Справа № 206/3474/22
Провадження № 1-кп/206/206/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000226 від 22.10.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2022 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Органом досудового розслідуванням встановлено, що 10.10.2022 року приблизно о 22 годині 20 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалось за можливе, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Chevrolet» моделі «Aveo» державний номерний знак « НОМЕР_1 », та разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні, слідували до місця їх спільного на той час місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Під час поїздки, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_3 про намір жити окремо, у зв`язку з чим зажадала, щоб він залишив її та пішов жити до його батьків, що не влаштувало ОСОБА_3 та в результаті чого між ними стався словесний конфлікт. В ході вказаного конфлікту, у ОСОБА_3 раптово виникла неприязнь до своєї дружини ОСОБА_7 , та, у зв`язку з цим, на ґрунті виниклих неприязних стосунків, раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, в той же день та час, тобто 10.10.2022 року, близько 23 години 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось за можливе, прибувши та зупинившись біля воріт домоволодіння за адресою їх з ОСОБА_7 спільного, на той час, місця мешкання у АДРЕСА_2 та, дочекавшись, поки вона вийде з машини, ОСОБА_3 підбіг і, стоячи в безпосередній близькості обличчям до неї, своїми обома руками схопив ОСОБА_7 за комір одягнутої на ній куртки та умисно відштовхнув її назад таким чином, що ОСОБА_7 впала на землю на коліна. Далі ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 з лівого боку та своєю правою ногою, взутою у взуття, умисно наніс їй один удар в область лівого стегна. Після цього, ОСОБА_3 пішов до будинку, щоб зібрати свої речі, а ОСОБА_7 піднялась та попрямувала до ванної кімнати будинку. В цей час ОСОБА_3 прослідував за нею та, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення їй тілесних ушкоджень, стоячи обличчям до ОСОБА_7 , в положенні безпосередньої близькості, долонею своєї правої руки, умисно наніс їй не менше трьох ударів в область голови, а саме щоки та підборіддя з лівого боку. Почувши, що плаче їх молодший син, ОСОБА_7 вибігла з ванної кімнати до спальні, де перебували діти. Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на спричинення дружині ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 зайшов до спальної кімнати, де перебувала ОСОБА_7 з їх дітьми, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і почав викидати та різати ножем речі ОСОБА_7 , в результаті чого, тримаючи ніж в правій руці, зачепив нігтьову фалангу першого пальця лівої кисті ОСОБА_7 . Присутній малолітній ОСОБА_5 почав плакати, у зв`язку з чим ОСОБА_7 взяла його на руки, щоб заспокоїти та сіла на стілець. В цей час ОСОБА_3 , не бажаючи припинити свої злочинні дії, підійшов до ОСОБА_7 та, стоячи в безпосередній близькості обличчям до неї, своїми обома руками, стиснутими в кулак, почергово, умисно наніс ОСОБА_7 не менше трьох ударів в область правого та лівого плеча, а також своєю лівою ногою, взутою у взуття, умисно наніс ОСОБА_7 один удар в область правого стегна. В цей час ОСОБА_7 , відпустивши сина з рук, піднялась зі стільця, а ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в безпосередній близькості обличчям до неї, своєю правою рукою схопив ОСОБА_7 за шию, а лівою рукою, стиснутою в кулак, умисно наніс не менше двох ударів в область її руки та тулубу з правого боку. В цей час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які прибігли в будинок, припинили протиправні дії ОСОБА_10 , відтягнувши його від ОСОБА_7 . Внаслідок вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_7 були спричинені, згідно висновку судовомедичного експерта, тілесні ушкодження у вигляді: - трьох синців: в виличній області ліворуч з частковим переходом на нижню повіку лівого ока, в проекції кута нижньої щелепи ліворуч з переходом в підщелепну область та перед вушну область, на підборідді ліворуч з переходом в підщелепну область та частково на передню поверхню шиї; - синця на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча на межі верхньої та середньої третини; - трьох синців: на зовнішній поверхні правого плеча у верхній та нижній третині, на задній поверхні правого плеча в середній третині; - синця з садном на його тлі на зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині; - чотирьох синців: на зовнішньо - задній поверхні лівого стегна на межі верхньої та середньої третини, на зовнішньо - передній поверхні лівого стегна на межі середньої та нижньої третини, у нижньому-зовнішньому квадранті правої сідниці, на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині з частковим переходом на задню; Також було заподіяно різану рану на нігтьовій фаланзі 1-го пальця лівої кисті з частковим переходом на нігтьову пластинку. Вказані тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні. В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 заявила клопотання про закриття провадження у справі 206/3474/22 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням. Правові наслідки закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України їй роз`яснені та зрозумілі. Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання потерпілої про закриття провадження у справі та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням та просила суд його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання потерпілої та просив суд його задовольнити, письмове клопотання просив долучити до матеріалів справи. При цьому суду показав, що розуміє, що вказана обставина не є реабілітуючою, суть обвинувачення йому зрозуміла, він визнає свою вину у повному обсязі, підтвердив факт примирення з потерпілою ОСОБА_7 . Суд, розглянувши клопотання потерпілої ОСОБА_7 , дослідивши обвинувальний акт з додатками, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу. Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав та щиро розкаявся, після роз`яснення йому права, передбаченого ст. 285 КПК України, проти закриття кримінального провадження з зазначеної підстави не заперечує та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Таким чином, оскільки ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальний проступок, примирився з потерпілою, не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
На підставі ст. 46 КК України, керуючись ст.314, 284-286, 288, 350, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у справі під №206/3474/22 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою, на підставі ст. 46 КК України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою.
Кримінальне провадження під № 0000226 від 22.10.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1