Справа № 953/1425/23
н/п 1-кс/953/1589/23
Київський районний суд міста Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левківка Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,
Органом досудового розслідування громадянин України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, за наступних обставин.
24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», запроваджено воєнний стан на всій території України.
З 07 квітня 2022 по 10 вересня 2022 збройними силами Російської Федерації окуповано с. Щасливе Ізюмського району Харківської області.
Так, представниками окупаційних військ Російської Федерації було прийнято рішення звести на в`їздах та виїздах з території с. Щасливе Ізюмського району Харківської області фортифікаційні споруди (блок-пости), з метою використання їх для введення спеціального режиму переміщення місцевого населення окупованою територією.
В ході досудового розслідування встановлено громадянина України ОСОБА_5 , який є негативно налаштованим проти посадових осіб органів державної влади України у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які для забезпечення національної безпеки України, відновлення і підтримання правопорядку на всій території держави здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації.
07.04.2022, громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, а саме у с. Щасливе Ізюмського району Харківської області, незважаючи на зобов`язання до неухильному додержанню Конституції та законів України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, бажаючи налагодити стійкі взаємовідносини з представниками окупаційних військових формувань держави-агресора РФ, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним та воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, а також збройним та воєнізованим формуванням держави-агресора, маючи у своєму користуванні сільськогосподарську техніку, а саме чотири трактори, на невстановленому на даний час одному з них, добровільно здійснив перевезення матеріалів для будування фортифікаційних споруд (блок-постів), а саме старих шин, бетонних стовпів та деревини, які знаходились на його подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 .
В результаті вчинення вказаних злочинних дій ОСОБА_5 , у с. Щасливе Ізюмського району Харківської області за координатами: 49.3116715, 37.1649848 та 49.3074245, 37.1640326 здійснено будівництво фортифікаційних споруд, які представники військових формувань держави-агресора РФ використовували в ході ведення агресивної війни проти України у весь період тимчасової окупації Ізюмського району Харківської області.
Разом з цим, ОСОБА_5 , не відмовляючись від свого злочинного умислу, направленого на передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним та воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, а також збройним та воєнізованим формуванням держави-агресора, продовжував вчиняти дії, спрямовані на його реалізацію.
Так, приблизно в кінці червня на початку липня 2022 року (більш точний час в ході досудового слідства на теперішній час не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Щасливе Ізюмського району Харківської області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, добровільно вказав представникам окупаційних російських військ на вільне помешкання свого односельчанина за адресою: АДРЕСА_2 , чим передав його у користування останніх, в результаті чого вказане приміщення протягом двох місяців використовували представники воєнізованих формувань Російської Федерації, які були залучені до ведення агресивної війни проти України.
Також встановлено, що в період часу з 07.04.2022 по 10.09.2022, ОСОБА_5 маючи навики у сфері ремонту легкових транспортних засобів, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи на продовження реалізації свого злочинного умислу, на прохання представників держави-агресора добровільно, шляхом надання слюсарних інструментів здійснював ремонт транспортних засобів військовослужбовців збройних сил російської федерації, яка вийшла з ладу під час руху по території України, а саме автомобіль ВАЗ 2108, червоного кольору, та ВАЗ 2105 темно-червоного кольору.
24 лютого 2023 року слідчий 1 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.
В обґрунтування клопотання слідчий також посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України. Зокрема, відповідно до інформації, отриманої на виконання доручення слідчого наданого в порядку ст. 40, 41 КПК України, ОСОБА_5 повідомив одному з мешканців села, що у випадку його розкриття, він має намір виїхати до території Російської Федерації. Окрім, того, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , остання надала показання, що ОСОБА_5 запитував як йому виїхати з території України, адже його теща проживає в м. Ростов-на-Дону Російської Федерації. ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному проваджені, оскільки населення с. Щасливе Ізюмського району Харківської області становить згідно офіційних даних 125 осіб, у зв`язку з військовою агресією на даний час в с. Щасливе проживає близько 40 осіб, 12 з яких є свідками у даному кримінальному проваджені. Зокрема, відповідно до інформації, отриманої на виконання доручення слідчого наданого в порядку ст. 40, 41 КПК України, ОСОБА_5 погрожує мешканцям с. Щасливе фізичною розправою, якщо проти нього почнуть давати показання, або звернуться до правоохоронних органів. Окрім, того, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , остання надала показання, що ОСОБА_5 , після деокупації с. Щасливе, прийшовши до неї в помешкання просив не давати показання проти нього представникам правоохоронних органів України.
Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені у п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У зв`язку з викладеним, до підозрюваного ОСОБА_5 на думку слідчого доцільно обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, слідчий зазначив, що свідки по даному кримінальному провадженню відмовляються брати участь у слідчих діях, оскільки побоюються підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що не визнає себе винуватим в обсязі повідомленої підозри, оскільки діяв під погрозою застосування зброї до нього та його дітей, крім того, військовими «ЛНР» йому були завдані тілесні ушкодження. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, намірів переховуватись та впливати на свідків він не має, навпаки свідки, на які посилається слідчий у клопотанні, оговорюють його.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання з підстав відсутності ризиків, посилаючись на необґрунтованість підозри, стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, що підозрюваний діяв добровільно. Також зазначила, що відсутні ризики, підозрюваний постійно проживає за місцем реєстрації, має міцні соціальні зв`язки дружину та неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Також має захворювання, пов`язане з отриманою внаслідок ДТП черепно-мозковою травмою. Просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку про необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з наступних підстав.
23 лютого 2023 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.
23 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.
Надані стороною обвинувачення докази у їх обсязі свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, а саме: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, інформація, отримана на виконання доручення слідчого наданого в порядку ст. 40, 41 КПК України, протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколи допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколи допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколи допиту свідка ОСОБА_14 ; протокол допиту свідка ОСОБА_15 ; протокол допиту свідка ОСОБА_16 ; протокол допиту свідка ОСОБА_17 ; протокол допиту свідка ОСОБА_18 ; протокол допиту свідка ОСОБА_19 ; протокол огляду місця події.
Зазначені докази на думку слідчого судді не містять ознак очевидної недопустимості та неналежності та є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Щодо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої підозри, слідчий суддя зазначає, що питання встановлення фактичних обставин кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, у тому числі питання правильності кваліфікації дій підозрюваного на підставі аналізу доказів у їх сукупності, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час судового розгляду. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду; можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному суд враховує його особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.
ОСОБА_20 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, у виді позбавлення волі, а також ті обставини, що підозрюваному інкримінується співпраця з представниками РФ; населений пункт, де проживає підозрюваний, знаходиться в безпосередній близькості до державного кордону України та РФ, ділянку якого державна влада України не контролює в повній мірі через військові дії; підозрюваний не працює, слідчим надані докази висловлювання підозрюваним намірів виїхати на територію РФ, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування та суду.
Виходячи зі змісту формулювання підозри, зокрема обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також обсягу зазначених слідчим на підтвердження обґрунтування підозри доказів, зокрема значної кількості свідків, які проживають в с. Щасливе Ізюмського району Харківської області, слідчим отримана інформація на виконання доручення в порядку ст.ст.40,41 КПК України та в ході проведення слідчих дій про спроби незаконного впливу на свідків з боку підозрюваного, враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, слідчим не проведені всі необхідні слідчі дії, направлені на отримання доказів, слідчий суддя також вважає доведеним існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість незаконного спливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вищенаведене, наявність зазначених ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, є виключними обставинами та у їх сукупності виправдовують тримання підозрюваного під вартою та свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
За вказаних підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_20 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів, який необхідно обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного з 23 лютого 2023 року, тобто до 23 квітня 2023 року.
При постановленні даної ухвали суд, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183, ч. 6 ст. 176 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави відносно ОСОБА_20 при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час дії воєнного стану.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів, який обчислювати з моменту фактичного затримання з 23 лютого 2023 року, до 23 квітня 2023 року, без визначення розміру застави.
Встановити строк дії ухвали до 23 квітня 2023 року.
Зобов`язати слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про його тримання під вартою.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1