У Х В А Л А

27 грудня 2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність прокурора. В обґрунтування якої зокрема зазначив, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 07.12.2022 року у справі №947/27696/22 (провадження №1-кс/947/11806/22) постанову прокурора від 03.11.2022 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000280 від 29.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, було скасовано. У зв`язку з такими обставинами, 12.12.2022 року ним подано процесуальному керівнику - прокурору відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 заяву про залучення до кримінального провадження як потерпілого. З положень кримінального процесуального закону вбачається, що прокурор був зобов`язаний розглянути його заяву від 12.12.2022 року про залучення до кримінального провадження як потерпілого не більше трьох днів з моменту її подання. При цьому, у зазначений строк прокурор зобов`язаний за наявності для того підстав винести постанову про відмову у визнанні потерпілим та вручити або надіслати останню йому, як заявнику. Станом на день звернення з дійсною скаргою, за результатами розгляду його заяви від 12.12.2022 року про залучення до кримінального провадження як потерпілого, прокурором не винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим та не вручено (не надіслано) її йому як заявнику.

Вважав, що в силу приписів ч.2 ст.55 КПК України з моменту подання заяви про залучення до кримінального провадження як потерпілого (з 12.12.2022 року) у нього виникли права і обов`язки потерпілого, а отже прокурор зобов`язаний вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки. Між тим, зазначених процесуальних дій прокурором вчинено не було, з чого випливає його бездіяльність. Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.56, 303, 304 КПК України, просив слідчого суддю: зобов`язати процесуального керівника - прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000280 від 29.08.2022 року.

В судове засідання, заявник не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Скаргу просив задовольнити.

Прокурор, в судове засідання також не з`явився, про причини свого неприбуття, слідчого суддю не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду клопотання на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником, може бути оскаржено бездіяльність прокурора, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацію у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000280 від 29.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Вказане провадження було відкрито на підставі заяви ОСОБА_3 , а відомості до ЄРДР були внесені ОСОБА_6 .

03.10.2022 року ОСОБА_3 подав до процесуального керівника по вказаному кримінальному провадженню заяву про залучення його до кримінального провадження як потерпілого.

Постановою прокурора Одеської обласної прокуратури від 03.11.2022 року, ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженню №0000280 від 29.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 07.12.2022 року, постанова прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 03.11.2022 року, про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженню №0000280 від 29.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України скасована.

12.12.2022 року, ОСОБА_3 на адресу процесуального керівника - прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 повторно складена заява про залучення його до кримінального провадження як потерпілого. Вказана заява нібито надіслана на електронну адресу.

Згідно з ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, ч.2 ст.22 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Проте, доказів того, чи отримана вказана заява чи ні, процесуальним керівником по кримінальному провадженню, зі сторони заявника, слідчому судді не надано.

В той же час, відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим, зокрема, у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно з ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому, згідно з ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, приймаючи до уваги системний аналіз ст.55 КПК України та враховуючи, що постанова прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 03.11.2022 року, про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженню №0000280 від 29.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України була скасована ухвалою слідчого судді від 07.12.2022 року, то слідчий суддя вважає, що права та обов`язки потерпілого по кримінальному провадженню у ОСОБА_3 виникли з 29.08.2022 року (дата відкриття кримінального провадження), припинилися 03.11.2022 року (дата винесення постанови прокурора про відмову у визнанні потерпілим), та знову поновилися 07.12.2022 року (дата скасування постанови прокурора про відмову у визнанні потерпілим).

Згідно з ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність та розумні строки.

Частина 1 ст.9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч.3 ст.28 КПК України, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що не вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_3 спочатку з 29.08.2022 року, а потім з 07.12.2022 року беззаперечно виходить за межі розумного строку, оскільки з боку прокурора не надано будь - яких пояснень щодо обставин, які об`єктивно перешкоджали вчиненню вказаної процесуальної дії у більш короткий час.

Відповідно до ч.1 ст.37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою в частині та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк - задовольнити частково.

2. Зобов`язати прокурора (старшого групи прокурорів, у разі визначення групи прокурорів) по кримінальному провадженню №0000280 від 29.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, вручити ОСОБА_3 , пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

3. В задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.

4. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1