Провадження № 1-кс/761/9913/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2

за участю секретаря - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання директора ПП «Заубер - Україна» ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2022 року в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0000003 від 05.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання директора ПП «Заубер - Україна» ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2022 року в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0000003 від 05.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а саме в частині накладення арешту на залізничні вагони за номерами: 57456576, 57463580, 57464687, 57464950, 57465262, 57455073, 57465346, 57465601, 57465957, 57466732.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 квітня 2022 року у справі № 761/6594/22 накладено, серед іншого, арешт на майно, яке належить ПП «Заубер - Україна», а саме вагони за наступними номерами: 57456576, 57463580, 57464687, 57464950, 57465262, 57455073, 57465346, 57465601, 57465957, 57466732.

Як підставу для скасування арешту майна заявник посилається на те, що арешт у вказаному кримінальному провадженні накладено не обґрунтовано, без ретельного з`ясування приналежності вказаного арештованого майна як об`єкту вчинення кримінального правопорушення. Так, ПП «ЗАУБЕР-УКРАЇНА» придбано у РУП СГ-ТРАНС (Білорусь) вагон-цистерни для зріджених вуглеводневих газів, моделі 903Р та 15-1407, бувші у використанні в кількості 10 штук, та ввезені на територію України (отримувач ТОВ «ЖВРЗ «Експрес»). Факт придбання підтверджується договором купівлі-продажу від 28.12.2021 № 259-1-21 і договором купівлі-продажу від 28.12.2021 № 259-2-21.Оплату за цими договорами здійснено згідно платіжних доручень в іноземній валюті № 25 від 08.12.2021, № 1 від 05.01.2022 та №2 від 13.01.2022 року, враховуючи вище викладене директор ОСОБА_1 просить скасувати вище вказаний захід забезпечення.

Представник володільця арештованого майна у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином до суду направив заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином до суду направив заяву про розгляд клопотання без його участі вказавши також в ній, що заперечує щодо задоволення клопотання директора про скасування арешту на майно.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання вбачається, що 06.04.2022 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва за результатом розгляду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 720 220 004 100 000 03 накладено арешт на залізничні вагони, що перебувають у власності нерезидентів Російської Федерації, згідно переліку зазначеного у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Звертаючись з клопотанням про скасування арешту майна заявник вказує, що застосований захід забезпечення кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки спірне майно належить виключно ПП «Заубер - Україна», а арешт накладено необґрунтовано, органом досудового розслідування не доведено, що спірне майно, є предметом кримінального правопорушення, здобуте в результаті його вчинення або зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а власник майна не має жодного статусу у вказаному кримінальному провадженні.

У той же час, до матеріалів клопотання про скасування арешту майна заявником не надано доказів на підтвердження такої правової позиції, а тому, на переконання слідчого судді, викладені заявником обставини є лише припущенням та документально нічим не підтверджені.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Отже, оскільки заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання директора ПП «Заубер - Україна» ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2022 року в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0000003 від 05.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_2