ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1625/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене за ЄРДР № 0001829, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурором подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 з підстав наявності ризиків переховування від суду вчинення іншого кримінального правопорушення, що, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_6 , свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , думку якого підтримали адвокат ОСОБА_8 та обвинувачені, категорично заперечував проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

При цьому вказав, що прокурором не подано доказів на підтвердження існування заявлених ризиків, а підозра у вчиненні багатьох епізодів злочинів є необґрунтованою. Просив врахувати важкий стан здоров`я обвинуваченого, а також дані, що характеризують особу останнього проходження стажування для подальшого працевлаштування, та те, що останній одружився та має на утриманні дитину дружини від попереднього шлюбу. Посилаючись на практику ЄСПЛ просив врахувати, що з плином часу встановлені раніше ризики зменшуються, а сама по собі тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Вислухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.

Так, під час досудового розслідування ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено в ході підготового судового засідання.

Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що свідчить скерування обвинувального акту до суду в сукупності з даними, що характеризують особу останнього, а саме вік та стан здоров`я, з огляду на ступінь тяжкості правопорушення та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про те, що наведені обставини збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи конкретні обставини вказаного кримінального провадження суд вважає, що ризик вчинення нового аналогічного кримінального правопорушення є реальним.

Відомостей, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження немає.

При цьому суд погоджується з твердженням сторони захисту про те, що з плином часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дещо знижуються, проте, на думку суду, наведені ризики продовжують існувати і є реальними, і стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи та даних щодо особи обвинуваченого, а також забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Крім того суд приймає до уваги високу суспільну небезпечність інкримінованих злочинів, що також є причиною разом з іншими для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

На думку суду, обставиною, що дає підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є те, що інкриміновані злочини становлять велику загрозу здоров`ю населення, при цьому відповідно до ст. 3 Конституції України здоров`я людини є однією з найвищих соціальних цінностей.

Наявність певних соціальних зв`язків за відсутності сукупності інших обставин, що враховуються при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, не може бути підставою для прийняття рішення про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Також суд вважає за необхідне залишити без зміни раніше визначений розмір застави в розмірі 170000 грн., вважаючи, що внесення вказаної суми грошей забезпечить виконання обвинуваченим зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду. Одночасно з цим, з урахуванням встановлених судом ризиків, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого певні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.331 КПК, суд,

У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 січня 2023 року включно.

У разі внесення застави в сумі 170 000 гривень, на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації України в місті Києві та надання документа, що це підтверджує, ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти з роз`ясненням зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду, а також з покладенням на нього строком на 2 місяців з моменту звільнення з під-варти наступних обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утриматися від спілкування з обвинуваченою ОСОБА_7 та свідками у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Суддя