ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2554/22 Справа № 214/1994/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження № 0000627 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

- 04 березня 2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2021 року, менш суворого, призначеного цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з моменту його затримання відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2021 року.

Вирішено долю речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні наступного.

Біля 11 години 07 березня 2016 року, ОСОБА_7 перебував на ринку «Ювілейний», розташованому на вул. Подбєльського, 26 в м. Кривому Розі, з незнайомим йому раніше ОСОБА_8 , де у ОСОБА_9 виник раптовий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом та обернення його на свою користь.

Після чого ОСОБА_10 , діючи повторно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом та обернення його на свою користь, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінку, попросив у ОСОБА_11 належний останньому мобільний телефон марки «Самсунг GTE1200M», вартістю 399,98 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 без визначення вартості та без грошових коштів на її рахунку, після чого надав ОСОБА_12 під заставу вказаного мобільного телефону свій паспорт громадянина України. ОСОБА_13 , будучи введеним в оману про справжність намірів ОСОБА_9 , передав останньому вказаний мобільний телефон, після чого ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, вирішив додатково заволодіти належною ОСОБА_12 чоловічою сумкою з особистими речами, запропонувавши останньому приглянути за його сумкою, поки ОСОБА_13 відлучиться за особистими справами, на що ОСОБА_13 , будучи введеним в оману щодо справжності намірів ОСОБА_9 , погодився та передав останньому свою чоловічу сумку чорного кольору із тканини, вартістю 245 грн., в якій знаходилось належне йому майно, а саме ліхтарик вартістю 85 грн., 5 пластикових контейнерів для зберігання їжі, загальною вартістю 100 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Самсунг GTE1200M», вартістю 50 грн., паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 у пластиковій обгортці, виданий на ім`я ОСОБА_8 , без визначення вартості, квиток члена профспілки № НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , без визначення вартості, довідка про ідентифікаційний код платника податків фізичної особи підприємця за № НОМЕР_4 , видана на ім`я ОСОБА_8 , без визначення вартості, пластикова картка банку «Ощадбанк» за № НОМЕР_5 , видана на ім`я ОСОБА_8 , без визначення вартості, пластикова картка банку «ПУМБ» за № НОМЕР_6 , видана на ім`я ОСОБА_8 , без визначення вартості та блокнот для записів у клітинку без визначення вартості, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши вказане майно, яким він заволодів шахрайським шляхом, на свою користь, завдавши потерпілому ОСОБА_12 майнового збитку на загальну суму 879,98 грн.

В апеляційній скарзі:
- обвинувачений просить вказаний вирок змінити та застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахувавши строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку 1 день арешту за 2 дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду, - без змін, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції ухвалюючи вищевказаний вирок, в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.
Колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження і кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки вони в суді першої інстанції ніким не оспорювалися і щодо них докази не досліджувалися відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, порядок застосування якої судом першої інстанції не був порушеним.
Аналізуючи вимоги обвинуваченого про необхідність змінити вирок та застосування до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, колегія суддів зазначає наступне.
Як убачається зі змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження розгляну в питання щодо перерахунку обвинуваченому строку покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), та прийшов до висновку, що останній вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення у 2016 році, проте запобіжний захід відносно обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні не обирався та в місцях попереднього ув`язнення обвинувачений не перебував, а тому відсутні підстави для застосування положень цієї норми при призначенні покарання обвинуваченому.

На думку колегії суддів, обставини, на які вказує обвинувачений ОСОБА_7 заслуговують на увагу, однак вони жодним чином не вплинули на висновки суду про подію кримінального правопорушення, доведеність його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено та правильність кваліфікації суспільно небезпечного діяння.

Колегія суддів вважає, що самі по собі зазначені в апеляції обвинуваченого обставини жодним чином не потягли за собою негативних наслідків, які слугують безумовними підставами для втручання у вирок шляхом його зміни, та можуть бути вирішено в порядку виконання вироку, шляхом звернення до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, відповідно до вимог ст. ст. 537, 539 КПК України, у зв`язку з чим апеляційні вимоги обвинуваченого не підлягають задоволенню.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17