Провадження №11-сс/824/48/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката, яка діє в інтересах

ТОВ «Сервіс-Агромаркет» - ОСОБА_7 ,

адвоката, який діє в інтересах

ТОВ «Сервіс-Агромаркет»

та ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційними скаргами адвоката, який діє в інтересах ТОВ «Сервіс-Агромаркет» та ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000131 від 20.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

10 листопада 2022 року до Подільської районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000131 від 20.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, а саме на електронні носії інформації S/N Z5P50MTBSX13; Z6ANA8UASX13; S2AXY5CZ, та ноутбук марки - ASUS, S/N G9NOCX226659394, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та належать ТОВ «Сервіс Агромаркет».

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року вказане клопотання задоволено та накладено арешт на Обґрунтовуючи своє рішення, слідчим суддею зазначено, що арешт на вказане майно накладається з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

На вказану ухвалу слідчого судді, адвокат, який діє в інтересах ТОВ «Сервіс-Агромаркет» та ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , подав дві апеляційні скарги, які містять аналогічний зміст та прохання, а саме адвокат вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, а накладений арешт безпідставним, оскільки законність його не підтверджена належними доказами. Дозвіл на вилучення під час обшуку комп`ютерної техніки слідчим суддею не надавався, однак всупереч цього, така техніка була вилучена, що є неправомірним та що слідчим суддею під час розгляду клопотання було залишено поза увагою. Окрім цього, накладаючи арешт на майно з метою його конфіскації, слідчим суддею не враховано, що власник даного майна ОСОБА_8 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, чим порушено вимоги ст.170 КПК України. Також, відсутні будь-які дані причетності вилученого майна та його власника до кримінального провадження та що вилучене майно має якесь доказове значення для кримінального провадження та може бути використане як доказ. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, пославшись на те, що повний текст ухвали він отримав лише 02.12.2022 року, після чого зміг належним чином підготувати апеляційну скаргу та направити її до апеляційного суду, у зв`язку з чим причину пропуску строку просить визнати поважною.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який не заперечував проти дійсності доводів апеляційних скарг адвоката ОСОБА_9 , щодо їх вирішення поклався на розсуд суду;

- адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили задовольнити їх у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1. ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Встановивши причини пропущення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що існують підстави для поновлення строку на подачу апеляційної скарги адвокату ОСОБА_9 , так як причини пропуску такого строку, слід визнати поважними.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Належні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно положень ч.3 ст.170 КПК України, випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст.98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на електронні носії інформації S/N Z5P50MTBSX13; Z6ANA8UASX13; S2AXY5CZ, та ноутбук марки - ASUS, S/N G9NOCX226659394, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та належать ТОВ «Сервіс Агромаркет», прокурор повинен був зазначити, яке відношення дане товариство має до вчинення кримінального правопорушення, посилаючись при цьому на докази на підтвердження зазначеного.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказані електронні носії та ноутбук, які були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.

Прокурором, який звернувся до суду з клопотанням не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речового доказу арештованого майна.

Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді.

Постанова прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 від 09.11.2022 року про визнання електронних носіїв інформації S/N Z5P50MTBSX13; Z6ANA8UASX13; S2AXY5CZ, та ноутбук марки - ASUS, S/N G9NOCX226659394, речовим доказом, ґрунтується фактично на тому, що зазначені електронні носії та ноутбук були вилучені за адресою: АДРЕСА_1 та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Однак, будь - яких підтверджень тому, що вказані електронні носії та ноутбук були об`єктом кримінально протиправних дій чи були набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають вимогам ст.98 КПК України постанова прокурора не містить.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, в порушення вказаних вимог, прокурором не було долучено до клопотання дані, які би давали достатньо підстав вважати, що таке застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необхідним у вказаному кримінальному провадженні.

Водночас, слідчим суддею не перевірені, не доведені прокурором правові підстави для арешту майна ТОВ «Сервіс Агромаркет» та ОСОБА_8 , можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки, матеріали клопотання не містять інформації щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 чи іншим особам, які мають відношення до ТОВ «Сервіс Агромаркет».

Відомості про вчинення ОСОБА_8 чи будь-якою особою, яка має будь-яке відношення доТОВ «Сервіс Агромаркет», злочину, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Не доведено значення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.

Таким чином, клопотання не містить достатніх та допустимих, у розумінні ст.86 КПК України, доказів які б підтверджували причетність ТОВ «Сервіс Агромаркет» чи ОСОБА_8 , до обставин, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, і жодних висновків компетентних органів щодо їх незаконної діяльності до клопотання не долучено.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не було доведено необхідність накладення арешту на електронні носії інформації S/NZ5P50MTBSX13; Z6ANA8UASX13; S2AXY5CZ, та ноутбук марки - ASUS, S/NG9NOCX226659394, які були виявлені та вилучені за адресою: АДРЕСА_1 з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст.ст.171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власників.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що слідчий суддя розглядаючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вийшов за його межі та наклав арешт на майно з метою конфіскації майна, а не збереження речових доказів, як це зазначено у клопотанні, однак вказані обставини не можуть впливати на розгляд клопотання прокурора по суті та прийняття відповідного рішення за результатами його розгляду.

За таких обставини, які вказують на необ`єктивність судового розгляду, а також з врахуванням пояснень прокурора під час апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги адвоката, який діє в інтересах ТОВ «Сервіс-Агромаркет» та ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000131 від 20.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000131 від 20.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, а саме на електронні носії інформації S/N Z5P50MTBSX13; Z6ANA8UASX13; S2AXY5CZ, та ноутбук марки - ASUS, S/N G9NOCX226659394, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та належать ТОВ «Сервіс Агромаркет».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Поновити адвокату, який діє в інтересах ТОВ «Сервіс-Агромаркет» та ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги адвоката, який діє в інтересах ТОВ «Сервіс-Агромаркет» та ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000131 від 20.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, а саме на електронні носії інформації S/N Z5P50MTBSX13; Z6ANA8UASX13; S2AXY5CZ, та ноутбук марки - ASUS, S/N G9NOCX226659394, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ТОВ «Сервіс Агромаркет», скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000131 від 20.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, а саме на електронні носії інформації S/N Z5P50MTBSX13; Z6ANA8UASX13; S2AXY5CZ, та ноутбук марки - ASUS, S/N G9NOCX226659394, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ТОВ «Сервіс Агромаркет».

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4