Провадження №1-кп/367/760/2022
УХВАЛА

Іменем України

04 січня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (у режимі відео конференції за допомогою сервісу EasyCon),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ірпені Київської області клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000332 від 19.04.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча Київської області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

встановив:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 27.12.2022 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, в якому було призначене підготовче судове засідання, та ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2022 застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 05 січня 2023 року (включно) без альтернативи внесення застави.

30.12.2022 до Ірпінського міського суду Київської області від прокурора надійшло клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ухилятись від слідства й суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити. Вважав, що більш м`які види запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не є достатніми для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

При обговоренні клопотання прокурора захисник ОСОБА_4 заперечував щодо заявленого клопотання, вважав, що підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, оскільки ризики наведені прокурором у судовому засіданні необґрунтовані належним чином.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи свого захисника, просив відмовити в застосуванні до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За правилами ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, яким є тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке є особливо тяжким, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, на строк до 15 років. У зв`язку з чим, обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення відповідальності, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Крім того, обвинувачений не одружений, не працює, тобто у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки.

Тому, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у випадку визнання його винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, а тому є необхідним у цій конкретній справі.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд зауважує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме добровільна участь громадянина України в збройних формуваннях держави-агресора, є особливо тяжким злочином та становить підвищену небезпеку для суспільства, а тому суд вважає, що в даному конкретному випадку застосування відносно останнього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є виправданим.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім цього, суд, враховуючи наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не визначає розмір застави на підставі ч. 6 ст. 176 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 197, 314,315 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 04 січня 2023 року до 04 березня 2023 року включно.

Строк дії ухвали суду до 04 березня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1