ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2093/22 Справа № 202/9915/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0000886, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівці-Лази Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України за мобілізацією, командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_9

в режимі відеоконференції

підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 56 діб, котрий відраховувати з моменту затримання, з визначенням застави в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 104 000 (сто чотири тисячі) гривень.

Слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а також наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 496 200 гривень.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, санкція якого передбачає покарання до 10 років позбавлення волі, а тому останній може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також прокурор зазначив, що слідчим суддею при визначенні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не в повній мірі врахував майновий стан підозрюваного, а саме наявність у нього постійного систематичного доходу, який ним отримувався під час проходження служби в ЗСУ, вкрай негативну службову характеристику за час проходження служби в військовій частині.

- захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, а клопотання слідчого залишити без задоволення.

В обґрунтування вказує, що вказані органом досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджуються, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 нікуди не зникав, не переховувався, самостійно прибув до приміщення суду для розгляду клопотання. Зазначає, що інші ризики, а саме незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, також нічим не підтверджуються.

Також захисник зазначає про відсутність доказів обґрунтованості підозри.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_10 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін. Вказує, що підозрюваному ОСОБА_7 призначена заробітна плата у самому мінімальному розмірі, а отже визначений розмір застави, є непомірним.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 не укривався від слідства, сумлінно виконував службові обов`язки, є сумлінним сім`янином, перебуває у шлюбі.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив задовольнити свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно матеріалів справи слідує, що 10 серпня 2022 року до ЄРДР за № 0000886 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

23 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у непокорі, тобто іншому умисному невиконанні наказу, вчиненій в умовах воєнного стану.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Доводи апеляції сторони захисту в частині необґрунтованості підозри ОСОБА_7 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як слідує з наданих матеріалів справи, під час судового розгляду слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, що підтверджується, зокрема: актом службового розслідування за фактом залишення позицій військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ; наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 68 від 22 серпня 2022 року Про результати службового розслідування; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 від 04 жовтня 2022 року; ОСОБА_12 від 11 серпня 2022 року; ОСОБА_13 від 03 жовтня 2022 року; ОСОБА_14 від 08 жовтня 2022 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів зважає на рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Розглядаючи доводи захисника стосовно відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, який врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

З таким висновком погоджується й колегія суддів, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника відносно того, що вина підозрюваного ОСОБА_7 в інкримінованому злочині не доведена, фактично зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини останнього в інкримінованому злочині, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.

Таким чином, підстав вважати підозру ОСОБА_7 необґрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутніми, як на це посилається захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, а тому, ці доводи захисника не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Поряд з цим, доводи апеляційної скарги прокурора є слушними та такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених стеттею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Цих вимог закону не було дотримано в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що застава у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією, командиром стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за ознакою непокори, що вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 військовослужбовцям Збройних Сил України, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно довідки, виданої командиром військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_7 з серпня 2022 року по листопад 2022 року отримав грошове забезпечення в розмірі 131 702 гривень.

Таким чином, визначена слідчим суддею застава у виді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідає сумі 104 000 гривень, з урахуванням отриманого грошового забезпечення ОСОБА_7 , на переконання колегії суддів не може гарантувати виконання останнім покладених на нього обов`язків, оскільки є занадто малою.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, вищевказаного ризику, тяжкості інкримінованого злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_7 , в тому числі отримання ним постійного, систематичного доходу під час проходження служби в Збройних Силах України, з огляду на військову загрозу державі Україна з боку Російської Федерації, та те, що існує суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 156 000 гривень, на даному етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним або навпаки, занадто малим для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати та відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2023 року включно з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скарг у прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Апеляційну скарг у захисника ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0000886, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_15 , погодженого прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_16 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 156 000 (сто п`ятдесят шість тисяч) гривень (з урахуванням внесеного розміру застави), яку підозрюваний або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, поточний рахунок отримувача: UA1086699, та надати документи, що підтверджують сплату застави слідчому та прокурору.

У разі сплати суми застави звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

- не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання старшому слідчому Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20