Провадження № 1-кп/742/353/22
Єдиний унікальний № 742/2276/22
ВИРОК

Іменем України

26 грудня 2022 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, зі слів перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого неповнолітню дитину, проживаючого АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 369 КК України

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 20.08.2015 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади. Наказом начальника Головного управління національної поліції в Чернігівській області № 271 о/с від 30.08.2021 ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління поліції у Чернігівські області та наказом начальника Головного управління національної поліції в Чернігівській області №6 о/с від 11.01.2021 ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління поліції у Чернігівські області. У відповідності до посадової інструкції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , їх завданнями, обов`язками та повноваженнями, серед іншого є: сприяння дотриманню правил громадського порядку, перешкоджання антигромадським та злочинним діям громадян, своєчасне реагування на всі звернення та повідомлення про вчинення кримінальних, адміністративних правопорушень або подій, взаємодія з іншими структурними підрозділами відділу, відділеннями поліції, що беруть участь у забезпеченні публічної безпеки та порядку, а також з громадськими формуваннями з охорони громадського порядку, складає у межах компетенції, протоколи про адміністративні правопорушення та здійснює, у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) мають право накладати адміністративні стягнення.Таким чином, інспектори ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є представниками влади та службовими особами правоохоронного органу наділеного владними повноваженнями.

20.08.2022 близько 13 години 45 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Прилуки, вул. Ракітна, поблизу будинку №44, інспекторами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було зупинено транспортний засіб - мопед «Хонда» під керуванням ОСОБА_4 , який порушив вимоги правил дорожнього руху, а саме: керував транспортним засобом без відповідних документів, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У подальшому 20.08.2022 року близько 14 годин 00 хвилин, під час спілкування з інспектором ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , маючи на меті надати неправомірну вигоду службовій особі Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, з метою в подальшому уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, будучи достовірно обізнаним, про те, що ОСОБА_6 являються співробітниками правоохоронного органу, висловив намір надати неправомірну вигоду в розмірі 1000 гривень за не винесення відносно себе постанови про накладення адміністративного стягнення по справі.Таким чином 20.08.2022 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 пропонував надати неправомірну вигоду в загальному розмірі 1000 гривень ОСОБА_6 , який являються службовою особою правоохоронного органу, за не вчинення ним відносно себе дій, що пов`язані з використанням наданого службового становища.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, щиро кається в скоєному, просить суд суворо його не карати, давши детальні показання суду по факту кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого. Зміст цих обставин вірно розуміється обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і його дії необхідно кваліфікувати за за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, маючого неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, згідно медичних довідок у лікарів психіатра та нарколога на диспансерному обліку не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, а також приймаючи до відома , досудову доповідь органу з питань пробації щодо соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі; однак суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України.

Процесуальні витрати, по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 370-371, 374, 395, 615 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

Бодікамеру - залишити у володінні поліції, відеозапис відкопійований на диск залишити в матеріалах кримінального провадження прокурора.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку вручити засудженому, прокурору .

Суддя Максим ЦИГАНКО