465/210/23
1-кс/465/114/23
У Х В А Л А

судового засідання

11.01.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000043 від «09» січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Львова, громадянину України, українцю, раніше судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

встановив:

старший слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від «09» січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 09.01.2023, близько 00:33 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних відносин та раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 ножем, який тримав в своїх руках, не менше двох ударів у грудну клітку та живіт, спричинивши вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітки та проникаючого колото різаного поранення черевної порожнини з залученням тонкої кишки та брижі тонкої кишки, які згідно «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Міністерством охорони здоров`я України Наказом №6 від 17.01.1995 року відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

09.01.2023 р. о 10:05 год. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України.

09.01.2023 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, роз`яснено та вручено процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч.1 ст. 121 КК України і за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.Просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задоволити.

Захисник просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Розглянувши клопотання слідчого, погодженого з прокурором, заслухавши доводи учасників, на які вони посилаються, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_2 від 09.01.2023;

- протоколом затримання згідно ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 09.01.2023 року в ході якого вилучено особисті речі та одяг з плямами РБК;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.01.2023 року, яка вказує на ОСОБА_5 , як особу яка нанесла ножові поранення потерпілому ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.01.2023 року, яка вказує на ОСОБА_5 як особу яка нанесла ножові поранення потерпілому ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.01.2023 року, який вказує на ОСОБА_5 як особу яка нанесла ножові поранення потерпілому ОСОБА_7 ;

- довідкою КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання» ВП «Лікарня Святого Луки», де вказано діагноз потерпілого ОСОБА_7 ;

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків.

Також у рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно вплинути на потерпілого та свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 належить до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі 5 (п`яти) до 8 (восьми) років.

Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Щодо наявного ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то слідчий суддя вважає, що враховуючи стадію кримінального провадження, такі ризики є актуальні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.

Так, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення наведено об`єктивні підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання втсановлених ризиків.

Враховуючи те, що є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та достатність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, а також те, що він є особою працездатного віку, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, іншою суспільно-корисною діяльністю не займається, а тому не має міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає обґрунтованим доводи прокурора та слідчого щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

А тому, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178,182,183,193,196 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

в задоволенні клопотання захисника - відмовити.

клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 09.01.2023 р.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 09.03.2023 року о 10:05 год.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1