Справа №463/2452/23
Провадження №1-кс/463/2549/23
У Х В А Л А

про накладення арешту

11 квітня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 30.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :

старший слідчий другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000099 від 30.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання мотивує тим, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 30.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2023 приблизно о 20 год. 35 хв. заступник начальника сектора кримінальної поліції ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Львів, просп. Червоної Калини, неподалік будинку № 66а, поруч із закладом «Fugazzeta», вимагав та одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 3 000 доларів США за непритягнення його сина ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000109 від 24.03.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України.

У зв`язку з наведеним, з метою збереження майна (речових доказів) та переслідуванням особи, для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, у період з 21:32 год 03.04.2023 по 00.05 год 04.04.2023 слідчим, у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого суді проведено обшук службових кабінетів відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 66.

За результатами проведеного обшуку виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 300 доларів США, 4500 грн., флеш носії у кількості з (трьох) штук, жорсткий диск «Seagate» чорного кольору, блокнот чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple 11» Pro Max з чохлом (ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім картою з абонентським номером НОМЕР_2 ), матеріали кримінального провадження №0000109 від 24.03.2023, ноутбук марки «TERRA MOBILE» 1562 Р, модель:1220190 R3123676, serial:NTWHT FCBX 12108111.

Враховуючи наведене вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту, який встановлюється під час розслідування.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 від 04.04.2023, вилучені речі визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вилучені вище вказані речі мають значення для кримінального провадження, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються, під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а тому з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, попередньо від слідчого ОСОБА_3 надійшла заява про слухання справи у його відсутності, подане клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Інші учасники у судове засідання не зв`яилися.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливим розглянути клопотання за відсутності учасників процесу у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.03.2023, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000099 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, під час проведення обшуку вилучено вказані речі.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речі, предмети та документи, вилучені в ході проведення обшуку у приміщенні службових кабінетів відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 66, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено у під час проведення обшуку: грошові кошти у сумі 300 доларів США, 4500 грн., флеш носії у кількості з (трьох) штук, жорсткий диск «Seagate» чорного кольору, блокнот чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple 11» Pro Max з чохлом (ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім картою з абонентським номером НОМЕР_2 ), матеріали кримінального провадження №0000109 від 24.03.2023, ноутбук марки «TERRA MOBILE» 1562 Р, модель:1220190 R3123676, serial:NTWHT FCBX 12108111.

Так, постановою старшого слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 від 04.04.2023, вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000099 від 30.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучені речі під час згаданого обшуку містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та може бути використане, як доказ у суді, з врахуванням того, що не забезпечення його схоронності може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Дослідивши матеріали клопотання, яке відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та подане у строки встановлені ч.5 ст.171 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені речі, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення, клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на зазначене вище майно.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 30.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, речі та предмети, які виявлені та вилучені під час обшуку службових кабінетів відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 66, а саме: грошові кошти у сумі 300 доларів США, 4500 грн., флеш носії у кількості з (трьох) штук, жорсткий диск «Seagate» чорного кольору, блокнот чорного кольору, мобільний телефон марки «Apple 11» Pro Max з чохлом (ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім картою з абонентським номером НОМЕР_2 ), матеріали кримінального провадження №0000109 від 24.03.2023, ноутбук марки «TERRA MOBILE» 1562 Р, модель:1220190 R3123676, serial:NTWHT FCBX 12108111.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1