Справа № 354/1348/22
Провадження № 1-кп/354/45/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Яремчі кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із професійно-технічною освітою, фізичної особи-підприємця, розлученої, на утриманні нікого не має, депутатом не обиралась, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, чим заподіяла потерпілому тяжке тілесне ушкодження за наступних обставин.

15.09.2022 приблизно о 15:00 годині водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки«BMW Х1» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Татарів, Надвірнянського району Івано-Франківської області, при виїзді з правостороннього узбіччя на центральну автомобільну дорогу Н-09 сполученням «Мукачево-Львів», котра іменується ОСОБА_7 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити транспортні засоби, що рухались по даній смузі руху, перед початком виконання маневру розвороту ліворуч проявила неуважність, не переконалась у безпечності своїх дій і нестворені перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, не врахувала дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і, не надавши переваги у русі іншому транспортному засобу, виїхала на праву смугу руху вказаної центральної автодороги, де допустила зіткнення із мотоциклом марки «Boxer», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 та пасажиром цього мотоцикла ОСОБА_4 , які в цей момент рухалися в напрямку с. Яблуниця, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

При цьому водій автомобіля марки«BMW Х1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 грубо порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5., згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1., в якому зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.2., згідно якого виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 вказаних пунктів правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир мотоцикла марки «Boxer», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 199 від 03.11.2022 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої травми правого стегна у вигляді рани та перелому діафізарної частини стегнової кістки, які згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечні для життя в момент їх заподіяння та саден обличчя, які відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_4 тяжке тілесні ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнала повністю, щиро розкаялась, підтвердила обставини вчинення нею злочину, зазначивши час, місце, спосіб його вчинення, повідомила, що потерпілому відшкодувала повністю заподіяну шкоду, розуміє, що у майбутньому теж буде допомагати йому, оскільки останній проходить реабілітаційний період. Просить суворо не карати її, та не позбавляти водійських прав, оскільки є фізичною особою-підприємцем, єдиним її доходом є дохід від здійснення підприємницької діяльності, при провадженні якої є необхідним мати можливість керувати транспортним засобом. Саме з цього доходу вона відшкодувала шкоду потерпілому, та допомагатиме останньому у майбутньому. Зазначила, що має водійський стаж понад 30 років, і жодного разу не було порушень. Це вперше відбулося, вона допустила неуважність. Щиро шкодує про це.

Потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Пояснив, що остання несла витрати на його лікування, відшкодувала шкоду, всіма можливими способами допомагала йому, не була байдужою після ДТП. Зазначив, що вона не хотіла, щоб так сталося, від такого ніхто не застрахований, просив Суд обвинувачену ОСОБА_5 не карати.

Судом встановлено у судовому засіданні, що показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Враховуючи викладене, Суд, допитавши обвинувачену, вислухавши позицію прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Водночас аналіз норми статті 286 КК свідчить, що цей злочин належить до злочинів із так званим матеріальним складом, а тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у частинах першій, другій або третій цієї статті, і отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, Суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею злочину (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху), дані про особу обвинуваченої, яка визнала вину у вчиненому злочині, активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала потерпілому шкоду, працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання згідно ст.67 КК України Судом не встановлено.

Як вбачається зі змісту досудової доповіді відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , складеної ДУ «Центр пробації» Надвірнянського районного сектору філії Державної установи в Івано-Франківській області, Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Крім того, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Аналізуючи вищенаведене, враховуючи висновок прокурора, позицію захисника, які просили призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, думку потерпілого, який просив Суд взагалі не карати обвинувачену, зважаючи на особу винної, дані, які її характеризують, щире каяття у вчиненому, повне відшкодування шкоди, позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченої, Суд приходить до висновку, що за вказаних обставин за можливе застосувати до обвинуваченої ч.1 ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини другої статті 286 КК України за це кримінальне правопорушення та призначити основне покарання у виді штрафу.

Вказане покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, зважаючи на обставини цієї справи, поведінку обвинуваченої та позицію потерпілого та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Враховуючи ставлення обвинуваченої до скоєного, її посткримінальну поведінку, а саме після наїзду на потерпілого добровільно відшкодувала матеріальну шкоду, готова надавати і надалі надати матеріальну допомогу на лікування, позицію потерпілого, який просить не карати обвинувачену, суд приходить до висновку про можливість не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у провадженні, понесені у зв`язку з проведенням судових експертиз, ОСОБА_5 відшкодовано повністю, про що надано квитанції (№ 9299-6449-3868-3543, № 9299-6449-6673-9495).

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотань про його обрання під час судового провадження не надходило.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.09.2022 по кримінальному провадженні №0000098 (справа № 354/1041/22, провадження № 1-кс/354/198/22 та провадження № 1-кс/354/197/22) скасувати.

Речові докази:

Автомобіль марки «BMW Х1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоцикл марки «Boxer», номерний знак НОМЕР_2 , вважати повернутими законному володільцю.

CD-R диск на якому зафіксований факт ДТП між мотоциклом марки «Boxer», номерний знак НОМЕР_3 , та автомобілем марки «BMW», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка відбулась 15.09.2022 в с. Татарів по вул. Довбуша Надвірнянського району Івано-Франківської області - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000098 від 16.09.2022.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1