465/5794/22
1-кс/465/2040/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000630 від 02.10.2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Мізоч, Рівненського району, Рівненської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

Слідча ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.01.2023 року без визначення альтернативної застави.
В обґрунтування клопотання покликається на те, що слідчим відділом ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000630 від 02.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у звязку з тим, що 02.10.2022 року, близько 15:35 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у коридорі загального користування на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_7 і, як наслідок, неприязних з ним відносин, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, та бажаючи їх настання, ножем, який тримав в своїх руках, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар в ділянку живота, внаслідок чого спричинив тяжке тілесне ушкодження у вигляді колото різаного проникаючого поранення живота з пошкодженням брижі тонкої кишки та великого чепця.
02.10.2022 р. о 21:05 год. ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні даного злочину, в порядку ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України.
03.10.2022 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, роз`яснено та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_3 від 02.10.2022; - протоколом огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_4 від 02.10.2022; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.10.2022 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.10.2022 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.10.2022 року; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.10.2022 року; - протоколом огляду від 03.10.2022 року; - протоколом огляду відеозапису від 03.10.2022 року; - поясненням лікаря-хірурга ОСОБА_10 , де останній вказує діагноз потерпілого ОСОБА_8 , з яким той був госпіталізований після отримання тілесного ушкодження і про який лікарняний заклад повідомив орган поліції.
04.10.2022 року слідчим суддею Франківського районного суду м.Львова підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів (до 30.10.2022 року) з можливістю внесення альтернативної застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (99240 грн.).
У клопотанні зазначається, що у слідства є достатні та обгрунтовані підстави вважати, що ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик, що підозрюваний в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, в тому числі, шляхом вчинення щодо них інших аналогічних кримінальних правопорушень не зменшились.
На даний час, як зазначає слідчий у поданому клопотанні, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, та строк такого продовжено до 03.01.2023 року, зважаючи на складність кримінального провадження, у зв`язку з неможливістю завершення такого через проведення ряду судових експертиз, висновки яких матимуть важливе значення для подальшого досудового розслідування, а також проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.
Враховуючи вищевикладене, просить суд продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування - до 03.01.2022 включно, без можливості внесення застави.
Вказує, що відсутні обґрунтовані підстави вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав викладених у ньому.
Захисник стосовно заявленого клопотання заперечив, зазначивши, що необхідності у триманні ОСОБА_5 під вартою немає.
Підозрюваний підтримав думку свого захисника, вказав, що не переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду та готовий компенсувати завдану матеріальну шкоду.
Дослідивши клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення заявленого клопотання.
Як встановлено в ході судового розгляду, 02.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000630 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.
02.10.2022 р. о 21:05 год. ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні даного злочину, в порядку ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України.
03.10.2022 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, роз`яснено та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що відповідно до ст. 183 КПК України не перешкоджає застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, ОСОБА_5 органом досудового розслідування інкриміноване те, що він, 02.10.2022, близько 15:35 год., перебуваючи у коридорі загального користування на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_7 і, як наслідок, неприязних з ним відносин, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, та бажаючи їх настання, ножем, який тримав в своїх руках, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар в ділянку живота, внаслідок чого спричинив тяжке тілесне ушкодження у вигляді колото різаного проникаючого поранення живота з пошкодженням брижі тонкої кишки та великого чепця.
Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2022 року клопотання слідчого задоволено частково, застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 листопада 2022 року з можливістю внесення застави в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 коп.
Постановою керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000630, внесеному до ЄРДР 02.10.2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, до трьох місяців, тобто до 03 січня 2023 року.
Дослідженими в ході розгляду клопотання матеріалами, доводи сторони обвинувачення про наявність достатніх підстав для продовження застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою знайшли своє підтвердження.
Так, наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме: - протоколом огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_3 від 02.10.2022; - протоколом огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_4 від 02.10.2022; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.10.2022 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.10.2022 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.10.2022 року; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.10.2022 року; - протоколом огляду від 03.10.2022 року; - протоколом огляду відеозапису від 03.10.2022 року; - поясненням лікаря-хірурга ОСОБА_10 , де останній вказує діагноз потерпілого ОСОБА_8 , з яким той був госпіталізований після отримання тілесного ушкодження і про який лікарняний заклад повідомив орган поліції та іншими матеріалами кримінального провадженні у їх сукупності.
Наведене, на думку слідчого судді, здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке йому інкриміновано органом досудового розслідування.
У п. 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою; метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Також, як встановлено в судовому засіданні, ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу, не зменшились.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке згідно положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, вказують на реальне існування ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі, підлягає врахуванню як один із суттєвих критеріїв при обранні запобіжного заходу.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.
Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.
Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, приходить до обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Наявність вищезазначених ризиків підтверджується також тим, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, зокрема, такий офіційно не працевлаштований, неодружений, не має не утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, не має постійного місця реєстрації та проживання.
Тому, з урахуванням цих обставин в сукупності із тяжкістю злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слід вважати доведеним наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не перестали існувати.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з огляду на вищенаведене, за відсутності будь-яких доведених медичних протипоказань, вважаю, що підстав для обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.
Так, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є недостатнім для запобігання ризикам, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки не встановлено осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, крім того, застосування запобіжного заходу у виді застави до підозрюваного є недоцільним, оскільки останній не має офіційного джерела доходів, офіційно не працевлаштований, а відтак такий запобіжний захід є недоцільним та недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Окрім цього, слідчим суддею встановлено, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недостатнім для запобігання ризикам, оскільки такий не має постійного місця проживання та реєстрації, а також враховуючи міру покарання, яка може бути застосована судом у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні вказаного злочину, останній зможе ухилитися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.
Відтак, на думку слідчого судді, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків, потерпілого у провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених характеризуючих відомостей про особу підозрюваного.
Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків, потерпілого в даному кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя дійшов висновку, щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відтак, з урахуванням наведеного, вважаю, що підстав для зміни ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, немає, оскільки в даному випадку такі є недієвими запобіжними заходами для запобігання ризикам, визначеними ст.177 КПК України.
Разом з тим, відповідно до абз. 1 ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова визначено ОСОБА_5 заставу в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 коп., що є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та може гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного і належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Також на підставі абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити передбачені ст.194 КПК України обов`язки підозрюваному ОСОБА_5 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.
Керуючись ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000630 від 02.10.2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити частково.
Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 03.01.2023 року, з можливістю внесення застави, встановленої ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 04.10.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 28.11.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1