід ОСОБА_7 був продовжений до 08.05.2022 року, 04.07.2022 року та 01.09.2022 року ухвалами Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

При цьому, під час продовження запобіжного ОСОБА_7 до 08.05.2022 року, в ухвалі Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.03.2022 року судом зазначено, що обвинувачений перебуває під вартою в ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10», натомість в ухвалі Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2022 року про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу, зазначено, що останній перебуває під вартою в ДУ «Північна виправна колонія № 90».

Тобто, із наявних відомостей, що містяться в ЄДРСР, взагалі не надається можливим встановити, чи утримується ОСОБА_7 на теперішній час під вартою, та в якій саме установі: ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», ДУ «Дар`ївська виправна колонія № 10» чи ДУ «Північна виправна колонія № 90», а з урахуванням того, що на сьогоднішній день лівобережна частина Херсонської області є тимчасово окупованою територією, де органи влади України тимчасово позбавлені можливості виконувати свої функції, суд позбавлений можливості перевірити доводи прокурора з наведених обставин.

При цьому, в своїй апеляційній скарзі прокурор взагалі вказує про те, що до клопотання про застосування запобіжного заходу було долучено копії витягів з ЄРДР, та докази направлення ОСОБА_7 копії клопотання. Однак до якої саме установи виконання покарань прокурор направляла копію свого клопотання залишається незрозумілим, тобто до слідчого ізолятора, ДУ «Дар`ївська виправна колонія № 10» або до ДУ «Північна виправна колонія № 90».

Крім того, апеляційний суд звертає увагу прокурора на те, що положення ч.6 ст.615 КПК регламентують порядок вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, відповідно до яких у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

При цьому, поняття вирішенні питання відповідним судом передбачає наявність в проваджені відповідно суду кримінального провадження в рамках якого заявлено клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку запобіжного заходу.

Водночас на теперішній час законодавцем, на противагу положенням ст.ст 314, 331 КПК, не внесені зміни до діючого КПК щодо порядку розгляду клопотань прокурора в період дії воєнного стану у разі фактичної відсутності в такому суді матеріалів кримінального провадження.

Натомість, із аналізу ст.ст. 314, 331 КПК, суд, який під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, та незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, передбачає під собою наявність саме такого обвинувального акту, тобто фактично кримінального провадження в суді

Із аналізу клопотання та апеляційної скарги прокурора, а також відомостей з ЄДРСР вбачається, що матеріали кримінального провадження фактично до Суворовського районного суду м. Одеси не надходили, відомостей про обставини інкримінованого злочину, хід судового розгляду, та обставини, які мають бути враховані під час вирішення питання щодо застосування/продовження запобіжного заходу з огляду на матеріали кримінального провадження, у вказаному суді відсутні.

В свою чергу, лист головиКасаційного кримінального суду у складі Верховного Суду«Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 (далі Лист), на який посилалась прокурора, носить методично-інформаційний характер, про що в ньому і зазначено, тобто не є нормою закону, яка має застосовуватись беззаперечно під час розгляду вказаної категорії кримінальних проваджень в період дії воєнного стану.

При цьому, згідно з п.3 вказаного Листа, суди, здійснюючи правосуддя в умовах воєнного стану, мають зважати на те, що згідно зі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Апеляційний суд має констатувати той факт, що діючий КПК на теперішній час не містить порядку розгляду клопотань в порядку ст.422-1 КПК у разі, коли зі зміною територіальної підсудності кримінального провадження, останнє не було фактично передане до іншого суду.

Натомість, суд, який має право розглядати таке клопотання згідно з територіальною підсудністю, не може діяти в порушення вимог КПК, про що також зазначено в Листі, в тому числі щодо питань застосування (продовження, зміни) запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання прокурора на п.7 Листа, про те, що як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду, в даному випадку є необґрунтованими, з огляду на таке.

По-перше, в зазначеному пункті Листа йдеться мова про особу підозрюваного, а не обвинуваченого (кримінальне провадження щодо якого перебуває на розгляді у суді першої інстанції).

По-друге, в даному випадку існує очевидна неможливість розгляду судом першої інстанції клопотання прокурора за умови відсутності в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , з урахуванням вимог ст.331 КПК.

При цьому, апеляційний суд також звертає увагу на факт відсутності у суду інформації стосовно перебування обвинуваченого ОСОБА_7 в жодній із зазначених прокурором установ виконання покарань, з огляду на тимчасову окупацію частини Херсонської області, що потягло за собою відсутність офіційних взаємовідносин державними органами України із жодною з перелічених установ, де міг або може утримуватись ОСОБА_7 .

Більш того, в суді апеляційної інстанції прокурор не заперечувала того факту, що стороні обвинувачення не відомо місцезнаходження обвинуваченого на даний час.

Доводи сторони обвинувачення, щодо незаконності ухвали суду першої інстанції, в частині повернення клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки прокурор просив застосувати запобіжний захід, на переконання апеляційного суду не слугують підставами для скасування оскарженої ухвали, оскільки в цьому вбачається технічна описка допущена судом першої інстанції під час виготовлення ухвали за допомогою комп`ютерної техніки.

Водночас апеляційний суд звертає увагу прокурора, що Законом №2751-IX від 16.11.2022 року внесені зміни до ст.615-1 КПК, відповідно до яких прокурор не позбавлений права звернутися до суду із клопотанням про відновленню втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану, що надасть можливість відповідному суду розглянути питання про відновлення такого кримінального провадження, а відповідно зможе забезпечити виконанню завдань кримінального провадження відповідно до визначеної процесуальним законом процедури.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що на теперішній час відсутні підстави для розгляду клопотання прокурора судом першої інстанції та відповідно задоволення апеляційної скарги прокурора.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали суду щодо застосування запобіжного заходу, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора не знайшли своє підтвердження, а тому скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року, якою клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0002507 від 13.12.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 повернуто прокурору залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність виправлення описки, в резолютивній частині ухвали, щодо предмету звернення прокурора з клопотанням.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4