Справа № 703/2835/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Смілянський міськрайсуд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 5 квітня 2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 3 міс. позбавлення волі. Звільнений 29 листопада 2019 року по відбуттю стоку покарання,

за ч. 2 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, перебуває в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий витікає 21 грудня 2022 року, а розгляд справи ще не завершений, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачений, як і його захисник заперечували проти клопотання прокурора і обвинувачений просив врахувати його тяжкий стан здоров`я і замінити йому запобіжний захід, з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного:

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під ватою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винуватість особи не має бути «загальним правилом» і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, знищувати, ховати або спотворювати речі чи документи, вчиняти інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

До суду надійшло повідомлення начальника СІЗО начальника арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» про те, що ОСОБА_5 перебуває на стаціонарному лікуванні в умовах спеціалізованого лікувального закладу МОЗ України, які не дають можливостей на необхідне лікування та медичне спостереження, якого потребує взятий під варту ОСОБА_5 і що подальше перебування його в умовах СІЗО може привести до значного погіршення здоров`я та тяжких наслідків з загрозою для його життя.

Під час розгляду клопотання прокурора і обвинуваченого судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Враховуючи повідомлення начальника СІЗО, прокурор не заперечувала проти клопотання обвинуваченого про заміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт

Оцінюючи сукупність обставин і незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 , який, згідно повідомлення начальника СІЗО начальника арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», перебуває на стаціонарному лікуванні з діагнозом: мультирезистентний туберкульоз легень і потребує довготривалого стаціонарного лікування в умовах спеціалізованого лікувального закладу МОЗ України під контролем спеціалістів вузького профілю, а в умови та можливості медичної частини СІЗО не сприяють забезпеченню необхідного лікування.

Врахувавши, що подальше перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО може призвести до тяжких наслідків із загрозою для життя обвинуваченого, суд вважає за можливе змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що такий запобіжний захід, як домашній арешт, забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 201, 202, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- заборонити обвинуваченому залишати своє фактичне місце проживання :

АДРЕСА_1 з 18 год. по 09 год.

- за першим викликом чи вимогою з`являтися до слідчого, прокурора та суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники ОВС, з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали з 19 грудня 2022 року по 16 лютого 2023 року.

Виконання ухвали доручити ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та зобов`язати його негайно поставити на облік ОСОБА_5 про що повідомити суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : В. Прилуцький