Чортківський районний суд Тернопільської області Копія
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року Справа № 1-368/11

Номер провадження 1-в/608/12/2023

Колегія суддів Чортківського районного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Квятковської Л Й

суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

з участю секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові клопотання ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність , -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2023 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Чортківського районного суду Тернопільської області з клопотанням про приведення вироку у відповідність, в якому вказує, що засуджений вироком Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року до довічного позбавлення волі за ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 166, п. п. «в», «і» ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року). 06 січня 2016 року ухвалою апеляційного суду м. Києва вирок набрав законної сили і його доставлено в Державну установу «Чортківська установа виконання покарань №26» для відбування вироку. На підставі листа ВССУ від 19.08.2016 року його було переведено до Київського слідчого ізолятора на час перегляду касаційної скарги. Вважає, що вирок суду першої інстанції від 29 січня 2013 року в частині міри покарання, призначеної за ст. 93 Кримінального кодексу України, не відповідає вимогам закону. В цій частині вироку відносно нього має бути застосовано давність притягнення до відповідальності, положення Кримінального закону, щодо якої не допускають застосування покарання у виді довічного позбавлення волі. Датою вчинення інкримінованого йому злочину є 16 вересня 2000 року. Вирок відносно нього постановлено 29 січня 2013 року, а набрав законної сили 06 січня 2016 року. З моменту вчинення злочину до часу постановлення вироку сплинуло більше 10 років, а до набрання вироком законної сили - більше 15 років. Злочинністть і карність діяння визначаються законом, який діяв під час вчинення діяння (ч. 1 ст. 6 КК України в ред.. 1960 року) та ч. 2 ст. 4 КК України 2001 року. Під час вчинення інкримінованого йому діяння був чинним КК України 1960 року. Згідно п. 4 ч. 1 та ч. 4 ст. 48 цього Кодексу особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минули такі строки: 10 років - вчинення тяжкого злочину, 15 років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Правові висновки про правильне застосування норми кримінального закону щодо вирішення питання про обчислення строків давності за вчинене до 01.09.2001 року умисне вбивство викладене в Постанові Верховного Суду України від 19.03. 2015 року в справі №5-1кс15. Згідно цієї постанови строк давності за умисне вбивство при обтяжуючих обставинах, вчинене до 01.09.2001 року кваліфіковане за ст. 93 Кримінального кодексу України 1960 року, становить 10 років, кінцевий вказаного строку має настати до набрання законної сили вироком суду. Будь-які процесуальні дії щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності не зупиняють спливу строків давності. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, яка скоїла злочин, ухиляється від досудового слідства або суду. В клопотанні ОСОБА_5 просить скасувати вирок Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року в частині покарання, призначеного ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року). За ст. 93 Кримінального кодексу України 1960 року у відповідності до ст. 48 цього Кодексу застосувати давність притягнення до кримінальної відповідальності, а в разі неможливості застосувати давність - призначити покарання в межах 15 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 клопотання підтримує, просить привести вирок Печерського районного суду м. Києва у відповідність до ст. 48 Кримінального кодексу України (1960 року),скасувавши вирок Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року в частині покарання призначеного за ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) та за ст.93 КК 1960 року у відповідності до ст.48 цього кодексу , застосувати давність притягнення до кримінальної відповідальності, враховуючи те,що він відбув більше 15 років позбавлення волі, звільнити його від відбування призначеного покарання.

Прокурор ОСОБА_4 вважає, що клопотання підлягає поверненню засудженому ОСОБА_5 ,оскільки Чортківський районний суд не наділений повноваженнями вказамними в клопотанні засудженого згідно норм кримінального процесуального законодавства.

Вислухавши засудженого, його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав.

ОСОБА_5 засуджений вироком Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року до довічного позбавлення волі за ст. 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року).

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 364 КК України і ч. 3 ст. 166 та п. п. «в»,«і» ст. 93 КК України 1960 року та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 365 КК України - позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права обіймати атестовані посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на три роки;

- за ч. 3 ст. 364 КК України - позбавлення волі строком на 9 років з позбавленням права обіймати атестовані посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на три роки та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. З ст. 166 КК України 1960 року - позбавлення волі строком на 12 років з позбавленням права займати атестовані посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на три роки;

- за п. п. «в», «і» ст. 93 КК України 1960 року - довічне позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_5 за сукупністю злочинів покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді довічного позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на три роки та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_5 спеціального звання - генерал-лейтенант міліції.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 21 липня 2009 року, зарахувавши строк перебування під вартою з 22 жовтня 2003 року по 05 листопада 2003 року.

06 січня 2016 року ухвалою апеляційного суду м. Києва в порядку ст. 365 КПК України 1960 року, вирок Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року відносно ОСОБА_5 змінено. Уточнено, що ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 365 КК України 2001 року в редакції статті від 05 квітня 2001 року, за ч. 3 ст. 364 КК України 2001 року в редакції статті від 15 квітня 2008 року, за ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року в редакції статті від 11 липня 1995 року, за п. п. «в», «і» ст. 93 КК України 1960 року в редакції статті від 22 лютого 2000 року. Перекваліфіковано дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 364 КК України 2001 року на ч. 2 ст. 357 КК України 2001 року та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України 2001 року, звільнено ОСОБА_5 від призначеного за ч. 2 ст. 357 КК України 2001 року покарання у зв`язку із закінченням строків давності. На підставі ст. 5 КК України пом`якшено призначене ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року основне покарання до 10 років позбавлення волі з позбавленням права займати атестовані посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади, на строк три роки. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365 КК України 2001 року, ч. 3 ст. 166, п. п. «в», «і» ст. 93 КК України 1960 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання у виді довічного позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на три роки. В решті вирок Печерського районного суду в м. Києві від 29 січня 2013 року відносно ОСОБА_5 залишено без зміни.

Вирок набрав законної сили і ОСОБА_5 доставлено в Державну установу «Чортківська установа виконання покарань №26» для відбування вироку.

02 липня 2021 року касаційна інстанція залишила рішення попередніх інстанцій без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 539 Кримінального процесуального кодексуУкраїни передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1,10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Здійснення судового провадження судом у першій інстанції, яким є Чортківський районний суд Тернопільської області, регулюється розділом IV Кримінального процесуального кодексу України. До його компетенції не належить розгляд питання про скасування вироку першої інстанції, про що просить в клопотанні засуджений ОСОБА_5 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 407 Кримінального процесуального кодексу України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції .

Відповідно до ч. 1 ст.424 Кримінального процесуального кодексу України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Статтею 436 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

ОСОБА_5 засуджений вироком Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року до довічного позбавлення волі за ст.93 Кримінального кодексуУкраїни (в редакції 1960 року). 06 січня 2016 року ухвалою апеляційного суду м. Києва вирок залишено в силі, з того часу він набрав законної сили. Вказані судові рішення оскаржені в касаційному порядку, які 02 липня 2021 року касаційною інстанцією залишені без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи із вище викладеного Чортківський районний суд Тернопільської області не наділений повноваженнями на скасування вироку Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року та застосування строків давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст.93 КК України в редакції 1960 року з підстав відбуття ним покарання більше 15 років позбавлення волі, тому клопотання підлягає поверненню особі, яка його подала, як таке, що не підлягає розгляду в цьому суді.

Окрім цього, суд роз`яснює засудженому, що він має право з даним клопотанням звернутися до Печерського районного суду м. Києва.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 7, 9, 26, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_5 , засудженого 29 січня 2013 року Печерським районним судом м. Києва до довічного позбавлення волі, про приведення вироку у відповідність до ст.48 КК України (1960), - повернути особі, яка його подала.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а для особи, яка тримається під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя (підпис) ОСОБА_7

судді: (підписи) ОСОБА_1

ОСОБА_2

Копія вірна

Ухвала набрала законної сили ________________________ 20____ року.

Оригінал ухвали знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи №1-368/11.

Головуючий суддя: ОСОБА_7