Справа № 175/53/23
Провадження № 1-кс/175/22/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

13 січня 2023 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорки ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №8 Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000072 від 14.09.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не маючого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.01.2023 року старший слідчий ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 2 (два) місяці.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, слідчим обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, та наявністю ризиків передбачених п.п. 1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурорка ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання і просила його задовольнити з огляду на наявність зазначених в клопотанні ризиків і неможливості застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити та просив застосувати до нього домашній арешт, оскільки він одружений, має малолітнього сина та постійне місце проживання, наразі перебуває на метадоновій замісній терапії.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відомості про кримінальне правопорушення 12.01.2023 року внесені до ЄРДР за № 0000072 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 307 КК України.

12.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, згідно якої він з метою незаконного збагачення, шляхом вчинення подальшого незаконного збуту наркотичного засобу - «метадон», обіг якого на території України заборонений відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», на території Петриківського району Дніпропетровської області, у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, але не пізніше 12.01.2023 року, у невстановленому під час досудового розслідування місці, умисно, незаконно придбав у невстановлений слідством спосіб невстановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадон», але не менше 0,1121 г, з метою його подальшого збуту, який у подальшому почав умисно, незаконно зберігати, у тому числі за місцем свого мешкання.

Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення, шляхом збуту наркотичного засобу обіг якого обмежено - «метадон», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та реалізуючи злочинний умисел, направлений на збут наркотичного засобу за грошову винагороду попередньо здійснив його розфасовку.

12.01.2023 року, у період часу з 06-22 год. до 07-21 год. проведено обшук житла ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: згорток з фольги з речовиною зеленого кольору рослинного походження всередині, сліп-пакет з речовиною білого кольору всередині, 94 згортки чорного кольору з білою речовиною всередині, три шприца з речовиною білого кольору та згорток з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,1121 г із наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «метадон» (фенадон), маса якого становить 0,0572 г, який ОСОБА_4 умисно, незаконно, зберігав за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182)

Слідчий суддя, на підставі вищенаведеного поняття, вважає, що про існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України можуть свідчити наступні докази, долучені до клопотання: протоколи допиту свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , протокол обшуку від 12.01.2023 року за місцем проживання ОСОБА_4 ; висновок експерта №СЕ-19/104-23/1396-НЗПРАП від 12.01.2023 року.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.307 КК України відноситься до тяжких злочинів.

З огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та відсутності підтвердженої інформація про існування у нього офіційного джерела доходу, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Доводи сторони обвинувачення про існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України достатнім обсягом доказів не підтверджено і з цих підстав судом до уваги не приймається.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України - є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 3 Загальної декларації прав людини, ст.. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання у смт. Петриківка, за яким він проживає разом із дружиною та малолітнім сином, його стан здоров`я, зокрема знаходження на замісній терапії, відсутності судимості, тому на думку слідчого судді стороною обвинувачення не наведено достатніх мотивів щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч.5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із смт. Петриківка Дніпровського району Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На підставі вищезазначеного, керуючись вимогами статей 176 - 178, 181, ч.4,5 ст. 194, 196, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

На підставі частини 5 ст.194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, а також виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із смт. Петриківка Дніпровського району Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Визначити дату закінчення дії даної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту 13 березня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган поліції за місцем проживання підозрюваного.

Апеляція на ухвалу може бути подана безпосередню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1