Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/7/23
номер провадження 1-кс/695/8/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001193 від 30.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

старший слідчий СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001193 від 30.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.12.2022 до Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області о 23 годині 30 хвилини надійшло повідомлення від поліцейського СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про те, що 30.12.2022 за адресою: вул. Шевченка, 33, м.Золотоноша зупинено автомобіль марки ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_6 , 1995 року народження, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, та який з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення запропонував поліцейському ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 1000 гривень. Виїздом на місце події в складі слідчо оперативної групи, з метою врятування речових доказів, слідчим СВ Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , в присутності понятих проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції грошові кошти в сумі 1000 гривень, серії БМ 2703315, які він пропонував працівнику поліції в якості неправомірної вигоди. Постановою слідчого від 30.12.2022 грошову купюру номіналом 1000 гривень визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001193 від 30.12.2022. Оскільки, грошова купюра номіналом 1000 гривень, серії БМ 2703315 була предметом вчинення кримінального правопорушення, є речовим доказом по справі, зберегла на собі сліди правопорушення, слідчий просить накласти арешт на вище зазначену грошову купюру, з метою забезпечення збереження речового доказу, який може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0001193 від 30.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та під час досудового розслідування якого виявлено та вилучено грошову купюру номіналом 1000 гривень, серії БМ 2703315.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором у судовому засіданні доведено, що зазначене вище вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення грошової купюри може призвести до її знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Таким чином на підставі викладеного вище, оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що вказаний предмет є доказом в кримінальному провадженні та його повернення унеможливить досягти мети досудового розслідування, винна особа не понесе покарання, а також враховуючи, що після повернення грошової купюри її місце знаходження встановити буде неможливо, оскільки вона може бути знищена, втрачена, схована, спотворена, а тому підлягає арешту.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Усі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошову купюру номіналом 1000 гривень серії БМ 2703315, яку поміщено до сейф-пакету НПУ № PSP 1128619.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1