Справа № 699/1123/22
Номер провадження 1-кп/699/163/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 рокум.Корсунь-Шевченківський

Суд Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у відкритому судовому засіданні у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,розглянув матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст. 191, ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.366 КК України , на якому

В С Т А Н О В И В:

У підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_6 було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту ( яке було підтримане обвинуваченим.) В зазначеному клопотаннів сторона захисту вказала, що :

- сторона обвинувачення не конкретизує час коли саме у ОСОБА_5 виник план на заволодіння бюджетними коштами і відповідно до яких матеріалів було встановлено, що вказаний план взагалі існував і був придуманий ОСОБА_5 . Таке твердження є абстрактним і являється припущенням, яке недопустиме при формулюванні обвинувачення

-сторона обвинувачення стверджує, що план був у заволодінні бюджетними коштами шляхом постачання ОСОБА_7 деревини. З огляду на норми цивільного кодексу України, така операціє називається договором поставки, який за своєю природою є відплатним договором.

-з обвинувального акту слідує , що ОСОБА_7 з власної ініціативи та самостійно знайшов ОСОБА_8 та схилив останнього до незаконної діяльності, а саме підписання фіктивного договору та отримання по ньому коштів.Враховуючи дану обставину, постає питання навіщо в обвинувальному акті вказувати обставини, які не стосуються ОСОБА_5

- Відсутність конкретики в формулюванні обвинувачення позбавляє сторону захисту можливості заперечувати проти висунутого обвинувачення, адже при неконкретизованому звинуваченні стороні захисту фактично необхідно пригадати та підтвердити доказами всі дії, які були вчиненні ОСОБА_5 з моменту призначення на посаду начальника відділення поліції №1, для того щоб довести перед судом, що ОСОБА_5 не вчиняв ніяких дій щодо координації та управлінням життєдіяльністю ОСОБА_7 , не кажучи вже про злочинну діяльність громадянина ОСОБА_7

-дата вчинення злочину визначена стороною обвинувачення невірно і повинна бути вказана дата зарахування коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_8 , яку з обвинувального акту також встановити неможливо

-в обвинувальному акті вказано, що кримінальним правопорушенням шкода завдана - державі. Таке твердження не є вірним, адже в даному випадку шкода може бути завдана юридичній особі, у віданні або в управлінні якої перебувало майно чи грошові кошти.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту та вважав, що вказані підстави відсутні, представник потерпілого підтримала думку прокурора.

Вислухав думку сторін по питанню повернення обвинувального акту, суд дійшов до наступного :

Положення КПК України ( ст. 291 КПК ) визначають, що в тексті обвинувального акта мають бути вказані найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; вичерпний перелік даних, віднесених до анкетних відомостей кожного обвинуваченого, потерпілого і викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце складення та затвердження. Ці відомості становлять змістовне наповнення обвинувального акта, так би мовити, його серцевину.

Щодо викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення

Слід звернути увагу на відсутність нормативного або теоретичного розмежування понять «виклад фактичних обставин кримінального правопорушення» та «формулювання обвинувачення» та їх визначення (хоча б умовного) у КПК України.

За відсутності відповідних нормативних критеріїв унеможливлюється визначення відповідності чи невідповідності обвинувального акта вимогам закону в цій частині. Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладаються в обвинувальному акті в такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації правопорушення, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин. Не підлягають розгляду в підготовчому судовому засіданні й питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення. На цій стадії суд лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи суть обвинувачення, а тому не вправі пропонувати прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події або викладати їх в інший спосіб. На цих підставах суд дійшов висновку про те, що вказане клопотання не піддлягає задоволенню. Керуючись ст.314 КПК України, суд

Ухвалив :

В клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включена до апеляційної скарги на судове рішення.

СуддяОСОБА_1