ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

та сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0001807 від 20.06.2022 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого провідним інженером-програмістом в ТОВ «Логітек-Україна», з повною вищою освітою, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 жовтня 2022 року.

Цим вироком, ОСОБА_6 , - визнано винуватим у

ЄУНСС №714/1026/22 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8 .

Провадження №11-кп/822/471/22 Суддя - доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1, ч.4 ст. 358 КК України

вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України і за їх вчинення призначено покарання:

за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання штраф у розмірі 1050 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн..

Вирішено питання речових доказів.

Доводи апеляційних вимог.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 вважає вирок районного надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного, а тому підлягає зміні.

Суд в своєму вироку врахував особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працює, позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, проте призначив максимальне покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1, ч.4 ст. 358 КК України.

Відповідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд мав можливість та законні підстави призначити ОСОБА_6 менш суворе покарання в межах санкції статті.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_6 підробив офіційні документи тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 14.06.2022 р. та довідку військово-лікарської комісії №4054 від 14.06.2022 р., видані на його ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 , до яких були внесені недостовірні дані про його непридатність до військової служби.

На продовження своїх протиправних дій, достовірно знаючи про те, що вказані документи є підробленими, переслідуючи мету виїзду за межі України попри те, що в державі діє режим воєнного стану встановлений Указом Президента України №64 від 24 лютого 2022 року та виїзд за кордон чоловікам віком від 18 до 60 років заборонено, ОСОБА_6 використав вищевказані документи та надав їх 19 червня 2022 року о 19.00 год. під час проходження паспортного контролю працівникам прикордонної служби на контрольно-пропускному пункті «Порубне», що в с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області.

Позиції учасників апеляційного провадження в судових дебатах.

Обвинувачений ОСОБА_6 та в його інтересах захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні з підстав зазначених в ній. Просили змінити вирок суду першої інстанції і призначити більш м`яке покарання, а саме за ч.1 ст. 358 КК України у розмірі 200 НМДГ та за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 25 НМДГ. Підсудний ОСОБА_6 повідомив, що має 2-х малолітніх дітей, в даний час є переселенцем, квартиру винаймають. Вважає, що це також має бути підставою для зменшення суми визначеного штрафу. Вони з дружиною працюють і мають спільний сукупний дохід на сім`ю 25 тис. грн. і тому сума штрафу є для них занадто великою, т.я. це їх місячний бюджет.

Прокурор просив вирок районного суду залишити без змін, а доводи наведені апелянтом без задоволення, вважаючи їх безпідставними і такими, що не спростовують висновків суду в частині призначеного покарання обвинуваченому.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких апеляційний суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Встановивши суть вироку та з`ясувавши вимоги апеляційної скарги сторони захисту, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження щодо заявлених апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

З вироку вбачається, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 було розглянуто у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України, а тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється, відповідно до загальної засади змагальності процесу та положень ч.1 ст. 404 КПК України.

Отже, колегія суддів, перевіривши в межах апеляційних скарг матеріали даного кримінального провадження, вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону.

Твердження сторони захисту в інтересах ОСОБА_6 щодо характеристик останнього та обставин справи, які давали суду можливість та законні підстави призначити обвинуваченому менш суворе покарання в межах санкції статті, є безпідставними й жодним чином не підтвердженими, а також не спростовують висновків суду в цій частині.

Як убачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17000 грн. і за ч.4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, визначено остаточне покарання штраф у розмірі 1050 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн..

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправному діянню і не може вважатися суворим.

Слід зазначити, що пом`якшуючі обставини чи їх сукупність мають бути в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегією суддів встановлено, що при призначенні покарання обвинуваченому, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до проступків.

Також судом взято до уваги й особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, офіційно працевлаштований - провідний інженер-програміст ТОВ «Логітек-Україна», позитивно характеризується за місцем роботи, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей.

Крім того, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 до обставин, що пом`якшують покарання враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального діяння. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На думку колегії суддів, всі ці обставини й дали суду можливість призначити ОСОБА_6 мінімальний вид покарання, передбачений санкцією ч.1 та ч.4 ст. 358 КК України, а саме у вигляді штрафу.

Так, у своїй апеляційній скарзі, сторона захисту посилається на положення ст. 69 КК України, однак фактично не обґрунтовує, які саме обставини є такими, які б слугували призначенню її підзахисному менш суворого покарання.

Окрім того, для врахування тих чи інших пом`якшуючих обставин судом при призначенні покарання, обвинувачений та його адвокат повинні належним чином обґрунтувати і довести, яким є зв`язок цих обставин із вчиненим кримінальним правопорушенням, і чому вони істотно знижують його тяжкість. Більше того, визнання тієї чи іншої обставини пом`якшуючою, яка не зазначена в ч.1 ст. 66 КК України, є правом суду, а не обов`язком.

Варто уваги й те, що ОСОБА_6 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення саме в період запровадженого в країні воєнного стану, згідно указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 р..

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що твердження сторони захисту наведені в скарзі, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо призначення йому більш м`якого покарання, не можуть бути застосовані колегією суддів.

Дискреційні повноваження суду визнаються і ЄСПЛ, який у п.77 рішення в справі «Довженко проти України» від 12 квітня 2012 року зазначив про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що покарання визначене ОСОБА_6 у виді штрафу в розмірі 17850 грн. забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Всупереч доводам апелянта, оскаржений вирок районного суду в частині призначеного судом ОСОБА_6 покарання, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України. Більш конкретних та змістовних доводів, які б вказували на суворість призначеного покарання, в судовому засіданні апеляційної інстанції стороною захисту не заявлено, як і не обґрунтовано належним чином своїх доводів в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суд протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_9

Судді: ОСОБА_10

ОСОБА_11 ОСОБА_12