УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 Справа №607/375/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0001665 від 25.10.2022р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001665 від 25.10.2022р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України надійшов у провадження головуючого судді на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.01.2023р. з підставою передачі розгляд питання про об`єднання (спільного розгляду) із об`єднаним кримінальним провадженням №0003098 від 20.10.2018р. про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України та про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України (справа №607/10389/19).

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений і захисник просять кримінальні провадження об`єднати для їх спільного розгляду.

У відповідності до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд прийшов до висновку, що сумісний розгляд кримінальних проваджень є недоцільний, первісне кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду і проводиться дослідження доказів, будуть порушуватися розумні терміни розгляду кримінального провадження, утруднить дослідження доказів у кримінальному провадженні, враховуючи велику кількість потерпілих, а також епізодів вчинення злочинів, які інкримінуються двом обвинуваченим у первісному кримінальному провадженні, а відтак, в об`єднанні даного кримінального провадження слід відмовити.

Крім цього, в підготовчому судовому засіданні прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 терміном на 60 діб, мотивуючи тим, що ризики, наявність яких стало підставами для застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, продовжують існувати, а тому, враховуючи особу обвинуваченого та тяжкість вчиненого ним діяння, для уникнення виникнення ризиків, які вказані у клопотанні та підтриманні в засіданні, прокурор просить клопотання задовольнити.

Обвинувачений та захисник заперечили проти клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на недоведеність прокурором наявністю ризиків, неправомірність віднесення тяжкості покарання до необхідності продовження запобіжного заходу та необґрунтованості підозри і просять змінити запобіжний захід на більш м`який в разі доведення клопотання на думку суду, а саме на цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання з приводу заявленого клопотання, прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який є неодноразово судимий і відносно якого в суді перебувають декілька кримінальних проваджень, а також наявність існування вказаних у клопотанні та підтриманих в засіданні прокурором ризиків, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_3 , у разі не продовження судом строків дії попередньо застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж зміни на більш м`який із запобіжних заходів, про що клопочуть захисник і обвинувачений, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, а тому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити до 60 діб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 314, 315, 334, 376 КПК України,розділом ІІ КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 16.01.2023р. про продовження дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 до 00 год. 00 хв. 18 березня 2023 року.

Відмовити в об`єднанні кримінального провадження №0001665 від 25.10.2022р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (судова справа №607/375/23) із об`єднаним кримінальним провадженням №0003098 від 20.10.2018р. про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України та про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України (справа №607/10389/19).

Кримінальне провадження №0001665 від 25.10.2022р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (судова справа №607/375/23) передати керівнику апарату суду для здійснення повторного розподілу головуючого судді для розгляду вказаного кримінального провадження.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1