Справа № 444/705/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/544/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 17 червня 2022 року, якою повернуто обвинувальні акти в об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добросин Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою обвинувальні акти у кримінальному провадженні, в якому об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 11 січня 2019 року, № 0001155 від 15 грудня 2019 року, № 0000141 від 10 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 17 червня 2022 року скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог сторона обвинувачення покликається на те, що оскаржуване рішення прийняте з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції виходив з того, що на момент проведення підготовчого судового засідання набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», а оскільки одна зі статей обвинувачення, з набрання ним чинності, відноситься Кримінальним кодексом України до кримінальних проступків, то обвинувальний акт слід повернути відповідно до п. 5 ч. 4 Розділу ІІ вказаного Закону. Такі висновки прокурор вважає хибними, оскільки інкриміновані йому кримінальні правопорушення ОСОБА_7 вчинив 10 січня 2019 року; також він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні двох епізодів за ч. 1 ст. 125 КК України, що трапилися 14 грудня 2019 року та 8 листопада 2020 року. Справа перебувала у провадженні Жовківського районного суду Львівської області з 20 березня 2019 року та в подальшому 23 грудня 2021 року в об`єднаній справі №444/705/19 постановлено обвинувальний вирок, який був скасований Львівським апеляційним судом 29 квітня 2022 року, а справу направлено на новий судовий розгляд. 1 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким, зокрема, передбачено, що обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України. Втім, вказана норма не стосується випадків, коли особа обвинувачується як у вчиненні проступків, так і злочинів.

Як зазначає апелянт, виділення в окреме провадження кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, суперечить приписам ч. 2 ст. 217 КПК України, оскільки це негативно вплине на повноту судового розгляду, враховуючи той факт, що, згідно з пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_7 інкримінується проникнення в житло, а також крадіжка з цього житла майна особи, у власності якої перебуває житло. При цьому, рішення судом про виділення матеріалів обвинувального акту №0000033 від 11 січня 2019 року за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України в окреме провадження не приймалось, натомість згаданою ухвалою повернуто усі обвинувальні акти прокурору, не зважаючи на те, що такі скеровані до суду вже з урахуванням глави 25 КПК України та досудове розслідування в яких здійснював відповідний орган дізнання.

Також прокурор наголошує, що кримінальне провадження №001155 від 15 грудня 2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України уже поверталось Жовківським районним судом Львівської області 14 січня 2021 року прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України, після чого 21 січня 2021 року прокурором було направлено провадження до суду з урахування вимог глави 25 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, в таке не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, який зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З 1 липня 2020 року набрав чинності Закон України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Відповідно до вимог п. 5 ч. 4 прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які власне і перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

При розгляді апеляційної скарги прокурора не встановлено таких недоліків обвинувальних актів, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд.

Так, обвинувальний акт з додатками у кримінальному проваджені №0000033 від 11 січня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України був скерований стороною обвинувачення до суду 20 березня 2019 року. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 21 березня 2019 року призначене підготовче судове засідання у цьому кримінальному провадженні. 29 січня 2021 року кримінальне провадження №0000033 від 11 січня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України призначено до судового розгляду.

Крім цього, 22 січня 2021 року до Жовківського районного суду Львівської області скеровано обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001155 від 15 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України. Ухвалою суду від 25 січня 2021 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовне судове засідання, а ухвалою від 29 січня 2021 року призначений судовий розгляд кримінального провадження №0001155 від 15 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Також 1 грудня 2020 року до Жовківського районного суду Львівської області скеровано обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000141 від 10 листопада 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України. Ухвалою суду від 2 грудня 2020 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, а ухвалою від 14 січня 2021 року призначений судовий розгляд кримінального провадження №0000141 від 10 листопада 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 25 серпня 2021 року кримінальне провадження №1-кп/444/114/2021, справа №444/3214/20, відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 10 листопада 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та кримінальне провадження №1-кп/444/133/2021, справа №444/195/21, відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001155 від 15 грудня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, об`єднано з кримінальним провадженням №1-кп/444/36/2021, справа №444/705/19, відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 11 січня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України та присвоєно єдиний номер провадження 1-кп/444/36/2021, справа № 444/705/19 .

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 23 грудня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців; на підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 17 травня 2018 року і, за сукупністю вироків, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі з відбуттям у кримінально-виконавчій установі. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2022 року зазначений вирок скасовано та призначено в Жовківському районному суді Львівської області новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України.

Після здійснення автоматизованого розподілу справи між суддями, ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 3 червня 2022 року призначено підготовче засідання об`єднаних в одне провадження кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 11 січня 2019 року, №0001155 від 15 грудня 2019 року, №0000141 від 10 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, а ухвалою цього ж суду від 17 червня 2022 року вказані обвинувальні акти повернуто прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в ухвалі від 17 червня 2022 року дійшов неправильних висновків про необхідність повернення прокурору обвинувальних актів стосовно ОСОБА_7 , покликаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

На переконання колегії суддів, місцевий суд не врахував, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000033 від 11 січня 2019 року надійшов до суду 20 березня 2019 року; такий був призначений до судового розгляду лише 29 січня 2021 року через систематичну неявку обвинуваченого до суду та оголошення розшуку ОСОБА_7 . Стосовно обвинувальних актів у кримінальних провадженнях №0001155 від 15 грудня 2019 року та №0000141 від 10 листопада 2020 року, то такі, як слідує з них, були скеровані до суду вже з урахуванням глави 25 КПК України та досудове розслідування у них здійснював відповідний орган дізнання. При цьому вказані кримінальні провадження були об`єднані судом в одне провадження та попередній склад суду здійснив розгляд цієї справи по суті; рішення про виділення матеріалів кримінальних проваджень №0001155 та №0000141 в окреме провадження судом не приймалось.

Водночас, відповідно до вимог ст. 217 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.

Зі змісту обвинувальних актів та оскаржуваної ухвали, вбачається ОСОБА_7 обвинувачується за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, що на даний час вважаються кримінальними проступками, та за ч. 2 ст. 185 КК України, що є злочином.

Втім, ані положеннями Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, ані жодними іншими нормативно-правовими актами не передбачено повернення судами обвинувальних актів у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні як злочину, так і проступків.

Більше того, у межах кримінального провадження №0000033 від 11 січня 2019 року ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме йому інкримінується проникнення у житло особи та, одночасно, крадіжка майна з цього житла. Постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, була прийнята прокурором 6 лютого 2019 року в ході досудового розслідування, виходячи із конкретних обставин кримінального провадження, до набрання чинності змін до ч. 2 ст. 217 КПК України.

На думку колегії суддів, з огляду на фактичні обставини провадження, викладені в обвинувальному акті №0000033 від 11 січня 2019 року, виділення з матеріалів даного провадження матеріалів за ч. 1 ст. 162 КК України може негативно вплинути на повноту з`ясування обставин провадження, оскільки події зазначених в обвинувальному акті правопорушень є взаємопов`язаними.

Стосовно обвинувальних актів у кримінальних провадженнях №0001155 та №0000141, якими ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України, то, як уже зазначалося, ці обвинувальні акти скеровані до суду з урахуванням вимог глави 25 КПК України, рішення про їх об`єднання з кримінальним провадженням №0000033 прийнято місцевим судом у порядку ст. 217 КПК України, подальше виділення кримінального провадження №0000033 в окреме провадження судом не здійснювалось. Втім, оскаржуваним рішенням всі обвинувальні акти щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору на виконання вимог глави 25 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону визнавши обвинувальні акти стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції у тому ж складі суду.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 17 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Призначити новий розгляд об`єднаних в одне провадження кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 11 січня 2019 року, №0001155 від 15 грудня 2019 року, №0000141 від 10 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, в суді першої інстанції, в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4