СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2120/23
ун. № 759/6147/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29.12.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;12.09.2018 Запорізьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі; 26.10.2021 Корабельним судом міста Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, - внесеного в рамках кримінального провадження №0001449 від 01.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.04.2023 р. до слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 надійшло зазначене клопотання.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою яка раніше неодноразово була засуджена за вчинення майнових злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і маючи не зняту та не погашену судимість в законному порядку та знову вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.

ОСОБА_4 29.03.2023 приблизно о 21 годині 30 хвилин, незаконно проник до будинку розташованого на ділянці АДРЕСА_3 , звідки повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , чим завдав їй матеріальну шкоду на загальну суму 25 699 гривень.

Так, ОСОБА_4 29.03.2023, знаходячись у невстановленому місці, час і обставинах, будучи особою яка раніше неодноразово була судима за вчинення майнових злочинів та особою яка ніде не працює і не має постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища і особистого незаконного збагачення вирішив продовжити свою злочинну діяльність пов`язану з таємним викраденням чужого майна, в умовах воєнного стану з помешкань громадян, маючи при цьому незняту та непогашену судимість в законному порядку.

З цією метою ОСОБА_4 , 29.03.2023 у вечірній час доби прибув до

вул. Садова в м. Києві, де звернув увару на будинок, розташований на ділянці

АДРЕСА_3 , звідки і вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Після чого ОСОБА_4 , 29.03.2023 приблизно о 21 годині 30 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, камінцем, який знайшов на землі розбив скло вікна в одній із кімнат та незаконно проник до будинку, розташованого на ділянці АДРЕСА_3 , з метою відшукання предмету посягання та подальшого його викрадення.

В подальшому ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні вказаного будинку, з метою подальшого викрадення, обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення відшукав апарат для зварювання, набір ключів, колонку марки «JBL CHARGE», вартістю 800 гривень, «Вай-Фай» роутер с/н Е, вартістю 1699 гривень, телевізор марки «Самсунг» с/н 47094365 вартістю 16 000 гривень, телевізор марки «Самсунг» UE 43NU7090 в корпусі чорного кольору, вартістю 8 000 гривень.

Отримавши в такий спосіб доступ до чужого майна ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на свою користь чим завдав ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 26 499,00 гривень.

06.04.2023, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке останньому повідомлено в порядку діючого КПК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочині повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 31.03.2023, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення злочину, а саме будиноку розташований на ділянці АДРЕСА_3 ;

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, про обставини вчинення злочину, відомості про викрадене майно;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.04.2023, проведеного за участю свідка ОСОБА_7 ;

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 злочину;

- протоколом проведення обшуку згадно якого за місцем мешкання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 було вилучено викрадене майно, яке належить ОСОБА_6 ;

- довідкою ПТ «Ломбард кредит юніон», згідно якої 30.03.2023, ОСОБА_4 закладав до вказаного ломбардного відділення викрадене у ОСОБА_6 майно;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до якого останній відтворив обставини скоєного ним злочину;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до якого останній розповів про обставини скоєного ним злочину;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги особу підозрюваного, яка неодноразово засуджена за аналогічні злочини, та особою до якої вже обрано запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі продовжує вчиняти майнові злочини, обставини вчинених злочинів та для дієвого виконання кримінального провадження, вважаю доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці.

В судовому засіданні прокурор вимоги даного клопотання підтримав та просив його задовольнити, при цьому зазначав, що стосовно підозрюваного існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти тиск на свідків та може продовжувати вчиняти інші злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо обрання запобіжного заходув вигляді тримання під вартою. Також не заперечував щодо розгляду даного клопотання без захисника, що не пов`язано з фінансовою стороною, вказав, що не потребує адвоката з безоплатної вторинної правової допомоги, про що надав суду відповідну заяву.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

06.04.2023, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 не затримувався в порядку ст. 208 КПК України.

24.02.2022 року згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб.

26.03.2022 року згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб.

25.04.2022 року згідно Указу Президента України № 259/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб.

25.05.2022 згідно Указу Президента України № 341/2022 від 18.04.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

23.08.2022 згідно Указу Президента України № 573/2022 від 18.08.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

21.11.2022 згідно Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

19.02.2023 згідно Указу Президента України № №58/2023 від 06.02.2023 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором у судовому засіданні.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Обираючи ОСОБА_4 запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, тяжкість злочину та особу підозрюваного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, відносно якого ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2022 р. ОСОБА_4 оголошено в розшук, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, та може впливати на свідків у справі, а також враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За таких обставин клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Окрім того, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави суд враховує дані про особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, його соціальні зв`язки, майновий стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також ті обставини, що він немає місце постійного проживання, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 с. 185 КК України, внесеного в рамках кримінального провадження №0001449 від 01.04.2023,- задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складає 60 днів та закінчується 04.06 2023 року.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ МЮ «Київський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80520,00 грн. (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять гривень 00 копійок) та надати можливість йому або іншій особі внести на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва кошти для внесення застави (отримувач: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089) та надати документ, що підтверджує оплату, органу, у провадженні якого перебуває кримінальна справа.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення вищезазначеної суми застави, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні і суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон; утримуватись від спілкування з свідками та іншими підозрюваному у даному кримінальному провадженні.

Визначити двохмісячний термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого та прокурорів у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1