Справа № 277/1075/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю проквурора ОСОБА_3

захисника обвинувачених ОСОБА_4

законного представника

неповнолітніх обинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника ювенальної превенції ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

1. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аполлонівка, Ємільчинського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

по ст.185 ч.4 КК України; -

2. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Аполлонівка, Ємільчинського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, учня 10 класу «Степанівського ліцею» Ємільчинської селищної ради Житомирської області, раніше не судимого,

по ст.185 ч.4 КК України; -

3. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Аполлонівка, Ємільчинського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_2 , гр. України, українця, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, особи з інвалідністю з дитинства, раніше не судимого

по ст.185 ч.4 КК України; -

в с т а н о в и в:

13 грудня 2022 року до Ємільчинського районного суду в порядку ст.291 КПК України надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, з угодами про визнання винуватості, укладеними між прокурором та підозрюваними, з наданням потерпілою письмової згоди прокурору на укладення даної угоди.

ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що на початку липня 2022 року близько 17 години неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні не функціонуючого будинку культури с. Аполлонівка Ємільчинської територіальної громади Новоград-Волинського району Житомирської області, достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, та що ОСОБА_9 , яка є власником приміщення не функціонуючого деревообробного цеху, розташованого за адресою: вул. Центральна, 24, с. Аполлонівка, виїхала за кордон, запропонував неповнолітньому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітньому рідному брату ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинити крадіжку майна з приміщення вказаного цеху, на що останні погодилися.

Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня близько 18 години, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підійшли до приміщення не функціонуючого деревообробного цеху ОСОБА_9 , розташованого за адресою: вул. Центральна, 24, с. Аполлонівка, та підійшли до одного з вікон в його стіні, яке зі сторони вулиці загратоване металевими гратами.

Переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та не може завадити вчиненню кримінального правопорушення, ОСОБА_11 за допомогою цеглини, яку віднайшов поряд, розбив нижню ліву скляну шибку вікна, після чого ОСОБА_10 разом з ОСОБА_10 , за допомогою металевого прута, якого віднайшов останній на території, де знаходиться вказаний цех, розігнули в нижній частині металеві грати, якими загратоване вікно. Через виникший отвір ОСОБА_10 та ОСОБА_10 проникли в середину приміщення, а ОСОБА_11 залишився назовні спостерігати за обстановкою навколо, звідки таємно викрали 6 (шість) металевих дисків по дереву для циркулярної пили загальною вартістю 2319,98 грн., спричинивши ОСОБА_9 матеріальні збитки на вказану суму.

Дії ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

09 грудня 2022 року у кримінальному провадженні із наданням потерпілою письмової згоди прокурору на укладення угоди між прокурором та ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в присутності законних представників неповнолітніх підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони узгодили ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 покарання за ст.185 ч.4 КК України із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладанням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.476 КПК України.

Суд вважає, що угода відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, представники служби у справах дітей, ювенальної превенції, неповнолітні обвинувачені, законні представники неповнолітніх обвинувачених, захисник неповнолітніх обвинувачених клопотали про затвердження угоди. Потерпіла зазначила, що дала згоду на укладення угоди та не заперечила проти її затвердження.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення у скоєнні якого ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 беззаперечно визнають себе винуватими згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно заяви потерпіла ОСОБА_9 надала згоду прокурору на укладення між ним та неповнолітніми обвинуваченими угоди про визнання винуватості.

При призначенні неповнолітнім обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, по місцю проживання характеризується позитивно, ОСОБА_11 є особою з інвалідністю з дитинства, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинувачених, суд вважає їх щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення кримінального правопорушення неповнолітніми.

Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинувачених судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, надання потерпілою письмової згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченими, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом. Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався, що обвинувачені розуміють положення ст.474 ч.4 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок.

Цивільний позов по справі не заявлений.

По справі є процесуальні витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у розмірі 755 грн. 12 коп., які підлягають стягненню із законних представників обвинувачених в прибуток держави в дольовому порядку.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоди про визнання винуватості, укладені 09 грудня 2022 року між прокурором та ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст.76 КК України на обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Процесуальні витрати в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп., пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи стягнути із законного представника неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_10 - ОСОБА_5 в сумі 503 (п`ятсот три) грн. 42 коп., із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_6 в сумі 251 (двісті п`ятдесят одна) грн. 71 коп.

Речові докази: 6 (шість) металевих дисків по дереву для циркулярної пили, які передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 - повернути останній.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченими виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_12 ОСОБА_13