ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 12 червня 2022 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, в порядку ст.89 КК України судимості не має,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) гривень.

Вироком суду вирішено долю речових доказів та арештованого майна.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 12.06.2022 року близько 09 години 50 хвилин, у зв`язку з виниклою у працівників поліції підозрою на перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, що є грубим порушенням Правил дорожнього руху, був виявлений поблизу автомобіля марки «Ford» моделі «Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: вулиця Незалежності села Кульчин Луцького району Волинської області, працівниками поліції, а саме інспектором сектору реагування патрульної поліції Луцького РУП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції Луцького РУП старшим сержантом поліції ОСОБА_10 , які, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування у складі маршруту «Ескадра-15» без визначення маршруту патрулювання у Луцькому районі груп реагування патрульної поліції ГУНП у Волинській області, на службовому автомобілі марки «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні).

У подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля марки «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_2 , що був розміщений на узбіччі автомобільної дороги вулиці Незалежності напроти будинку № 45 села Кульчин Луцького району Волинської області, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та усвідомлюючи, що за кермом вказаного службового автомобіля знаходиться працівник поліції, який перебуває у форменому одязі із знаками розрізнення, близько 10 години 00 хвилин 12.06.2022 року висловив поліцейському ОСОБА_10 пропозицію надання неправомірної вигоди за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої працівнику поліції влади - не проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку із цим.

Надалі, перебуваючи у вказаному місці, близько 10 години 03 хвилини 12.06.2022 року, діючи з єдиним протиправним умислом, спрямованим на схиляння працівника правоохоронного органу до прийняття неправомірної вигоди, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, поклав між передніми сидіннями службового автомобіля грошові кошти у розмірі 1000 гривень, надавши тим самим поліцейському сектору реагування патрульної поліції Луцького РУП ОСОБА_10 , який перебував на службі, неправомірну вигоду за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої поліцейському влади не проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку із цим.

Таким чином, ОСОБА_7 інкримінується пропозиція надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (а.с.87-89).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волиснької області від 03.02.2023 року внесено уточнення у резолютивну частину вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2023 року, де в першому абзаці правильно зазначити « ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.» (а.с.98).

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений вказує на те, що з вироком суду не погоджується, оскільки працівники поліції спровокували його на дачу неправомірної вигоди. Вважає, що поліцейські своїми неправомірними діями щодо перевірки водійських документів і вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поєднаних з погрозами фізичного насильства, не складання протоколу про адміністративне правопорушення при відмові від проходження огляду (тричі відмовився від проходження огляду), створили умови для його переконання про необхідність дачі хабаря. Вказує на те, що суд вдався до спрощеного порядку дослідження відеозапису, не надавши можливості додатково допитати свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з урахуванням дослідженого в судовому засіданні відео, внаслідок чого не відбулося повного, об`єктивного розгляду справи, що призвело до ухвалення незаконного вироку про його засудження. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок (а.с.101-106).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, провадження у справі закрити; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом першої інстанції надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Посилання обвинуваченого та його захисника про те, що злочин ОСОБА_7 не вчиняв, які аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі, були предметом ретельного дослідження в суді першої інстанції і з обґрунтуванням спростовані з наведенням у вироку переконливих мотивів.

Зокрема, мотивуючи висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, за викладених у вироку обставин суд першої інстанції обґрунтував показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також даними, що містяться у письмових доказах.

Відповідно суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку показання свідків, документальні та інші докази, яким суд дав вірну оцінку, та які є послідовними та узгоджуються між собою та в своїй сукупності повно відтворюють картину події, що спростовує доводи обвинуваченого про те, що працівники поліції спровокували його на дачу неправомірної вигоди, а також відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Сукупність наведених у вироку доказів, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі та наведені ним та захисником під час розгляду справи апеляційним судом про те, що поліцейські своїми неправомірними діями щодо перевірки водійських документів і вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поєднаних з погрозами фізичного насильства, не складання протоколу про адміністративне правопорушення при відмові від проходження огляду (тричі відмовився від проходження огляду), створили умови для його переконання про необхідність дачі хабаря, не знайшли свого підтверження під час розгляду справи. З відеозапису з боді-камер працівників поліції вбачається, що ними неодноразово пропонувалося ОСОБА_7 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі охорони здоров`я, повідомлялися наслідки відмови від проходження такого огляду, погрози фізичного насильства не було, обвинувачений неодноразово просив працівників поліції не складати адміністративні матеріали, просив відійти та поговорити (домовитися), на що працівниками поліції ОСОБА_7 було неодноразово попереджено про кримінальну відповідальність за дачу неправомірної вигоди.

Таким чином, підстав для скасування вироку суду з постановленням нового, про що ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченим, колегія суддів не вбачає.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді