ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/151/23 Справа № 203/2478/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000429, про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, маючого на утриманні двох дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Слідчий суддя дійшов висновку, що будь-яких доказів на підтвердження наявності ризиків, визначених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не надано, та у суду відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою після закінчення дії попереднього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

В апеляції:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 990 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 657 290 гривень.

В обґрунтування вказує, що при винесенні ухвали про відмову в обранні запобіжного заходу, слідчий суддя не врахував та не дав оцінки зібраним під час досудового розслідування доказам, якими обґрунтовується підозра.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_6 , зважаючи на тяжкість злочинів та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Також підозрюваний без поважних причин не являвся на виклики до слідчого та прокурора, а також ухилявся від проведення слідчих дій. Також прокурор вказує на наявність ризику знищення, сховування або спотворення будь-якої із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім цього, вказує на наявність ризиків незаконного впливу на свідків та експертів, а також ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, оскільки слідчим суддею було повно та всебічно розглянуто справу, досліджено всі наявні докази та надано оцінку ризикам.

Також захисник вказує, що застава в розмірі 990 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 657 290 гривень не відповідає вимогам ст. 182 КПК України, визначена без урахування майнового стану підозрюваного та не підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами щодо розміру збитків.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що передбачені ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.

Згідно матеріалів справи слідує, що 25 червня 2022 року до ЄРДР за № 0000429 внесені відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.

19 серпня 2021 року старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Дніпропетровській області поштовим зв`язком направлено ОСОБА_6 за місцем його мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , письмове повідомлення про підозру, а також вручено його близьким родичам.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наявність відповідних доказів, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.

В той же час, слідчий суддя не вбачав наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, визначених пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні.

Слідчий суддя вказав, що прокурором не був доведений ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, враховуючи, що підозрюваний не порушував обраного відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та жодного з покладених на нього слідчим суддею обов`язків, що визначені за ч. 5 ст. 194 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вказав, що прокурором не були доведені ризики знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого або інших підозрюваних, яких в кримінальному провадженні не визначено на час розгляду клопотання по суті, а також експертів та спеціалістів, та в матеріалах клопотання міститься висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, як і не доведено ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, в суду були відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою після закінчення дії попереднього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки воно в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 в тому числі особливо тяжкого злочину, є безпідставними, оскільки дана обставина була враховано слідчим суддею під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Твердження прокурора про те, що слідчий суддя безпідставно не визначив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, апеляційний суд не може взяти до уваги, оскільки, розмір застави визначається слідчим суддею в тому числі, з урахуванням ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також відсутності жодних з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з чим погодився і апеляційний суд, тому і підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, не встановлено.

З урахуванням вищевказаних обставин, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі.

Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000429, про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4