Єдиний унікальний номер 722/273/23
Номер провадження 1-в/722/21/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника СВК ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

та засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької області клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся в суд з вказаним вище клопотанням. Просить звільнити його від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 19.12.2019 року, зміненого ухвалою Харьківського апеляційного суду від 19.05.2020 року, умовно-достроково на невідбутий строк.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даного клопотання, оскільки вважає що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці.

Представник ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_4 в судовому засіданні, заперечував щодо задоволення клопотання, у зв`язку з недосягненням засудженим необхідного ступеню виправлення.

Заступник голови спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_7 в судове засідання також не з`явився, подавши заяву, в якій вирішення клопотання засудженого поклав на розсуд суду та просив провести розгляд справи без його присутності.

Дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

Так, засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: 15.05.2018 року вироком Кам`янка-бузьким районним судом Львівської області за ч.3, ст.185, ст.75 КК України призначено покарання до 3-х років позбавлення волі, з іспитовим сроком на 1 рік 6 місяців.; Засуджений 19.12.2019 року вироком Шевченківського районного суду м.Харкова Харківської області за ч.3 ст.186, ст.71 КК України та призначено покарання у виді 5-х років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.05.2020 року вищезазначений вирок суду змінено в частині призначення покарання та призначено покарання за ч.3 ст.186, ст.71 КК України у виді 4 - х років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 27.08.2019 року. Кінець строку відповідно 27.02.2024 року.

Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.

Невідбутий засудженим ОСОБА_6 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 1 рік 11 днів.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 27.08.2019 року.

З 30.08.2019 року утримувався в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Під час перебування в даній установі допустив одне порушення встановленого порядку та умов відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашено у передбаченому законом порядку. Заохочень не мав.

З 05.08.2020 року відбував міру кримінального покарання в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. В жодному випадку не заохочувався.

З 03.12.2021 року відбував міру кримінального покарання в ДУ «Торецькій виправній колонії (№2)» Донецької області. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. В одному випадку заохочувався.

З 10.04.2022 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)».

Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.

Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. (ч.2 ст.118 КВК України).

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій ,а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).

Згідно довідки відділу організації та нормування праці №53-23 від 03.02.2023 року та особової справи встановлено, що засуджений по прибуттю до установи до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З липня місяця 2022 року і по теперішній час працевлаштований днювальним на відділенні. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З метою стимулювання правослухняної поведінки та за виконання покладених обов`язків в одному випадку заохочувався.

Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 06.02.2023 року начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)», встановлено, що засуджений ОСОБА_6 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дружні відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. По відношенню до персоналу установи тактовний. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку. Роботи з благоустрою установи виконує, однак інколи потребує контролю за виконанням даних робіт. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе відповідні висновки. Подав заяву на участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Соціально корисні зв`язки на волі підтримує з рідними шляхом отримання посилок та передач. Відповідно до вироку суду вину у скоєному злочині не визнав.

Згідно довідки медичної частини №59 від 06.02.2023 року засуджений ОСОБА_6 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_6 проведено оцінку ризі вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Згідно довідки №13 виданою головним бухгалтером - начальником відділу ФЗ та БО ДУ «Сокирянська ВК (№67)», що у засудженого ОСОБА_6 станом на 03.02.2023 року виконавчих листів про стягнення позовів (аліментів) немає.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із виписки з протоколу засідання комісії відділення №19/2022 з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення, засудженому ОСОБА_6 відмовлено в клопотанні перед судом про умовно-дострокового звільнення, як особі яка не довела свого виправлення (протокол від 15.09.2022 року ).

Як вбачається із виписки з протоколу засідання комісії відділення №6 з оцінки ступення виправлення засуджених, ОСОБА_6 станом на 04.10.2022 року стає на шлях виправлення (протокол від 04.10.2022 року ).

Із урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів та характеризуючих матеріалів на особу засудженого, суд не погоджується із даною оцінкою ступеню виправлення засудженого ОСОБА_6 , оскільки враховуючи в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини, така оцінка вочевидь не відповідає особі засудженого, його поведінці і ставленню до праці.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

На підставі ст.81 КК України, ст.ст.6, 102, 107, 118 КВК України, керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Харкова Харківської області від 19.12.2019 року, який змінений ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.05.2020 року, умовно-достроково на невідбутий строк - 1 (один) рік 11(одинадцять) днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Копію цієї ухвали надіслати начальнику Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» для виконання та засудженому ОСОБА_6 для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1