Справа № 175/2280/20
Провадження № 1-кп/175/151/20
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2023 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у смт. Слобожанське клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Ленінське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України по кримінальному провадженню № 0000289,

В С Т А Н О В И В:

В проваджені Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000289 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст. 186 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України.

При оголошені перерви, у зв`язку з неявкою обвинуваченої та свідка, прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати.

Обвинувачений залишив це питання на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, суд встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді вказаного питання, суд також враховує вимоги Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновки, викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Як відображено у рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., в якому суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів дізнання та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За приписом ст.178 КПК України при вирішенні питання про дію запобіжного заходу, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2022 під час розгляду кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено на строк до 04 лютого 2023 року.

Судом встановлено, що під час судового провадження через встановлення ризиків передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк тримання під вартою, останній раз до 04 лютого 2023 року. Виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, враховуючи, що розгляд справи з об`єктивних причин не може бути закінчений до спливу цього строку, а також дані про особу ОСОБА_4 , суд вважає реальною наявність існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, також є неодноразово судимий, не працюючий, тому це не дозволяє суду застосувати альтернативні види запобіжних заходів, тому, суд вважає за необхідним продовжити його дію на час судового розгляду на 60 днів, а клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст.331, 350, 369 КПК України,

П О С ТА Н О В И В:

Клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду кримінального провадження продовжити на 60 днів, тобто до 02 квітня 2023 року.

Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченому, а також направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1