ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/318/22 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0001108 від 07 серпня 2021 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця С. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не депутата, не адвоката, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 22 грудня 2022 року.
Визначено підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави у сумі 104 000 гривень.

Слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області спільно з СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001108 від 07.08.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного придбання, зберігання з метою збуту ОСОБА_7 рослин коноплі, також подрібнених речовин рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом-канабісом.
26.10.2022 року о 11 год. 50 хв. ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
27.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає, що слідчий суддя допустив свавільне обмеження прав підозрюваного ОСОБА_7 на свободу та особисту недоторканість, а тому постановлена судом ухвала від 27.10.2022 року є незаконною і підлягає до скасування.
Аналізуючи склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, апелянт ставить під сумнів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, яка є обов`язковою умовою застосування запобіжного заходу, як заходу забезпечення кримінального провадження.
Зазначає, що слідчим не надано суду достатньо доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_7 зберігав наркотичні засоби саме з метою збуту, оскільки докази, які здобуті під час досудового слідства і були предметом дослідження слідчого судді, є недостатніми для такого висновку.
Звертає увагу, що ОСОБА_7 стверджує, що вилучені слідством наркотичні засоби виростив на прибудинковій території свого помешкання та зберігав для власного споживання, а саме для досягнення знеболювального ефекту від хронічної хвороби.
На думку сторони захисту, обґрунтованість підозри у зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту слідчим суддею ґрунтується виключно на суб`єктивних припущеннях без підкріплення конкретними доказами.
Зазначає, що слідчим суддею не наведено жодного доказу на підтвердження ризиків, вказаних у клопотанні слідчого.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мтивів просять її задовольнити і зімнити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як слідує з матеріалів провадження підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, а санкцією частини 2 статті 307 КК України, за якою йому повідомлено про підозру, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 .
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_7 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, яке є тяжким, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими судом першої інстанції доказами.
При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтами рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, яким підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Тому, доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри повідомлено ОСОБА_7 . І недотримання стандарту доказування обґрунтованості підозри, про що зазначено в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Також, колегія судді звертає увагу, що слідчим суддею зроблено детальний аналіз ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотання та прокурор у судовому засіданні, виходячи з якого обґрунтовано мотивував своє рішення, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Мотиви, наведенні слідчим суддею на обґрунтування своїх висновків щодо оцінки ризиків зазначених слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу є належним чином аргументовані і сумніві у колегії суддів не викликають.
З огляду на аргументацію, наведену у судовому рішенні щодо аналізу встановлених слідчим суддею ризиків, твердження апелянта про відсутність доказів на доведення хоча б одного із вказаних у клопотанні слідчого ризиків, є непереконливі.
Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчим суддею враховано також особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення умисних тяжких злочинів та злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення.
Також, слідчим суддею застосовано положення ч.3 ст.183 КПК України та визначено підозрюваному ОСОБА_7 , як альтернативу тримання під вартою, розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а також дотримано вимоги ст.194 КПК України щодо визначення обов`язків, які будуть покладені на нього у разі внесення застави.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді стосовно обраного виду запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного виду запобіжного заходу.
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для зміни ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 . Є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник, не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді