19.01.2023 Справа № 756/743/23
Номер справи 756/743/23
Номер провадження 1-кс/756/259/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002635, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 листопада 2022 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

До слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва 18 листопада 2022 року надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0002635, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 листопада 2022, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що в провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали вище зазначеного кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 31 жовтня 2022 року, невстановлена у ході досудового розслідування особа умисно, з корисливих спонукань, з метою шахрайського заволодіння чужим майном, вступила в попередню змову з ОСОБА_4 та невстановленими досудовим розслідуванням особами. Реалізуючи спільний злочинний умисел, дізнались про власницю квартири АДРЕСА_1 , яка, відповідно до інформації в Київському міському БТІ на праві приватної власності належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , залучив до вчинення злочину свою дружину ОСОБА_6 , яка за грошову винагороду, погодилась виступити фіктивним власником квартири під час укладання договору купівлі - продажу, з використанням завідомо підроблених документів.

ОСОБА_6 надала свої фотокартки для виготовлення підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та для подальшого виготовлення документів, необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу квартири.

Невстановлена досудовим розслідуванням особа за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбала підроблений нотаріальний бланк серії ВМР № 916919, після чого нанесла на нього відтиск печатки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та внесла до бланку друкований текст договору дарування квартири АДРЕСА_1 , який начебто укладений 14 квітня 2010 між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , з внесенням рукописного тексту та підпису від імені «покупця» та «продавця», підпису від імені нотаріуса ОСОБА_8 .

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, передала пакет документів, з підробленим договором дарування, ОСОБА_9 , яка в свою чергу, передала вказаний пакет документів приватному нотаріусу ОСОБА_10 , яка також не була обізнана щодо протиправної діяльності даної групи осіб, та домовилась щодо дати та часу вчинення відповідного правочину.

В цей час ОСОБА_4 підшукав та залучив до вчинення злочину, як потенційного покупця, чоловіка на ім?я ОСОБА_11 , обіцяючи останньому грошову винагороду за участь в укладанні нотаріально посвідченого договору купівлі продажу майна, та який надав згоду на вчинення зазначених дій.

04 листопада 2022 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 привів ОСОБА_6 , якій попередньо надав паспорт на ім?я ОСОБА_7 , в який вклеєно фотокартку ОСОБА_6 , та ОСОБА_11 до офісу приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 , що розташований в офісі АДРЕСА_2 , з метою укладення фіктивного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

Перебуваючи в офісі приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що не є власником вищевказаного майна, перед підписанням договору купівлі-продажу, пред`явила приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_10 та умовному покупцю ОСОБА_11 заздалегідь підготовлений підроблений паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , на ім?я ОСОБА_7 .

Продовжуючи злочинний намір щодо заволодіння об`єкту нерухомого майна, ОСОБА_6 , 04 листопада 2022, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 , підписала договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого, вона за грошові кошти в сумі 744 830, 00 грн відчужила, а ОСОБА_11 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Проте договір не було посвідчено, у зв`язку з тим, що до офісу приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 прибули працівники поліції та попередили вчинення злочину, таким чином група осіб вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

04 листопада 2022 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було затримано співробітниками у порядку ст. 208 КПК України, а 05.11.2022 обох повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.190 КК України.

Постановою слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві 05 листопада 2022 року квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

На підстави вищезазначеного прокурор вказує, що виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, оскільки нею намагаються незаконно заволодіти та вона являється предметом вчинення злочину та на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Тобто вказане майно являється предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання.

Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 01 листопада 2022 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (кримінальне провадження № 0002635).

Кримінальне провадження здійснюється за фактом вчинення злочину, спрямованого на заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомого майна, зокрема квартирою АДРЕСА_1 .

05 листопада 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належала ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 згідно актового запису про смерть № 24715 від 06 листопада 2021 року, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ України, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 05 листопада 2022 року квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя ураховує наступне.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

На підставі викладеного, з урахуванням доведеності доданими до клопотання про накладання арешту на майно матеріалами в його обґрунтування, що транспортний засіб «Volkswagen» моделі «Atlas», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_12 є речовим доказом в даному кримінальному провадженні,в розумінні ст. 98 КПК України, з метою забезпечення його збереження,вважаю, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з поданим клопотанням та є необхідність його частково задоволення.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що клопотання містить достатні дані щодо необхідності накладення арешту, оскільки існують реальні підстави вважати, що нерухоме майно на яке прокурор просить накласти арешт є предметом злочину, може бути відчужено на користь третіх осіб, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи розумність та із застосуванням принципу співмірності обмеження права власності, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність накласти арешт на речовий доказ, що є об`єктом посягання з метою його збереження та недопущення подальшої реалізації ( відчуження), квартири АДРЕСА_1 , лише шляхом заборони розпорядження та відчуження.

Однак, оскільки прокурором не доведені обставини, які б свідчили про необхідність заборони користуванням вказаним об`єктом нерухомо майна, а крім того не надано інформацію щодо зареєстрованих та проживаючих в квартирі осіб, які мають право проживання, тобто користування нерухомими майном, суд вважає що в цій частині клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0002635, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 листопада 2022, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 19 січня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1