Справа № 524/6618/22
Провадження № 1-кс/524/2682/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001944 від 03.11.2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0001944 від 03.11.2022 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 03.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом шахрайства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 02.11.2022 до Кременчуцького РУП надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 13.11.2020 року невстановлені особи шахрайським шляхом без відома власників будинку здійснили купівлю-продаж будинку та земельної ділянки під ним.

14.11.2022 року допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка повідомила, що дійсно проживає разом із чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двома доньками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Окрім цього вона має рідного брата ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ІНФОРМАЦІЯ_6 помер їхній батько ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . У спадок від батька потерпілій з братом залишилося: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , приватне домоволодіння в АДРЕСА_2 та земельна ділянка для обслуговування вищевказаного житлового будинку, якій на момент смерті їх батька кадастровий номер присвоєно не було. Після смерті ОСОБА_11 Литвинова ОСОБА_12 з братом ОСОБА_10 обговорили, що все вищевказане майно, яке залишилося їм в спадок від батька вони поділять рівно навпіл. Для оформлення спадщини вона та ОСОБА_10 у 2006 році звернулися до Першої Кременчуцької Державної нотаріальної контори для оформлення спадкової справи. В основному участь в зборі документів брав брат потерпілої ОСОБА_10 та періодично відвідував нотаріуса. В 2008 році спадкову справу закрито та видано свідоцтва про право на спадщини на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної власності належала на Ѕ належала потерпілій та на Ѕ належала її братові ОСОБА_10 . Їм видали два однакові свідоцтва на право спадщини на квартиру. Окрім цього, на житловий будинок в АДРЕСА_2 та земельну ділянку для обслуговування вищевказаного житлового будинку також були видані два свідоцтва про право на спадщину на потерпілу та її брата по Ѕ частині кожному. ОСОБА_5 зауважила, що вони з братом домовилися про те, що після оформлення спадщини продадуть все успадковане майно, а грошові кошти отримані від продажу поділять навпіл. Обидва екземпляри свідоцтва про право на спадщину потерпіла зберігала за місцем свого мешкання, а саме в кімнаті матері в спеціально відведеній для цього тумбі. Приблизно через декілька місяців після вступу в спадщину ОСОБА_5 та її брату вдалося продати квартиру АДРЕСА_3 . Гроші, які вони отримали від продажу поділили з ОСОБА_10 рівно навпіл, ніяких суперечностей між ними не виникало, зі слів потерпілої. Також дім в с. Успенка та земельна ділянка ще були виставлені на продаж. Даний дім був тривалий час виставлений на продаж. ОСОБА_5 час від часу цікавилася у брата про стан продажу будинку, оскільки він цим займався, ОСОБА_10 відповідав їй, що будинок продається, але покупця ще не знайшов. Так цей будинок і продавався до серпня 2022 року. В серпні 2022 року потерпілій на її мобільний номер подзвонила особа чоловічої статті, яка передставилася співробітником Державної виконавчої служби на прізвище ОСОБА_13 та повідомила, що її брат має прострочення за кредитом 70 000 гривень в банку «Монобанк». ОСОБА_5 була вказана як його довірена особа. Окрім цього, чоловік сказав, що на майно ОСОБА_10 , а також їхнє спільне майно може бути накладено арешт та пропонував погасити його заборгованість, ОСОБА_5 від цього відмовилася. Після цієї розмови, потерпіла дивлячись оголошення в інтернет-майданчику для продажів «ОЛХ» виявила оголошення про продаж житлового будинку в АДРЕСА_2 . Потерпіла попросила свого чоловіка зателефонувати за номером вказаним в оголошенні. Він це зробив, слухавку взяв чоловік на ім`я ОСОБА_14 (мобільний номер - НОМЕР_1 ) та розповів, що з будинком все добре, а з документами повний порядок і взагалі все готове до продажу. Після цього ОСОБА_5 відразу зателефонувала братові на мобільний номер - НОМЕР_2 , проте він не брав слухавку. Далі впродовж серпня, вересня, жовтня 2022 року потерпіла намагалася зв`язатися із ОСОБА_10 по телефону, щоб він пояснив в чому річ, проте, він просто не брав слухавки. В середині жовтня 2022 року чоловік потерпілої поїхав до ЦНАПу в м. Кременчук та замовив довідку про право власності на будинок та земельну ділянку в с. Успенка. У вищевказаній довідці вказано, що житловий будинок в АДРЕСА_2 та земля під ним з кадастровим номером: :51:005:0053 на праві повної приватної власності належить ОСОБА_15 . Також в ЦНАПі повідомили чоловікові ОСОБА_5 , що дім та земля занедбані і ОСОБА_15 її просто оформив на себе. Після цього ОСОБА_5 звернулася із заявою до поліції. ОСОБА_5 додала, що після смерті батька, приблизно ще 3-4 роки її відносини з братом були нормальні, вони періодично зустрічалися, говорили, проводили час разом. З 2010 року у них дуже часто з ОСОБА_10 почали виникати конфлікти і вони перестали зовсім спілкуватися. Її брат інколи приходив до матері в гості, коли потерпілої та її сім`ї не було вдома. Окрім цього, приблизно в 2018 році ОСОБА_5 виявила, що в місці, де лежали документи було відсутнє свідоцтво про моє право спадщини на будинок в с. Успенка. Вона подумала, що це свідоцтво просто лежить десь в іншому місці, оскільки в квартирі був ремонт і документи переносилися із місця на місце. Востаннє ОСОБА_5 цікавилася результатами продажу будинку приблизно в 2021 році, ОСОБА_10 відповів їй, що будинок ще продається.

05.11.2022 здійснено огляд інтернет-ресурсу «OLX», де за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_8 виявлено оголошення про продаж житлового домоволодіння разом із земельною ділянкою з кадастровим номером: :51:005:0053, котре розташовується в с. Успенка Олександрійського району Кіровоградської області.

Окрім цього, ОСОБА_5 надано архівну довідку Світловодського міжміського бюро технічної інвентаризації №701 від 07.11.2022, в якій йде мова про те, що «житловий будинок з прилеглими надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 за архівними даними СКМБТІ станом на 01.01.2013 зареєстрований за: ОСОБА_5 на Ѕ частину житлового будинку згідно: свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 15 березня 2010 року за р. №2-372».

Також ОСОБА_5 надано технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , де вказано, що вказане домоволодіння на Ѕ належить ОСОБА_5 .
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №315091050 від 14.11.2022 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельні ділянки за вищевказаною адресою з кадастровими номерами: :51:005:0053, площею 0,25 га :51:005:0054 площею 0,308 га на праві приватної власності належить ОСОБА_15 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та земельні ділянки розташовані за вищевказаною адресою із кадастровими номерами: :51:005:0053 та :51:005:0054, обґрунтовуючи тим, що досудовим розслідуванням встановлено наявність відомостей, які свідчать про шахрайські дії, внаслідок чого вчинено кримінальне правопорушення, а тому з метою збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), необхідно накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частиною 2 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна ОСОБА_15 .

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, слідчий суддя приходить до наступного.
Органом досудового розслідування за матеріалами правоохоронних органів здійснюється досудове розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України за фактом шахрайства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №315091050 від 14.11.2022 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельні ділянки за вищевказаною адресою з кадастровими номерами: :51:005:0053, площею 0,25 га :51:005:0054 площею 0,308 га на праві приватної власності належить ОСОБА_15 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

У межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001944 вказані вище об`єкти нерухомого майна постановою слідчого визнано речовими доказами.
Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Частинами 1 та 2 ст.64-2 КПК України встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим зазначено, що об`єкти нерухомості житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельні ділянки за вищевказаною адресою з кадастровими номерами: :51:005:0053, площею 0,25 га :51:005:0054 площею 0,308 га, власником яких є ОСОБА_15 , є об`єктами кримінально протиправних дій, визнані речовими доказами та відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

Відповідно п. 1, 2 ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі, зокрема, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 28 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватись «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві».

Слідчий суддя враховує, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою можливої передачі майна стороннім особам, а також відчуження, розпорядження та використання, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, перетворення та відчуження цього майна.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що нерухомість, на яку просить накласти арешт слідчий, є речовим доказом, наразі слідчим встановлюється її вартість та у подальшому забезпечення необхідність проведення слідчих дій, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна на об`єкти нерухомості житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельні ділянки за вищевказаною адресою з кадастровими номерами: :51:005:0053, площею 0,25 га :51:005:0054 площею 0,308 га, які на праві власності належать ОСОБА_15 , з позбавленням права відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Задовольняючи частково клопотання, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Тому в частині розпорядження та використання даного майна необхідно відмовити, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження для власника становить надмірний тягар.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 3, 7, 22, 16, 131,132, 167, 170-175,309,369-372,532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0001944 від 03.11.2022 року, задовольнити.
Накласти арешт на об`єкти нерухомості:

?житловий будинок та земельні ділянки з кадастровими номерами: :51:005:0053, площею 0,25 га :51:005:0054 площею 0,308 га за адресою: АДРЕСА_2 ,

власником яких є ОСОБА_15 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) з позбавленням права відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1