Провадження № 1-кп/638/348/23
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про закриття об`єднаного кримінального провадження, відомості про які внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 03.07.2019 року та за № 0002814 від 14.08.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, -

встановив:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова, 18.07.2019, надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 03.07.2019 року.

Ухвалою від 18.07.2019, кримінальне провадження призначено в підготовче судове засідання.

Ухвалою від 27.01.2020, кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

17.01.2023 від захисника обвинуваченої ОСОБА_6 подано через канцелярію суду клопотання, яким просила звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ст. 2 ст. 284 КПК України, обґрунтовуючи тим, що відповідно до обвинувального акту, протиправні дії ОСОБА_5 виражаються у підписанні та затвердженні висновків по матеріалам проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Із обвинувального акту вбачається, що прокурор пов`язує час вчинення злочину із моментом розгляду обвинуваченою проекту землеустрою та, як наслідок, підписання і затвердження нею того чи іншого висновку (що за версією слідства і є вираженням злочинних дій).

Так, у кримінальному провадженні №0002573 від 03.07.2019, слідство наступним чином описує подію і час кримінального правопорушення: «24.01.2011, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому кабінеті, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7, маючи достатній освітній рівень знань, життєвий та професійний досвід, будучи фахівцем у галузі застосування земельного законодавства України, а також володіючи професійною обізнаністю у питаннях надання у власність земельних ділянок, розглянула проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр-ці ОСОБА_7 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :14:006-0145, площею 0,10 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ……В результаті умисних протиправних дій виконуючої обов`язки начальника Управління Держкомзему у місті Харкові ОСОБА_5 , які виразилися у підписанні та затвердженні Висновку №85/11 від 24.01.2011р…..».

«24.01.2011р. більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому кабінеті, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Квітки - Основ`яненка, 7, маючи достатній освітній рівень знань, життєвий та професійний досвід, будучи фахівцем у галузі застосування земельного законодавства України, а також володіючи професійною обізнаністю у питаннях надання у власність земельних ділянок, розглянула проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр-ці ОСОБА_8 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :14:006:0144, площею 0,10 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 …….В результаті умисних противоправних дій виконуючої обов`язки начальника Управління Держкомзему у місті Харкові ОСОБА_5 , які виразилися у підписанні та затвердженні Висновку № 87/11 від 24.01.2011р…..».

Таким чином, із обвинувального акту вбачається, що у період січня 2011 року обвинуваченою начебто було вчинено злочин передбаченні ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно із постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.12.2021р. но справі за № 521/8873/18, строк давності - це передбачений ст. 49 КК України, певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 49 КК особа, яка вчинила тяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло 10 років.

Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 29.07.2021p по справі 552/5595/18.

Також, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2020, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002814 від 14.08.2020 року, визначено головуючим суддею ОСОБА_1 , та у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, матеріали кримінального провадження передано лише 30.11.2020.

Ухвалою від 30.11.2020, кримінальне провадження призначено в підготовче судове засідання.

Ухвалою від 20.12.2021, кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні, 17.02.2022, захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 звернулася до суду з письмовим клопотанням, яким просила суд, кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДС за № 0002814 від 14.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 284 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Клопотання обґрунтовано тим, що 17.08.2020р.- ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

16.10.2020р.- ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Слід зауважити, що ОСОБА_5 та її захиснику, органом досудового слідства не було вручене повідомлення про завершення досудового розслідування. Тобто слідчий виніс таке повідомлення, воно наявне в матеріалах досудового розслідування та датоване 16.10.2020р., проте ОСОБА_5 та її захиснику, слідчий його не вручив.

21.10.2020р. - захисник ОСОБА_4 отримала доступ до матеріалів досудового розслідування та ознайомилася із ними, що підтверджується протоколом від 21.10.2020р.

12.11.2020р. - ОСОБА_5 отримала доступ до матеріалів досудового розслідування та ознайомилася із ними, що підтверджується протоколом від 12.11.2020р.

12.11.2020р. - складено та вручено ОСОБА_5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002814 від 14.08.2020р.

18.11.2020р. - обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 було направлено до суду, що підтверджується відміткою канцелярії суду, про прийняття, яка міститься на супровідному листі до обвинувального акту. Також це вбачається із ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.11.2020р. по справі 638/15864/20.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Зважаючи на викладе, із наведеної хронології подій вбачається, що направлення обвинувального акту до суду, щодо ОСОБА_5 відбулося поза межами строків досудового розслідування.

Строк досудового розслідування - не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Так, Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart у. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Gennany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2020р. у справі №556/1381/18, залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, та відповідної ухвали суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: «з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду минуло більше двох місяців, строк досудового розслідування щодо цього підозрюваного не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся, злочин, у вчиненні якого підозрюється особа, не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи».

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалі від 26.05.2020р. у справі № 712/6375/18 та Вищий антикорупційний суд в ухвалі від 24.09.2020р. по справі 991/6516/20.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа мас бути звільнена від підозри.

Таким чином, процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Ухвалою від 03.04.2023 вищевказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 підтримала клопотання, подане 17.01.2023 через канцелярію суду захисником обвинуваченої ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 03.07.2019, просила суд звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ст. 2 ст. 284 КПК України, обґрунтування надала відповідно до поданого клопотання 17.01.2023 захисником обвинуваченої ОСОБА_6 , також просила задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, яке було подано нею в судовому засіданні 17.02.2022, в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДС за № 0002814 від 14.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, обґрунтування надала відповідно до поданого клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ст. 2 ст. 284 КПК України та заперечував проти задоволення клопотання захисника, щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, обґрунтовуючи тим, що сторона захисту та обвинуваченого довго знайомилися з матеріалами досудового розслідування.

Обвинувачена підтримала клопотання захисників.

Представником потерпілого Державного підприємства «Харківська лісова науково дослідна станція» - ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 03.07.2019, подано 05.08.2020 через офіційну електронну пошту суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності. Також, представником потерпілого в рамках даного кримінального провадження, подано 01.03.2023, через систему «Електронний суд» заяву, якою просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Заяву про закриття кримінального провадження, просив розглянути за його відсутності.

Представником потерпілого Державного підприємства «Харківська лісова науково дослідна станція» - ОСОБА_10 , в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002814 від 14.08.2020, подано 29.06.2021 через канцелярію суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченої, думку учасників процесу, дослідивши надані суду докази прийшов до наступних висновків.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину, за який передбачене покарання позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, який відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, обвинувачена не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Пунктом 3-1 частини першої ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Також суд зазначає, що дотримання положень, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 з огляду на те, що злочин в якому вона обвинувачується є тяжким, за вчинення якого передбачене покарання позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та з моменту скоєння минуло минуло більше десяти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченої про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити останню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч. 2 ст. 364 КК України.

Реалізуючи вимоги частин 2, 3 ст. 49 КК України, роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами законодавства України про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкого чи особливо тяжкого.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.

У відповідності до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом в тому числі і у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Крім того, приписами п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 7 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Згідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Приписами ч. 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження, зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторони обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.

Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 частину першу статті 284 КПК України було доповнено пунктом 10, відповідно до якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (з 16.03.2018).

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК України, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою ЄСПЛ.

Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71).

Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18).

При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

В інтерпретації ж до чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями статті 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 КПК України), його захиснику, законному представнику.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).

Судова практика застосування приписів пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України є усталеною у діяльності не тільки Верховного Суду, а й судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі Вищого антикорупційного суду (ухвала Вищого антикорупційного суду від 24.09.2020, ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03.11.2020, постанова Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14.08.2020 уповноваженою особою органу досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002814 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, таким чином, на вказане кримінальне провадження поширюються приписи ст. 219 КПК України, щодо строків досудового розслідування.

17.08.2020 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Суд не приймає до уваги твердження прокурора з приводу того, що сторона захисту тривалий час ознайомлювалася з матеріалами досудового розслідування.

Зазначена правова позиція зокрема викладена у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20.

Крім того, у судовому засіданні з пояснень учасників судового провадження та досліджених матеріалів кримінального провадження, вбачається, що досудове розслідування після повідомлення про підозру ОСОБА_5 не зупинялося, строк досудового розслідування у встановленому законом порядку не продовжувався.

Зазначена інформація відсутня також у долученому до обвинувального акту Реєстрі матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженні.

16.10.2020 прокурор повідомив сторону захисту, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що вбачається з реєстру.

Як було зазначено вище, відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК України, в редакції, що діяла на час здійснення процесуальних дій, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

За викладених обставин, враховуючи, що злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, суд вважає, що по зазначеному кримінальному провадженню, підлягають застосуванню приписи п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.

Як вже зазначалось судом, згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

З огляду на положення статті 2 КПК України, згідно з яким до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, та істотне порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої статтею 28 КПК України щодо розумних строків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід вважати такою, що не набув процесуального статусу обвинуваченої (підсудної).

При цьому суд наголошує на тому, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому положеннями КПК України.

При таких обставинах, суд вважає клопотання захисника обвинуваченої таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, таким що підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 03.07.2019, 26.06.2020, представником потерпілого подано через канцелярію суду цивільний позов. Так, відповідно до положень ст. 129 КПК України, вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Отже, суд приходить до висновку, про залишення позову без розгляду та відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України роз`яснити цивільному позивачу про його право пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 110, 113, 219, 283, 284, 290, 314 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 03.07.2019 року про звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 03.07.2019 року, передбаченого ч. 2 ст. 3648 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 - закрити у зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про закриття провадження по кримінальному провадженні № 0002814 від 14.08.2020 року - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0002814 від 14.08.2020 року, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов представника потерпілого Державного підприємства «Харківська лісова науково дослідна станція» ОСОБА_9 , поданий в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 03.07.2019, 26.06.2020 року - залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2020 року на земельні ділянки з кадастровими номерами :14:006:0150 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), :14:006:0151 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, здійснювати будівельні роботи, змінювати стан земельної ділянки та на земельні ділянки з кадастровими номерами :14:006:0152 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), :14:006:0153 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, здійснювати будівельні роботи, змінювати стан земельної ділянки скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1