1Справа № 335/7977/22 1-кп/335/401/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0001315 від 18.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнянка Каховського району Херсонської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні будь-яких осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого статус внутрішньо переміщеної особи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 16 вересня 2022 року, близько 12 години 00 хвилин, знаходячись на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації на особливий період та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, без поважних на це причин, безпідставно, умисно, в категоричній формі і відкрито відмовився від отримання повістки про прибуття 17 вересня 2022 року о 08 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_3 , для відправки до військової частини НОМЕР_1 , про що зазначив у розписці про отримання повістки і не прибув у вказаний у повістці час до місця призову за мобілізацією, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України та ст. 65 Конституції України, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ст. 336 КК України визнав у повному обсязі. Зазначав, що він раніше проходив строкову службу. Через окупацію його села в Херсонській області був вимушений переїхати до м. Запоріжжя. Так, перебуваючи в черзі за гуманітарною допомогою, він отримав повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , на 12.09.2022. Потім він з`явився до центру комплектування, там же пройшов медичну комісію, за висновком якої він був визнаним придатним для військової служби. Йому надали повістку для відправлення до військової частини на 17.09.2022. Від отримання цієї повістки він відмовився, оскільки у нього є страх за своє життя та здоров`я. Цей страх у нього з`явився за час перебування під окупаціює за своїм зареєстрованим місцем проживання, де він став свідком смертей людей та заподіяння шкоди здоров`ю з боку військових ворога. Йому співробітниками центру комплектування були роз`яснені наслідки такої відмови, але це не змінило його рішення. При цьому, він не уникав зустрічі з представниками центру комплектування, пояснював, що через свій психологічний стан він не може перебувати на військовій службі, він працевлаштувався в м. Запоріжжі, є внутрішньо переміщеною особою. Зараз щодо вчиненого щиро кається, просить суворо його не карати, готовий нести відповідальність за злочин.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у вчиненому, дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне.

ОСОБА_4 є громадянином України, не одружений, утриманців не має, офіційно працює, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, військовозобов`язаний, особою з інвалідністю не являється, має статус внутрішньо переміщеної особи у зв`язку з окупацією Херсонської області, раніше не судимий.

Досудова доповідь на виконання ухвали суду від 09.02.2023 уповноваженим органом пробації не була надана.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення за статтею 336 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України віднесені до нетяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, призначення покарання у межах, установлених у санкції статті, відповідно до положень Загальної частини КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначає покарання, що буде необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень. Разом з цим, враховуючи вчинення умисного кримінального правопорушення у сфері забезпечення призову та мобілізації, які кримінальний закон, а саме ст. 12 КК України відносить до нетяжких злочинів, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працює, утриманців не має, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність статусу внутрішньо переміщеної особи, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. За наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Потерпілі від кримінального правопорушення відсутні. Матеріальна шкода не завдана.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Долю речових доказів вирішити в прядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373-376, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги статті 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: копію повістки на відправку ОСОБА_4 ; копію акту на відмову від отримання повістки на відправку; копію заяву про постановку на військовий облік ОСОБА_4 ; копію довідки військово-лікарської комісії щодо ОСОБА_4 ; ксерокопію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ; ксерокопію картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_4 , ксерокопію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.02.2022 на ім`я ОСОБА_4 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1