Номер провадження: 11-сс/813/384/23
Справа № 521/4053/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора : ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

особи стосовно якої подане клопотання ОСОБА_8

перекладача : ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.02.2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту) та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, громадянина Грузії, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який розшукується компетентними органами Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.145, 358 КК Чеської Республіки,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.02.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури про застосування екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_8 та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 17.04.2023 року та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді;

2) повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до Одеської місцевої прокуратури №2 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на в`їзд в Україну та виїзд з України.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі керівник Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до громадянина Грузії ОСОБА_8 екстрадиційний арешт до фактичної передачі компетентним органам Чеської Республіки.

Вказує, що слідчий суддя проігнорував вимоги ст. 585 КПК України .

Слідчий суддя не надав оцінку відомостям про те, що ОСОБА_8 переховувався від органів досудового розслідування, покинув територію Чеської Республіки , перемістився до Польщі та був оголошений у загальнодержавний розшук. Вручити йому екземпляр постанови про початок проведення процедури кримінального переслідування не виявилося можливим , він не має постійного місця проживання на території Чеської Республіки , є Громадянином Грузії, та має постійне місце проживання на її території.

Відповідно до інформації УСБУ в Одеській області від 31.01.2022 року ОСОБА_8 неодноразово порушував умови застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, залишав місце проживання, вільно пересувався на автомобілі.

25.05.2022 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8. У вчиненні злочину , передбаченого ч.4 ст. 186 КК щодо нього змінено запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою у зв`язку зі спробою покинути територію України.

Ці обставини обов`язково мали бути враховані слідчим суддею..

З урахуванням тяжкості покарання , що загрожує ОСОБА_8 є обґрунтовані підстави вважати, що опинившись на свободі він намагатиметься уникнути видачі та притягнення до кримінальної відповідальності.

Він також притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину на території України.

Постановою Офісу Генерального прокурора від 31.08.2021 року прийнято рішення про видачу ОСОБА_8 до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених розділами 21, 145 та 358, скоєних у співучасті відповідно до розділу 23( тяжке тілесне ушкодження, хуліганство, вчинені групою осіб) КК ЧР.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2021 року скаргу на постанову від 31.08.2021 року було залишено без задоволення.

Звільнення ОСОБА_8 з під варти створює умови не тільки уникнення особи від притягнення до кримінальної відповідальності на території Чеської Республіки , а й на території України.

Слідчий суддя не мав підстав звільняти ОСОБА_8 з під варти у зв`язку з наявністю хвороб, які унеможливлюють перебування в умовах слідчого ізолятора.

На території м. Одеси та Одеської області ОСОБА_8 не має власного житла , постійної роботи, його дружина та діти є громадянами Грузії, тому не можуть бути гарантією запобігання його втечі .

Звільнення ОСОБА_8 З під варти свідчить про порушення слідчим суддею вимог ст. 585 КПК та ставить під загрозу авторитет компетентних органів України з питань видачі на міжнародній арені.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечили проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження , дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із клопотання прокурора вбачається, що співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 31.05.2021 року о 19.40 год. в пункті пропуску «Паромний комплекс Орлівка» встановлено та затримано громадянина Грузії ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину , передбаченого ст. 145, 358 КК ЧР.

Начальником зонального сектору № 2 ВКП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 31.05.2021 року складено протокол про затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208, 582 КПК України. За ініціативою компетентних органів Чеської Республіки 29.03.2021 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_8 .

Згідно клопотання, підставою для затримання ОСОБА_8 та застосування у подальшому стосовно нього тимчасового арешту є відомості, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави у вигляді тримання під вартою.

Так, згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу громадянин Грузії ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.145, 358 (тяжке тілесне ушкодження та хуліганство) КК Чеської Республіки.

Районним судом Праги 1 Чеської Республіки 23.03.2021 року видано ордер на арешт № 43 Nt 2515/2021 громадянина Грузії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів, що містяться у картці Інтерпол вбачається, що 18.08.2019 близько 05 год. 35 хв. громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 завдали тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_23.

Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_8 на території Чеської Республіки відповідає злочину, передбаченому ч.1 ст.121 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на 1 рік.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України - не спливли.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.201 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою ( екстрадиційний арешт) для забезпечення його видачі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.08.021 року щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до вирішення питання про його видачі.

ОСОБА_8 наразі притягується до кримінальної відповідальності Київським районним судом м. Одеси за обвинуваченням у вчиненні злочину , передбаченого ч 4 ст. 186 КК та 25.05.2022 року відносно нього змінено запобіжний захід з застави на тримання під вартою .

Офісом Генерального прокурора 31.08.2021 року прийнято рішення про видачу ОСОБА_8 до Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності.

26.01.2023 року Офісом Генерального прокурора прийнято рішення про відстрочення фактичної передачі ОСОБА_8 до закінчення судового провадження . Обласній прокуратури доручено здійснювати нагляд за триманням ОСОБА_8 під вартою , а у разі його звільнення забезпечити застосування екстрадиційного арешту.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2023 року у кримінальному провадженні за ч 4 ст. 186 КК щодо ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжних захід у виді цілодобового домашнього арешту.

16.02.2203 року ОСОБА_8 був затриманий.

У разі звільнення ОСОБА_8 з під варти та застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, є ризик того , що він почне переховуватися від компетентних органів України з метою уникнення видачі до Республіки Чехія.

З урахуванням того , що фактична передача ОСОБА_8 до теперішнього часу не здійснена , тому існує ризик йог переховування, виникла необхідність у застосуванні відносно нього екстрадиційного арешту.

Частиною 1 ст.61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року передбачено, що особа яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.

Згідно п.9 ч.1 ст.541 КПК України, екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Частинами 1,2,10 ст. 584 КПК України передбачено, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судці за місцем тримання особи під вартою.

Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Згідно ч.1, 2 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Слідчий суддя за результатами розгляду клопотання прокурора прийняв рішення про відмову у його задоволенні та застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням визначених ч.5 ст.194 КПК обов`язків.

Приймаючи таке рішення , слідчий суддя виходив із того , що ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.08.2021 року стосовно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту , який неодноразово був продовжений. ОСОБА_8 з літа 2021 року був обізнаний про е, що він розшукується судом Чеської Республіки, проте з матеріалів клопотання не вбачається, що він з цього часу переховувався з метою уникнути екстрадиції. В зв`язку з обвинуваченням його у скоєнні злочину на території України до нього було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який 16.02.2023 року було змінено на домашній арешт.

Слідчий суддею було враховано наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, та стан його здоров`я.

Висновки слідчого судді щодо доведеності наявності ризику переховування ОСОБА_8 від органів, якими проводиться екстрадиційна перевірка та суду при вирішенні питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Чеської Республіки, відповідають матеріалам провадження , в яких містяться дані про вчинення ОСОБА_8 злочинів на території Чеської Республіки та про розшук останнього компетентним органом Чеської Республіки.

Разом з тим, як видно, слідчий суддя дійшов висновку , що прокурором не було доведено неможливості застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою для запобігання встановленого вище ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Чеської Республіки .

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.08.2021 року скасовано ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2021 року, постановлену за результатами розгляду клопотання Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), який розшукується компетентними органами Чеської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.145, 358 КК Чеської Республіки та застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) запобіжний захід у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Чеської Республіки, але не більше строку визначеного Главою 44 КПК України - починаючи з 31.05.2021 року, і з перевіркою наявності підстав для продовження застосування запобіжного засобу не рідше одного разу на два місяці.

Таке рішення апеляційного суду мотивовано тим, що доводи прокурора про наявність підстав для застосування до ОСОБА_8 виняткового та найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Апеляційний суд, з урахуванням особи ОСОБА_8 , який має міцні соціальні зв`язки, оскільки перебуває у шлюбі та має на утриманні дитину, має постійне офіційно зареєстроване місце проживання, яке належить на праві власності його дружині та за яким він проживає з дружиною та дитиною, офіційно перебуває на території України, дійшов висновку, що застосуванню підлягає більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, який відповідно до ст.184 КПК України полягає в забороні ОСОБА_8 залишати житло у встановлений час, з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Апеляційний суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, та використання електронних засобів контролю дозволить контролювати його місце перебування під час вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та його фактичну передачу а також зможе запобігти вищезазначеному ризику.

Також вбачається з наданої інформації ВП №3 ОРУП № 1 від 02.06.2022 року , яка міститься в матеріалах провадження , що запобіжний захід у виді домашнього арешту неодноразово був продовжений ухвалами Малиновського районного суд м. Одеси від 13.10.2021 року, 09.12.2021 року, 03.02.2022 року, 31.03.2022 року, умови запобіжного заходу не порушувалися.

В матеріалах провадження наявні копії ухвал Малиновського районного суду м. Одеси від 13.10.2021 року, 09.12.2021 року , 03.02.2022 року , 31.03.2022 року , якими задоволені клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

У зазначених ухвалах слідчого судді вказано , що при вирішені питання слідчий суддя враховує, в т.ч. і належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Посилання апеляційної скарги прокурора , як на підставу для скасування ухвали слідчого судді на те , що не було враховано, що ОСОБА_8 неодноразово порушував запобіжний захід у виді домашнього арешту в рамках екстрадиційної процедури , виходячи із наявних у матеріалах провадження процесуальних документів та відомостей, не знаходять свого підтвердження.

Такі твердження не були вказані у клопотанні прокурора про застосування екстрадиційного арешту, тобто цими обставинами клопотання прокурора не обґрунтовувалося . Відповідні відомості та докази на підтвердження цих обставин суду першої інстанції не були надані .

Прокурор , як видно , з наявних у матеріалах копій ухвал слідчого судді від 03.02.2022 р. та від 31.03.2022 року звертався після отримання такої інформації із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відомості про те, що після отримання прокурором інформації, на яку є посилання в апеляційній скарзі, прокурор звертався з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту , як то передбачено приписами ч. 3 ст. 585 КПК , матеріали провадження не містять.

Тому апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині , не можна визнати достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді від 17.02.2023 року .

В період з 22.05.2022 року по 16.02.2023 року ОСОБА_8 перебував під запобіжним заходом у виді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000982 за обвинуваченням у вчиненні злочину , передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2023 року запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо нього змінено на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Під час апеляційного розгляду отримана інформація про те, що наразі відомості про порушення умов застосовано запобіжного заходу у виді домашнього арешту орган поліції не має.

Матеріалами провадження підтверджено, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, оскільки, перебуває у шлюбі та має на утриманні дитину, має постійне офіційно зареєстроване місце проживання, яке належить на праві власності його дружині та за яким він проживає з дружиною та дитиною, офіційно перебуває на території України, що підтверджується посвідкою на постійне проживання на території України.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні у ОСОБА_8 соціальні зв`язки не здатні впливати на його поведінку та запобігти втечі не підтверджені відповідними обставинами та доказами.

Підставно враховано слідчим суддею і відомості про стан здоров`я ОСОБА_8 , як то передбачено ст. 585 КПК.

Твердження апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не мав підстав звільняти з під варти ОСОБА_8 , оскільки наявні у нього хвороби не є такими , що унеможливлюють перебування під вартою, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки вимоги ст. 585 КПК не передбачають, що врахуванню підлягають лише наявність хвороби , яка перешкоджає перебування особи під вартою.

Натомість , міцність соціальних зв`язків, наявність утриманців, родини , стан особи підлягають врахуванню у сукупності з відомостями про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та тяжкістю покарання, що загрожує особі.

Самі по собі відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні, на що посилається апелянт , не є безумовною та достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) , оскільки , як вже було зазначено , ці обставини підлягають сукупній оцінці з іншими відомостями , зазначеними у ч. 2 ст. 585 КПК Україні.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків слідчого судді про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_8 визначених ч. 5 ст. 194 КПК обов`язків дозволить контролювати його місце перебування під час вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та його фактичну передачу, зможе запобігти вищезазначеному ризику.

У разі порушення ОСОБА_8 умов обраного слідчим суддею запобіжного заходу , слідчий суддя за клопотанням прокурора має право постановити ухвалу про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги прокурора про наявність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до прийняття рішення про видачу особи (екстрадицію), не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 404, 407, 409, 419, 585 , ч 2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 залишити без задоволення .

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.02.2023 року , якою щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3