У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005012, за апеляційною скаргою законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2021 року відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Світловодськ Кіровоградської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України та виправданого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 та п. п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_7 засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115, п. п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, вирок відносно якого не оскаржується.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 у виді 9 років позбавлення волі, на підставі ст. 98 КК України, без конфіскації майна.
Ухвалено, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_5 , у редакції від 26.11.2015 р., зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.09.2014 р. по 26.06.2019 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_5 визнано невинуватим та виправдано у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 та п. п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Вирішено питання стосовно речових доказів та розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 просить скасувати вирок в частині визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України і ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 виправдати.
В частині призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, скасувати та ухвалити новий вирок, застосувавши при призначенні покарання п. п. 1, 6 ст. 66 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі законний представник вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що ухвалений з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Звертає увагу суду на те, що надані стороною обвинувачення DVD диски не долучались до протоколів слідчих експериментів (зазначені інші диски), а відтак, вони не відкривались стороні захисту. При цьому, в порушення ст. 240 КПК України, відеозаписи фактично містять інформацію про проведення допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і лише після їх допитів на них зафіксовано слідчу дію.
Відзначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання захисника про проведення додаткової психолого-психіатричної експертизи, не зазначивши відповідних мотивів такого рішення.
З огляду на психоемоційний стан ОСОБА_5 , вважає, що у суду не було жодних підстав не довіряти свідченням останнього, наданих ним в ході слідчого експерименту, протягом доби після затримання.
Зауважує, що незважаючи на повне сприяння з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у розкритті злочинів, орган досудового розслідування не встановив де відбулась їх домовленість на вчинення кримінального правопорушення та розподіл ролей, а також передача ножа, рюкзака і скейту.
На думку апелянта, обставини, за яких вчинявся розбійний напад на ОСОБА_9 , не свідчать про наявність у ОСОБА_5 умислу на вчинення цього злочину, оскільки перебування поряд з будинком в той момент, поки ОСОБА_7 пішов у квартиру ОСОБА_9 , не є елементом домовленостей обвинувачених щодо вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном. Водночас, всі дії ОСОБА_5 , як співучасника, починаються всередині квартири за ситуації, в котрій людина об`єктивно не здатна здійснювати вольовий контроль над своїми діями чи, принаймні, суттєво обмежена в такій здатності.
Вважає, що суд безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки суд визнав його невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, в той час як інші кваліфікуючі ознаки розбою відсутні.
Окрім наведеного, відзначає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував положення п. п. 1, 6 ст. 66 КК України, оскільки окрім доказів, отриманих під час незаконного затримання обвинувачених, всі інші докази отримані завдяки показанням ОСОБА_5 , який вже під час першого допиту детально розповів всі обставини злочинів, а потім, під час слідчого експерименту, показав що і як відбувалось. Саме завдяки ОСОБА_5 були знайдені речові докази. Водночас, здійснюючи таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 перебував під впливом обставин, які необхідно оцінювати як психологічне насилля, навіть незважаючи на відсутність фактів висловлення ОСОБА_7 прямих погроз.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

07.09.2014 р., близько 13.00 год., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, направлену на здійснення нападу на квартиру ОСОБА_9 та її вбивство, з метою заволодіння її майном.
Реалізовуючи злочинний намір, ОСОБА_7 зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 та постукав у двері квартири АДРЕСА_3 , де проживала ОСОБА_9 . Остання відчинила двері та впустила ОСОБА_7 у квартиру. Знаходячись у коридорі вказаної квартири, ОСОБА_7 , із застосуванням ножа, наніс ОСОБА_9 чисельні удари в область обличчя, шиї та спини, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді численних колото-різаних поранень, що призвели до її смерті, у зв`язку із великою крововтратою.
Після вбивства ОСОБА_9 ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_5 намір на заволодіння майном убитої, покликав ОСОБА_5 , який, зайшовши до квартири, вжив заходів до пошуку майна та цінностей, якими обвинувачені планували заволодіти після вчинення ОСОБА_7 вбивства та підготував до виносу з цієї квартири майно ОСОБА_9 на загальну суму 290 грн.
У той час як ОСОБА_7 та ОСОБА_5 знаходилися на кухні зазначеної квартири, несподівано для них, до квартири зайшла ОСОБА_10 , яка побачила труп ОСОБА_9 . З метою приховування раніше вчиненого злочину, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 та почав наносити їй удари ножем в область шиї та інших частини тіла. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зав`язалася боротьба, в ході якої ОСОБА_7 , продовжуючи наносити удари ножем по тілу останньої, заштовхнув її до туалету, де від спричинених ножем тілесних ушкоджень ОСОБА_10 упала на підлогу.
Після вбивства ОСОБА_10 , в ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник умисел таємно викрасти майно останньої, що було при ній, на загальну суму 1 000 грн.
Таємно викравши майно ОСОБА_10 та заволодівши майном ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочинів зникли викраденим майном розпорядились за власним розсудом.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад, з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаний із проникненням до житла та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений групою осіб за попередньою змовою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора з приводу відмови обвинуваченого та його законного представника від апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

08.06.2022 р. Миколаївським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2021 року.
28.09.2022 р. на адресу Миколаївського апеляційного суду від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшла відмова від апеляційної скарги його законного представника ОСОБА_6 , у якій зазначено, що наслідки відмови від апеляційної скарги йому роз`яснені та зрозумілі. Апеляційний розгляд просив проводити у його відсутність.
18.10.2022 р. від законного представника ОСОБА_6 надійшла заява у якій остання підтримала клопотання свого сина ОСОБА_5 та відмовилась від розгляду її апеляційної скарги. Апеляційний розгляд просила проводити у її відсутність, у зв`язку з воєнним станом і активними обстрілами міста Миколаєва, та у відсутність захисника ОСОБА_12 , який знаходиться на окупованих територіях, зв`язок із яким відсутній.
Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.
Положеннями ч. 2 ст. 403 КПК України передбачено якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи, що вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2021 року не був оскаржений іншими особами, апеляційне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відмовою законного представника від апеляційної скарги.

Керуючись ст. 376, ч. ч. 1, 2 ст. 403, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

апеляційне провадження за апеляційною скаргою законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2021 року відносно ОСОБА_5 , закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3