ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3012/22
Провадження № 1-кп/210/508/22

"16" листопада 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000705від 30.06.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0000705від 30.06.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 209 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки при його направленні дотримані вимоги щодо підсудності, підстави для повернення обвинувального акту, закриття провадження у справі не вбачається. Крім того, прокурор просив передати обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 30 червня 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000705 за обвинуваченням ОСОБА_4 судді ОСОБА_6 за правилами статей 217, 334 КПК України.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, заперечували проти призначення справи до судового розгляду та передання справи для об`єднання кримінальних проваджень, від захисника ОСОБА_5 надійшло до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, яке обґрунтовує тим, що стороною обвинувачення не розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, що дає підстави зробити висновок, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад даного злочину. Крім того, всупереч вимогам ч. 1 ст. 92, ст. 291 КПК України, викладаючи правову кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, прокурор безпідставно не конкретизував редакцію ч. 1 ст. 209 КК України. Вважає, що кваліфікація органом досудового розслідування дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 209 КК України без вказівки на конкретну редакцію закону про кримінальну відповідальність фактично зобов`язує суд визначити кваліфікацію дій обвинуваченого, що є недопустимим. Орган досудового розслідування, кваліфікуючи дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 209 КК України не врахував, яка саме редакція цього закону діяла на час проведення фінансових операцій з коштами, отриманими від відділу освіти Виконкому Металургійної районної у м. Кривий Ріг ради по договору підряду № 361 від 17.10.2018 року. Вважає, що органом досудового розслідування істотно порушені вимоги кримінально процесуального закону при складенні обвинувального акту.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вказаного клопотання у зв`язку із відповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчиненні злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано зазначених вимог закону. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить належним чином сформульованого обвинувачення,

Суд звертає увагу, що у формулюванні обвинувачення та у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 не зазначено місце вчинення правопорушення, а також, внаслідок вчинення якого саме конкретного суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів, було одержано майно.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.91КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

У п. 2 ч. 3ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону, формулювання обвинувачення, яке зазначається в обвинувальному акті повинно містити місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, а також вказівку на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не містить даних про потерпілих, інформацію про те, кому завдано шкоду та в якому саме розмірі, проте реєстр матеріалів досудового розслідування містить відомості про визнання потерпілим та дані про допит представника потерпілого ОСОБА_7 .
Не містить обвинувальний акт й даних про розмір витрат на залучення експертів, хоча згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування по справі проводилися експертизи.
Окрім цього, суд звертає увагу, що остання трансформація статті 209 КК України відбулася внаслідок прийняття Парламентом нової редакції Закону України № 361-ІХ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі Закон 361), який набрав чинності 28 квітня 2020 року, однак в обвинувальному акті не зазначено, за якою редакцією КК України кваліфіковані дії ОСОБА_4 , враховуючи те, що вчинення злочину обвинуваченим інкримінується в період грудня 2018 року і з того часу ст. 209 КК України зазнавала змін, як у диспозиції, так і у санкції.
Отже, вищевказані недоліки обвинувального акту фактично унеможливлюють здійснення судового розгляду, оскільки, згідно з вимогами п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України, такий проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах останнього відповідно до обвинувального акту.
Міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд. Так, відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Так, відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Однак, суд вважає, що можливість зміни обвинувачення у ході судового розгляду не дає підстав для призначення судового розгляду із обвинуваченням, яке є не конкретним та суперечливим, оскільки зміна обвинувачення у суді, відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України, можлива лише у випадку встановлення нових фактичних обставин злочину під час судового розгляду. Діючий КПК України не передбачає можливості призначення судового розгляду за обвинувальним актом у якому сформульоване не конкретне обвинувачення та відсутні відомості щодо фактичних обставин під умовою можливої зміни прокурором обвинувачення у ході судового розгляду. Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що наведені порушення є істотними, такими, що перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі отриманого обвинувального акту та здійсненню належної визначеної КПК України процедури судового розгляду, і їх неможливо усунути під час підготовчого судового засідання, а тому, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
Відсутність належного викладення формулювання конкретного обвинувачення в обвинувальному акті може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст.348КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.
За наслідками підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку відповідно до вимог ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не дає оцінку ні пред`явленому обвинуваченню, ні правовій кваліфікації. При прийнятті даного рішення суд не досліджував жодного доказу, а тому не вдався до оцінки доказів, їх належності чи допустимості. Призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, розраховуючи на зміну обвинувачення прокурором в майбутньому, суд не може, так як по-перше: зміна обвинувачення це право, а не обов`язок прокурора, а по-друге: зміна обвинувачення має винятковий характер, так як може відбуватись в разі якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення (ст. 338 КПКУ).

Керуючись ст. ст.110, п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000705 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 209 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Повний текст ухвали складено та проголошено 18 листопада 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1