печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання заступника начальника управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

02.12.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна на майно, вилучене 30.11.2022 в приміщенні службового кабінету ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проведення обшуку, а саме: на мобільний телефон «Айфон», імеі НОМЕР_1 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 та жорсткий диск «РМ 991VV Me, 256 Gb, s/n НОМЕР_3 .

05 грудня 2022 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 000415 від 04.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. ч. 2, 3 ст. 332, ч. 3 ст. 362 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до статті 33 Конституції України закріплено право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, вільно залишати її територію, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Утім, таке право, відповідно до статті 64 Конституції України, може обмежуватися в умовах воєнного або надзвичайного стану із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян утворення - військових адміністрацій. Частиною 7 цієї статті, передбачено, що спрямування, координацію та контроль за діяльністю обласних військових адміністрацій з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану, здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України (далі ГШ ЗСУ).

Пунктом 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Частиною 3 статті 14 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» ГШ ЗСУ уповноважено організовувати діяльність військових адміністрацій, командувань видів Збройних Сил України, управлінь оперативних командувань, командувань військових з`єднань та частин Збройних Сил України на території, на якій введено воєнний стан.

Крім того, Положенням про ГШ ЗСУ, затвердженим Указом Президента України від 31.01.2019 № 23/2019 ГШ ЗСУ визначено головним органом військового управління з планування оборони держави, стратегічного планування застосування Збройних Сил України (далі - Збройні Сили) та визначених сил і засобів інших складових сил оборони (далі - інші складові сил оборони), координації і контролю за виконанням завдань у сфері оборони органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та силами оборони у межах, визначених законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Водночас ГШ ЗСУ уповноважено координувати та забезпечувати організацію мобілізаційних заходів.

Статтею 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», встановлено, що військовий обов`язок громадян України поділено на такі категорії: - допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; - призовники - особи, приписані до призовних дільниць; - військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; -військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; - резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку). Поряд з цим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі ( в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Частиною 1 статті 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, підлягають громадяни України: 1) на військовий облік призовників: приписані до призовних дільниць; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України звільнені зі служби у військовому резерві, які не виконали обов`язків служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів, не проходили строкову військову службу та не досягли 27-річного віку; 2) на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені з військової служби в запас; зняті з військового обліку Збройних Сил України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу; які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені зі служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування у запасі; 3) на військовий облік резервістів: які зараховані в особливий період на службу у військовому оперативному резерві; які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання, інше.

Частиною 4 статті 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», визначено, що у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Пунктом 3 частини 1 статті 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Частиною 1 статті 3 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації. Частиною 2 визначено, що мобілізація здійснюються на основі таких принципів: централізоване керівництво, завчасність, плановість, комплексність і погодженість. Частиною 3 визначено, що зміст мобілізаційної підготовки становить: створення, розвиток та утримання мобілізаційних потужностей для задоволення потреб держави в особливий період, створення мобілізаційного резерву, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу, бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час.

Частиною 2 статті 4 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», передбачено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Частинами 1, 2 статті 25 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі, якщо це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів та виконання мобілізаційних завдань (замовлень). Такі військовозобов`язані не підлягають прийняттю на службу у військовому резерві.

Організація, порядок, обсяги та переліки посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 8 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.п. 9, 11, 15 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: - здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; - беруть у межах своїх повноважень участь у здійсненні контролю за виконанням мобілізаційних заходів у місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, а також на підприємствах, здійснюють заходи, спрямовані на задоволення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку у людських і транспортних ресурсах.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема зобов`язаний: проводити перевірки готовності підприємств до оповіщення та забезпечення явки громадян, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації та у воєнний час, на пункти збору або у військові частини, стану бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і виконання військово-транспортного обов`язку.

24.02.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби з метою забезпечення оборони України захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, заборонено, на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Кабінетом Міністрів України 03.03.2022 прийнято постанову № 194 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану».

Згадану постанову доповнено пунктом 7 згідно з постановою Уряду від 07.03.2022 № 218, яким передбачено, що дія пунктів 2?6, першого із зазначених рішень не поширюється на військовозобов`язаних водіїв, які здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів та вантажів гуманітарної допомоги, військовозобов`язаних працівників підприємств залізничного транспорту, які забезпечують функціонування та безперебійну роботу залізниці, бронювання яких здійснюється відповідно до цього пункту.

Рішення стосовно бронювання зазначених в абзаці першому вказаного п. 7 військовозобов`язаних приймає Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації, зазначаючи строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час, який не може перевищувати шість місяців.

Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації, надсилають до Адміністрації Державної прикордонної служби рішення про бронювання відповідних військовозобов`язаних громадян України для врахування під час виїзду з України і в`їзду в Україну.

Додатком до постанови від 03.03.2022 № 194 передбачено відображення органом державної влади у Пропозиціях щодо бронювання військовозобов`язаних, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час, військового звання, військово-облікова спеціальності, назви територіального центру та соціальної підтримки за місцем розташування органу державної влади та окремо за місцем перебування військовозобов`язаного на військовому обліку.

Згідно частини 1 статті 15 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», частини 1 статті 6 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» рішення обласних військових адміністрацій (акти місцевих державних адміністрацій) приймаються в формі розпорядження чи наказу.

Згідно п. 2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 (інвалідність, супровід хворих), також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Пунктом 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, інші.

Крім того, листом Головнокомандувача ЗСУ від 06.03.2022 визначено перелік дефіцитних спеціальностей та військовозобов`язаних, які не підлягають бронюванню, який до 08.03.2022 скеровано для доведення до ТЦК та СП.

23.03.2022 Генеральним штаб Збройних Сил України затверджено Порядок оформлення бронювання військовозобов`язаних ТЦК та СП в умовах правового режиму воєнного стану, де передбачено ТЦК та СП оформлення бронювання військовозобов`язаних, відповідно до рішень про бронювання, прийнятих повноважними органами та запобігання ТЦК та СП бронюванню призовників, невійськовозобов`язаних, громадян інших держав, військовослужбовців, резервістів військового оперативного резерву, військовозобов`язаних, які мають дефіцитні ВОС, який 31.03.2022 надіслано для врахування виконавчим органам та державної влади, у т.ч. Мінекономіки, Мінінфраструктури, обласним, Київській міській військовим адміністраціям.

Листом заступника Міністра з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій від 14.03.2022 № 1076/32-2/14-22 поінформовано обласні військово-цивільні адміністрації України, що з метою прискорення процесу перетину кордону чоловіками громадянами України, віком від 18 до 60 років, які задіяні для перевезення гуманітарної допомоги, в телекомунікаційній системі «ШЛЯХ» розробляється автоматизована форма заявки на перетин кордону у разі прийнятого відповідною обласною військово-цивільної адміністрацією рішення, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 194. Дані про осіб у такій заявці будуть в автоматичному режимі передаватися до Державної прикордонної служби України.

Для надання доступу до системи «ШЛЯХ», передбачено визначення відповідальної особи від адміністрації для заповнення таких заявок.

Обов`язковою умовою доступу до системи «ШЛЯХ» є наявність у відповідальної особи електронного цифрового підпису (далі ЕЦП) посадової особи ВЦА.

На підставі наказу від 15.03.2022 начальника Чернівецької обласної державної адміністрації керівника апарату Чернівецької обласної державної адміністрації ОСОБА_5 уповноважено на прийняття рішень щодо внесення до системи «Шлях» відомостей про заброньованих водіїв, на підставі п. 7 постанови Уряду № 194 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану». Для виконання згаданих завдань ОСОБА_5 отримала в Державній фіскальній службі ЕЦП.

У невстановленому місці та час ОСОБА_5 , вступила у попередню змову з невстановленими особами, з метою сприяння переправленню осіб через державний кордон України службовою особою з використанням службового становища шляхом несанкціонованої зміни інформації яка оброблюється в електронній інформаційній системі «Шлях».

Так, ОСОБА_5 у період часу з 18.03.2022 по 25.05.2022 перебуваючи в приміщенні керівника апарату Чернівецької обласної державної адміністрації за адресою: м. Чернівці, вул. Грушевського, 1, достовірно знаючи про введення із 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану у відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ, будучи обізнаною про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та забезпеченням оборони держави, підтриманням бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України, інших військових формувань, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, у порушення наведених вище вимог законів України: «Про правовий режим воєнного стану», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указів Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», Постанови Уряду від 03.03.2022 № 194 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а також Порядку оформлення бронювання військовозобов`язаних територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в умовах правового режиму воєнного стану, затвердженого ГШ ЗСУ від 23.03.2022, без прийняття у встановлений спосіб рішення Чернівецькою обласною військовою адміністрацією про бронювання, внесла до електронної інформаційної системи «Шлях», а саме до розділу «18-60» відомості про право виїзду за кордон 53 особи.

Таким чином було усунені перешкоди, які унеможливлюють незаконне перетинання державного кордону 53 осіб, які у період часу з 18.03.2022 по 25.05.2022 виїхали або вийшли за межі України та під час воєнного стану до України не повернулися до 22.09.2022.

Крім того, ОСОБА_5 у період часу з 18.03.2022 по 25.05.2022 перебуваючи в приміщенні керівника апарату Чернівецької обласної державної адміністрації за адресою: м. Чернівці, вул. Грушевського, 1, з метою сприяння переправлення осіб через державний кордон України, будучи службовою особою визначеною відповідальною особою від адміністрації за заповнення автоматизованої форми заявки на перетин кордону та надати їй доступ до електронній інформаційній системі «Шлях», достовірно знаючи про введення із 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану у відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ, будучи обізнаною про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та забезпеченням оборони держави, підтриманням бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України, інших військових формувань, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, у порушення наведених вище вимог законів України: «Про правовий режим воєнного стану», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указів Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», Постанови Уряду від 03.03.2022 № 194 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а також Порядку оформлення бронювання військовозобов`язаних територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в умовах правового режиму воєнного стану, затвердженого ГШ ЗСУ від 23.03.2022, без прийняття у встановлений спосіб рішення Чернівецькою обласною військовою адміністрацією про бронювання, повторно, несанкціоновано змінила інформацію, яка оброблюється в автоматизованих системах, а саме до розділу «18-60» електронній інформаційній системі «Шлях» внесла відомості про право виїзду за кордон 53 осіб.

Оглядом засобів зв`язку ОСОБА_5 встановлено, що для забезпечення перетину військовозобов`язаними чоловіками вона постійно обмінювалася електронними файлами з військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4

30 листопада 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/32165/22-к від 16.11.2022) проведено обшук приміщення службового кабінету ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває у державній власності в особі Чернівецької обласної державної адміністрації, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Айфон», імеі: НОМЕР_1 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 та жорсткий диск «РМ 991VV Me, 256 Gb, s/n НОМЕР_3 .

01.12.2022 старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 винесено постанову про визнання, вилученого 30.11.2022 під час проведення обшуку в приміщення службового кабінету ОСОБА_4 , речовими доказами у кримінальному провадженні №000415, оскільки в інформації, що міститься в вищезазначеному мобільному телефоні та сім-картці можуть зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть міститься відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримати які можливо шляхом проведення судових експертиз.

Прокурор вказує, що з метою збереження речових доказів, сторона обвинувачення вважає за необхідне в зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В інформації, що міститься в вищезазначеному мобільному телефоні та сім-картці, можуть зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть міститься відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримати які можливо шляхом проведення судових експертиз.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що 01.12.2022 старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 винесено постанову про визнання, вилученого 30.11.2022 під час проведення обшуку в приміщення службового кабінету ОСОБА_4 , речовими доказами у кримінальному провадженні №000415, оскільки в інформації, що міститься в вищезазначеному мобільному телефоні та сім-картці можуть зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть міститься відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримати які можливо шляхом проведення судових експертиз.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 30.11.2022 в приміщенні службового кабінету ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проведення обшуку, а саме: на мобільний телефон «Айфон», імеі НОМЕР_1 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 та жорсткий диск «РМ 991VV Me, 256 Gb, s/n НОМЕР_3 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8