490/1758/22 26.12.2022
н/п 1-кп/490/335/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1758/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 24.03.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Центральне Снігурівського району Миколаївської області, є громадянкою України, має вищу освіту, заміжня, має на утримані малолітню дитину 2010 року народження, на момент вчинення кримінального правопорушення проходила військову службу за контрактом на посаді заступника командира ремонтної роти автомобільної техніки з морально-психологічного забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший лейтенант, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 22.08.2017 року уклала з Міністерством оборони України, в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 Шевцова ОСОБА_6 , контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, строком на 5 (п`ять) років.

22.08.2017 року наказом Міністра оборони України №572 молодшому сержанту запасу ОСОБА_3 , за результатами атестування осіб до офіцерського складу, присвоєно первинне військове звання "молодший лейтенант запасу".

Відповідно до наказу начальника Озброєння Збройних Сил України від 07.11.2017 року №47, молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_3 прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, зараховано до списків особового складу Збройних Сил України та призначено на посаду начальника клубу НОМЕР_2 окремого ремонтно-відновлювального полку озброєння Збройних Сил України.

14.11.2017 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №231 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, визначено такою, яка справи та посаду прийняла 14.11.2017 року та приступила до виконання службових обов`язків за посадою начальника клубу військової частини НОМЕР_1 , ШПК "старший лейтенант".

Наказом Командувача Сил логістики Збройних Сил України від 25.01.2022 року №10 старшого лейтенанта ОСОБА_3 призначено на посаду заступника командира ремонтної роти автомобільної техніки з морально-психологічного забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

31.01.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №19 старшого лейтенанта ОСОБА_3 визначено такою, що справи та посаду заступника командира ремонтної роти автомобільної техніки з морально-психологічного забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону прийняла та приступила до виконання посадових обов`язків.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 14.11.2017 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , остання набула статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочала виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В статті 1 Закону України "Про оборону України" надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указ затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-ІХ від 24.02.2022 року.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022 року, та, у подальшому, з 05 год. 30 хв. 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022.

Таким чином, з 24.02.2022 року по теперішній час на території України діє воєнний стан.

Згідно п.п.1, 3 ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби ОСОБА_3 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення військової частини остання дотримувалась встановленого порядку несення служби та виконувала покладені на неї завдання.

Проходячи військову службу, ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст.9, 11, 16, 49, 115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинна була свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених їй за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, 25.02.2022 року приблизно о 13 год. 00 хв. старший лейтенант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді заступника командира ремонтної роти автомобільної техніки з морально-психологічного забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися віл обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та незаконно перебувала поза її межами за адресами свого проживання: АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 , проводила час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, до 06.05.2022 року.

06.05.2022 року старший лейтенант ОСОБА_3 добровільно прибула до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у самовільному залишенні військової частини НОМЕР_1 , вчиненому в умовах воєнного стану, за вище викладених обставин, визнала себе винною повністю і дала показання про те, що вона дійсно самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 та у зазначений в обвинуваченні період була відсутньою у вказаній військовій частині. У вчиненому щиро кається.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, як обвинувачена ОСОБА_3 визнала фактичні обставини справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує, що вона вчинила тяжкий злочин, її особу, а саме те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, заміжня, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, як обставини, що пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

В судовому засіданні прокурор вважала можливим призначити ОСОБА_3 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.5 ст.407 КК України, у вигляді штрафу.

Так, відповідно до ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Встановивши в судовому засіданні такі обставини, як щире каяття обвинуваченої у вчиненому, усвідомлення протиправності своїх дій та активне сприяння розкриттю злочину, суд на підставі ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, визнає ці обставини пом`якшуючими і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину.

Встановлені обставини свідчать про те, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченій покарання із застосуванням ст.69 КК України, що буде відповідати принципу розумності та справедливості і буде необхідним і достатнім видом покарання для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченою злочину, наведених даних про особу обвинуваченої та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих вину обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 положення ст.69 КК України, тобто вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого покарання, не визначеного санкцією ч.5 ст.407 КК України, а саме: покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 /одна тисяча п`ятсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 25 500 /двадцять п`ять тисяч п`ятсот/ гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1