Справа № 932/6569/22
Провадження №1-кс/932/3167/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000113 від 14.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 06.09.2022 приблизно о 16 год. 30 хв. перебуваючи в приміщенні супермаркету «Варус-1», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, буд.15, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, взяв з прилавку супермаркету «Варус-1» майно, яке сховав у кишенях надітої на ньому куртки, а саме: бастурма Кавказька марки «Алан» 2201678 у кількості 1 шт., масою 0,244 г., вартістю 204 грн. 94 коп.; бастурма Кавказька марки «Алан» 2201678 у кількості 1 шт., масою 0,202 г., вартістю 169 грн. 66 коп., чим спричинив ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на загальну суму 374 грн. 60 коп.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищезазначене майно, не сплативши за нього, вийшов за межі касової зони супермаркету «Варус-1» та намагався залишити місце скоєння кримінального правопорушення, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони з викраденим майном за межами касової зони супермаркету «Варус-1».

Таким чином умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий вказує, що підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою і підтверджується зібраними матеріалами. На даному етапі досудового розслідування слідство вважає доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру. З клопотанням погоджується.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, перевіривши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000113 від 14.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджено, що під час перевірки матеріалів, раніше укритих від обліку, встановлено, що 06.09.2022 року приблизно о 17 год. 07 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 15, у приміщенні магазину «Варус» ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 таємно, в умовах воєнного стану, здійснив крадіжку чужого майна, належного ТОВ «Омега», чим завдано шкоди ТОВ «Омега» на суму 375 грн.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується протоколом огляду місця події від 06.09.2022; протоколом перегляду слідчим відеозапису та фототаблицею до нього від 18.10.2022; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 18.10.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання з представником потерпілого ОСОБА_7 від 18.10.2022; протоколом перегляду відеозапису з представником потерпілого ОСОБА_7 від. 18.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.10.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 18.10.2022; протоколом перегляду відеозапису зі свідком ОСОБА_8 від 18.10.2022; висновком експерта № 2972/22 вiд 20.10.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 02.11.2022; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 та фототаблицею до нього від 03.11.2022 та іншими доказами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

У п. «с» §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що законний арешт або затримання особи мають здійснюватися «за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення».

Дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» оцінюється ЄСПЛ при встановленні порушення п. «с» §1 ст.5 та § 3 ст.5 конвенції щодо права на свободу та особисту недоторканність при затриманні особи та обранні стосовно неї запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням свободи. Уперше Суд дав визначення цьому стандарту в 1990 р. у рішенні у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom». Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Пізніше це визначення Суд не раз повторював при розгляді інших справ («Selahattin Demirtaє v. Turkey», п.161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п.88; «Erdagoz v. Turkey», п.51). Інакше кажучи, обмеження права на свободу та особисту недоторканність може мати місце лише за наявності обґрунтованої підозри, тільки суб`єктивного переконання (bona fide) недостатньо.

Обґрунтована підозра існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Для обґрунтованості підозри докази не повинні бути такого ступеню, щоб забезпечити засудження особи чи подальше притягнення її до кримінальної відповідальності, а лише свідчити про причетність особи до злочину.

Проаналізувавши зібрані органом досудового розслідування докази, слід дійти висновку, що підозра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, є обґрунтованою, і останній може бути причетним до скоєння цього кримінального правопорушення.

Підозра також підтверджується показаннями самого підозрюваного, який повністю визнав підозру.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, на які посилається прокурор, є доведеними, оскільки підозрюваний може переховуватись від слідства і суду, а також може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного доходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік підозрюваного та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Враховуючи викладене, слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати це житло цілодобово.

Для виконання обраного запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-при зміні місця проживання повідомити про це слідчого, прокурора чи суд;

-не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш тяжкий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Строк дії ухвали до 31.12.2022.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9