Дата документу 13.03.2023Справа № 554/2078/23
Провадження № 1-кс/554/3208/2023

У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі клопотання заступника начальника відділення поліції начальник слідчого відділення поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000131від 11.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, непрацевлаштованого, будь-яких осіб на утриманні не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком на 60 днів без застосування альтернативного заходу забезпечення у вигляді застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав застосувати запобіжний захід строком на 60 діб без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.. Вказував на таки ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків. Прокурор вказував, що фактично підозрюваний був затриманий 10.03.2023 року о 22.45 год.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні просили не застосовувати найсуворіший запобіжний захід. Просили застосувати до підозрюваного домашній арешт в нічний час, оскільки підозрюваний має місце проживання, де проживає разом з вагітною цивільною дружиною та батьком, визнає вину, щиро кається.

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що провадженні відділення поліції № 1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження №0000131від 11.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Досудовим розслідуванням установлено, що 10.03.2023 о 22:17 зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що невідомий чоловік проник до житла ОСОБА_7 та наніс тілесні ушкодження її цивільному чоловіку, ОСОБА_8 , за місцем проживання останніх: АДРЕСА_2 .

Вказане повідомлення було направлене до виконання нарядам Алтей-105 та Алтей-107 УПП в Полтавській області.

Відповідно до розстановки сил та засобів роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП з 20:00 10.03.2023 по 08:00 11.03.2023, наряд Алтей-105 у складі інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , інспектора взводу № 2 роти № 3 УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , інспектора взводу № 2 роти № 3 УПП в Полтавській області капрала поліції ОСОБА_11 , здійснювали патрулювання по маршруту квадратів 1, 2 та 3.

Наряд Алтей-105 виїхав на місце події, де виявив біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та агресивно себе поводив.

10.03.2023 о 22:53 підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись біля під`їзду будинку № 8 по вулиці Черепанова міста Полтави, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які були вдягнуті у формений одяг та виконували службові обов`язки з охорони громадського порядку, почав нецензурно висловлюватися, використовуючи ненормативну лексику на їхню адресу, поводив себе зухвало, не виконував законні вимоги працівників поліції, після чергового зауваження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, наніс інспектору взводу № 1 роти № 3 УПП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар головою в область носу, чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, садна та набряку м`яких тканин спинки носу.

10.03.2023 о 22 год. 45 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України.

11.03.2023 о 15 год. 38 хв. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена органами досудового розслідування ОСОБА_12 підозра за ч. 4 ст. 186 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без них.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання.

ОСОБА_5 через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочин, який йому інкримінований передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому може вжити заходи для переховування, оскільки останній офіційно не працює

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки крім працівників поліції інші свідки є його знайомими, а відтак існує імовірна можливість впливати на вказаних учасників кримінального провадження шляхом психологічного тиску.

Отже, у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд враховує положення КПК України, а також те, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає разом з батьком та вагітною цивільною дружиною, а тому суд приходить до висновку, що запобігти вказаним ризикам можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними стороною обвинувачення, враховуючи положення п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України щодо недоведеності того, що особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, до 11.05.2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , обов`язки:

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

-прибувати за кожною окремою вимогою до суду, слідчого та прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у провадженні.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1