Справа № 750/7210/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/315/22
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

18 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

слідчої ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чернігів, громадянину України, одруженому, з професійно-технічною освітою, не працюючому, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованому в АДРЕСА_1 ,фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше не судимому, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 грудня 2022 року, з визначенням застави в розміру 390 000 гривень.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав, що існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням тяжкості можливого покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, дають підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_9 обрати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який з огляду на дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, зможе гарантуватиме виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

У разі прийняття рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги, просить визначити розмір застави у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Мотивує тим, що органом досудового слідства не було надано доказів того, що ОСОБА_9 мав умисел на збут виявленої у нього наркотичної речовини, адже він не заперечує, що зберігав марихуану для власного вжитку, а упаковував для більш зручного вживання, велика кількість марихуани пояснюється тим, що він придбав та зберігав її для вживання протягом довгого періоду часу. Суттєвий елемент для кваліфікації кримінального правопорушення, а саме докази, що свідчать про збут, розповсюдження, домовленість підозрюваного з третіми особами, направлені на збут марихуани, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Вказує на те, що тяжкість покарання, якому може бути підданий ОСОБА_9 , можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак, можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання особи під вартою. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер, потрібно доказування інших обставин: характеристики особи, її моральні якості, місце проживання, професія, прибуток, сімейні зв`язки, наявність зв`язків в інших країнах тощо.

ОСОБА_9 має постійне місце проживання, на утриманні у нього двоє неповнолітніх дітей, що вказує на те, що загроза його втечі не має реального характеру. До того ж, на даний час у країні запроваджено комендантську годину, що зводить ризик втечі підозрюваного нанівець.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, перешкодити кримінальному провадженню іншим шляхом, на думку сторони захисту є непереконливими. ОСОБА_9 під час обшуків не заперечував, що марихуана належить йому. В ході проведення оглядів та обшуків органом досудового розслідування виявлені та вилучені всі наявні у підозрюваного наркотичні засоби, тобто він не має чого ховати чи спотворювати. Впливати на свідків не має жодного сенсу, адже ОСОБА_9 визнає свою вину у незаконному придбанні та зберіганні марихуани, а докази які б спростовували його твердження відсутні.

Згідно п. 2ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчим суддею ОСОБА_9 визначений розмір застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів, при цьому, в ухвалі відсутні будь-які обґрунтування наявності виключних випадків, які дозволяють зробити висновок, що застава в меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги про пом`якшення виду запобіжного заходу, прокурора та слідчу, які заперечували проти доводів сторони захисту, звернули увагу на кількість наркотичного засобу виявленого у підозрюваного, відповідно його вартість, а тому і вид запобіжного заходу і розмір застави слідчим суддею визначені відповідно до закону, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0005257 від 29 жовтня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

29 жовтня 2022 року в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, був затриманий ОСОБА_9 та цього ж дня йому було вручено письмове повідомлення про підозру.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів (з метою збуту), яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може переховуватись від органів дізнання, ухилитися від явки до слідчого та суду.

Наявність постійного місця проживання та малолітніх дітей, не зможуть гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з огляду на те, що ОСОБА_9 є особою молодого та працездатного віку, однак офіційно не працює, але при цьому має життєво важливі потреби для задоволення яких потребує стабільного надходження грошових коштів, а доказів того, що він отримує стабільний дохід від незареєстрованої діяльності, стороною захисту не надано, що додатково підвищує ризик можливості продовження злочинної діяльності та переховування від органів досудового слідства. Більш того, маючи двох малолітніх дітей, підозрюваний зберігав наркотичні речовини за місцем свого проживання, зберігав їх у великих розмірах, що ставить під загрозу безпеку його власних дітей.

Твердження захисника про дію комендантської години, яка начебто унеможливлює зникнення підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не приймається до уваги, як необґрунтоване. Так, комендантська година введена на території м. Чернігова з 23 години, а до цього часу громадяни не обмежені та вільні у своєму пересуванні, що свідчить про реальну можливість ОСОБА_9 залишити своєї місце проживання з метою уникнути можливого покарання.

На даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_9 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя та погоджується колегія суддів.

Джерело придбання наркотичної речовини на даний час не встановлено, виявлення та вилучення наркотичних засобів у підозрюваного не спростовують доводів сторони обвинувачення про можливість спотворення чи знищення важливих для органу досудового слідства речей чи документів, які ще не були виявлені, але можуть мати ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, а також свідчить про можливість продовження ОСОБА_9 злочинної діяльності.

Як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Апеляційні доводи сторони захисту щодо надмірно високого розміру застави, також не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У той же час, норма ч. 5 ст. 182 КПК України, надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних відповідно.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, який врахував обставини кримінального правопорушення, вчиненого з корисливою метою (з метою збуту), наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який є особою молодого віку, не працевлаштований, відсутні дані про законні джерела прибутку його родини, при тому, що має утримувати дружину та двох малолітніх дітей, і купив наркотичної речовини, як пояснив захисник із запасом, на досить велику суму.

Під час затримання підозрюваний ОСОБА_9 мав при собі 25 пакетиків та 2 згортки з наркотичним засобом канабіс. В ході обшуку за місцем проживання у нього виявили та вилучили ще три трьохлітрові банки, заповнені такою ж речовиною рослинного походження, 9 згортків, 2 пакети з речовиною рослинного походження, полімерний пакет заповнений фрагментами верхівок та листя, електронні ваги, два пристрої для подрібнення з нашарування речовини рослинного походження, пристрій для куріння з нашаруванням речовини темного кольору, що дає підозри судити, що при зменшені розміру застави, не буде забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного. Більш того, згідно пояснень захисника, сам підозрюваний вживає наркотичні засоби шляхом куріння. Така негативна соціальна звичка у підозрюваного, також вказує на користь обґрунтованості рішення слідчого судді.

Отже, визначений слідчим суддею розмір застави, є співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_11