Справа № 455/2021/21
Провадження № 1-кп/455/47/2023
У Х В А Л А

Іменем України

06 квітня 2023 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000333 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя в АДРЕСА_1 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України,

за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

15.09.2022 року до Старосамбірського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000333 від 20.08.2021 року.

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що всупереч нормам діючого законодавства, щодо заборони зберігання, придбання чи збуту бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, а саме: відповідно ст. 178 Цивільного кодексу України п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, додатку №1, затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної i холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, не маючи права носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонту, передачі, чи збуту вогнепальної зброї, бойових припасів, яке здійснюється на підставі передбачених законом дозволів, діючи з прямим умислом, з метою незаконного придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав у невстановлений слідством час бойовий припас ручну наступальну осколкову гранату РГД- 5, зберігав її в невстановленому слідством місці та 20 серпня 2021 року, приблизно о 02.30 год. переносив безпосередньо при собі вказаний бойовий припас та використав його шляхом підриву поблизу свого місця проживання - житлового будинку, що в АДРЕСА_1 .

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що виразились у незаконному поводженні з бойовими припасами, а саме в незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 20 серпня 2021 року, звернувся із письмовою заявою до органу досудового розслідування ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л.Галицького, №41, де будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність згідно із ст.383 КК України, про завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, повідомив що 20.08.2021 року, близько 02.30 год. в АДРЕСА_1 , невідома особа вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та носіння бойового припасу без передбаченого законом дозволу, зокрема ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, яке відноситься до тяжкого злочину. За вказаним фактом 20 серпня 2021 року відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000333 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК Украини діючи умисно, з метою захисту себе від самовикриття, достовірно знаючи, що вказаного кримінального правопорушення невідомою особою вчинено не було та усвідомлюючи неправдивий характер відомостей, які ним надавалися, зробив завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування, а саме ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про вчинення тяжкого кримінального правопорушення невідомою особою, в саме в незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України, що виразились у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення тяжкого кримінального правопорушення, а саме в незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів невідомою особою без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів та неодноразово допитаним у кримінальному провадженні № 0000333 в якості свідка, в с.Поляна Самбірського району Львівської області, а саме 20.08.2021 року о 12.00-12.40 год. та додатково о 21.00-21.45 год., діючи умисно, з метою захисту себе від самовикриття, достовірно знаючи, що вказаного кримінального правопорушення невідомою особою вчинено не було та усвідомлюючи неправдивий характер відомостей, які ним надавалися дав неправдиві показання органу що здійснює досудове розслідування - СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, а саме начальнику СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 та слідчому СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , щодо обставин події, яка мала місце 20.08.2021 року в АДРЕСА_1 по місцю його проживання, а саме в незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів осколкової гранати РГД-5 без передбаченого законом дозволу невідомою особою, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України яке відноситься до тяжкого кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України, що виразились у завідомо неправдивому показанні свідка надані органу що здійснює досудове розслідування, поєднаному з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Ухвалою від 19.09.2022 року призначено підготовче судове засідання на 12:00 год. 31.10.2022 року, яке неодноразово відкладалося.

27.10.2022 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні сплив ще 30.12.2021 року, а обвинувальний акт складено слідчим та затверджено прокурором лише 15.09.2022 року.

В підготовчому судовому засіданні 06.04.2023 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримав, подане ним 27.10.2022 року (а.с.19-23) письмове клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, оскільки обвинувальний акт направлений до суду поза межами строку досудового розслідування та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні також просив задовольнити клопотання його захисника та кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подане клопотання, оглянувши та дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Сторона захисту стверджує про наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК України, - кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Зазначена норма закону безпосередньо пов`язує закриття кримінального провадження зі строком досудового розслідування, який обчислюються з дня повідомлення особі про підозру.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

У відповідності до вимог п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених КПК України.

Строки досудового розслідування мають важливе значення з точки зору як раціональності та ефективності кримінального провадження, так і узгодження потреб досудового розслідування з правами і інтересами осіб, залучених до нього. Кримінальне провадження не може тривати хаотично і невизначений час, а продовження його строків має обумовлюватися не тим, що орган досудового розслідування чогось не встиг, а реальною необхідністю додаткового часу для проведення всіх процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

У відповідності із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням,яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Таким чином, обвинувальний акт має бути складений не пізніше відкриття матеріалів за ст. 290 КПК України, а направлений до суду в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 113 КПК України, процесуальні строки це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії, які мають бути виконані не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Разом з цим, ст. 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Згідно з даних обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, судом встановлено, що відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2021 року за №0000333, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

28 вересня 2021 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29.09.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України, про підозру у вчиненні яких ОСОБА_3 було письмово повідомлено 30.09.2021 року, відтак 28.09.2021 року є початком перебігу, визначеного ч. 3 ст. 219 КПК України, двомісячного строку досудового розслідування.

3 урахуванням викладеного, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчувався 28.11.2021 року, однак постановою керівника Самбірської окружной прокуратури від 25.11.2021 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №000033 від 20.08.2021 року до 3-х місяців, та визначено кінцевою датою 28.12.2021 року.

23.12.2021 року о 12:45 підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 отримали наручно повідомлення, складене 17.12.2021 року слідчим СВ відділення № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , яким повідомлялося, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, а зібрані докази є достатніми, для складення обвинувального акту та сторонам відкриті матеріали для ознайомлення із ними.

Згідно протоколу про надання доступу матеріалів досудового розслідування від 23.12.2021 року, сторона захисту ознайомилася із матеріалами досудового розслідування 23.12.2021 року з 12 год. 50 хв. по 14 год. 10 хв., тобто за 1 годину 20 хвилин.

Відтак, сторона захисту 23.12.2021 року о 14:10 письмово підтвердила стороні обвинувачення у порядку, передбаченому ч. 9 ст. 290 КПК України, що вона ознайомилася із матеріалами досудового розслідування.

Водночас, ознайомившись із всіма наданими стороною обвинувачення матеріалами, у цей же день (23.12.2021) стороною захисту було подано клопотання про відкриття останній документів, які стали підставою для проведення негласних слідчих розшукових дій у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим сторона захисту 28.12.2021 року о 17:55 отримала ще одне аналогічне письмове повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження 29.12.2021 року ознайомилася із цими додатковими матеріалами з 17 год. 59 хв. до 18 год. 12 хвилин, тобто, за 13 хвилин.

Відтак, беручи до уваги те, що згаданою вище постановою керівника Самбірської окружної прокуратури від 25.11.2021 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні був продовжений до 28.12.2021 року включно, а також враховуючи строк ознайомлення стороною захисту із матеріалами досудового розслідування цього кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України, останній день строку досудового розслідування припадав на 31.12.2021 року, оскільки строк ознайомлення i матеріалами досудового розслідування (23.12.2021, 28.12.2021 та 30.12.2021 року) не включався до його загального строку.

31.12.2021 року обвинувальний акт, затверджений 30 грудня 2021 року начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000333 вперше надійшов до Старосамбірського районного суду Львівської області.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація з якого є загальнодоступною, ухвалою суду (головуючий суддя ОСОБА_1 ) від 09.06.2022 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000333 від 20 серпня 2021 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України - повернуто начальнику Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області для виконання вимог, зазначених в мотивувальній частині ухвали. Рішення суду, мотивоване тим, що з наданого стороною обвинувачення обвинувального акту вбачається, що обвинувальний акт має суперечливий зміст, а відтак не відповідає вимогам ст.291 КПК України. Формулювання обвинувачення кримінального правопорушення по даному провадженню є неконкретним та суперечливим, і не дозволяє суду та стороні захисту визначити межі обвинувачення та порушує право обвинуваченого ОСОБА_3 на захист передбачене ст. 42 КПК України, оскільки він має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, та захищатися від конкретного обвинувачення.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 26.07.2023 року ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 09.06.2022 року залишено без змін.

Суд звертає увагу, що мотиви викладені в ухвалі суду про повернення обвинувального акту та усі недоліки вищевказаного обвинувального акта були достеменно відомі прокурору, який у зв`язку із незгодою щодо викладених мотивів звертався із апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, та і при проголошенні ухвали суду апеляційної інстанції, якою було встановлено, що недоліки обвинувального акта викладені в ухвалі суду першої інстанції дійсно мали місце, та котра набрала законної сили 26.07.2022 року, прокурор був присутнім у судовому засіданні.

На думку прокурора, звернення до суду з обвинувальним актом, навіть якщо він згодом був повернутий прокурору, зупиняє сплив строку досудового розслідування, а тому на час, який минув з моменту повернення до моменту повторного направлення обвинувального акта до суду, не поширюються вимоги статті 219 КПК.

Суд не погоджується з такою позицією і виходить з того, що строк досудового розслідування продовжує спливати після повернення обвинувального акта прокурору і не може перевищувати межі, визначені статтею 219 КПК. Суд вважає, що після повернення обвинувального акта його недоліки можуть бути усунені лише протягом решти строку досудового розслідування, яка залишилася до первинного звернення сторони обвинувачення з обвинувальним актом.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.

Також і в практиці Європейського Суду з прав людини, при розгляді скарг на порушення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ЄСПЛ неодноразово доходив висновків, що зобов`язання провести розслідування є не обов`язком досягнення результатів, а є обов`язком вжиття заходів. (див., напр., рішення у справі «Пол та Одрі Едвардс проти Сполученого Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom), заява № 46477/99). Розглядаючи скарги в аспекті статті 3 Конвенції, ЄСПЛ систематично вказує, що мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги того, що розслідування повинно бути незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення у справах «Менешева проти Росії» (Menesheva v. Russia), заява № 59261/00, у справі «Лотарев проти України» (Lotarev v. Ukraine), заява № 29447/04). А в рішенні у справі «Ходорковський та Лебедєв проти Росії» (Khodorkovskiy and Lebedev v. Russia), заяви № 11082/06 and 13772/05, Суд наголосив, що в будь-якій системі права, включаючи кримінальне право, яким би чітким не було сформульоване правове положення, існує неминучий елемент судового тлумачення. Завжди буде потреба у з`ясуванні сумнівних моментів і адаптації до обставин, що змінюються… Формулювання законів не завжди є точним. Одним із стандартних прийомів регулювання за допомогою правил є використання загальних категорій на відміну від вичерпних списків. Це означає, що багато законів неминуче сформульовані в термінах, які більшою чи меншою мірою є розпливчастими, а їх тлумачення та застосування залежать від практики» (див. Скоппола (№ 2) [GC], § 100). Крім того, у більшості держав-членів прогресивний розвиток кримінального права через судову законотворчість є добре вкоріненою та необхідною частиною правової традиції. Статтю 7 Конвенції не можна тлумачити як заборону поступового роз`яснення норм кримінальної відповідальності шляхом судового тлумачення від випадку до випадку, за умови, що результат цього розвитку відповідає суті правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див. Streletz, Kessler та Krenz проти Німеччини [ВП], № 34044/96, 35532/97 та 44801/98, § 50, ЄСПЛ 2001-II; К.-ХВ проти Німеччини [ВП], № 37201/97 , § 85, ECHR 2001-II (витяги); і Кононов проти Латвії [ВП] № 36376/04, § 185, ЄСПЛ 2010).

Суд зазначає, що повернення обвинувального акту дійсно не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування. Діючий КПК чітко відмовився від інституту додаткового розслідування, який існував за КПК 1960 року. Відсутність можливості проведення додаткового розслідування після звернення до суду з обвинувальним актом очевидна з тексту Кодексу. Крім того, в Пояснювальній записці до проекту Кодексу зазначалося, що «одним з основних напрямів реформування … стала ліквідація можливості відправлення справи на додаткове розслідування», «підвищенню гарантій прав підозрюваних та обвинувачених сприятиме також … скасування інституту повернення справи на додаткове розслідування».

З моменту проголошення ухвали суду апеляційної інстанції, тобто 26.07.2022 року, якою остаточно констатовано наявність порушень та недоліків при зверненні до суду із обвинувальним актом 31.12.2021 року, принцип «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах встановив обов`язок прокурора в найкоротші терміни усунути вказані в судових рішеннях недоліки.

Суд не може погодитися з підходом до обчислення строків, запропонованим стороною обвинувачення, оскільки він створює широкі можливості стороні обвинувачення шляхом направлення обвинувального акта, який не відповідає вимогам статті 291 КПК, штучно зупиняти сплив строків, тим самим позбавляти правового значення вимогу розумних строків, яка отримала деталізоване регулювання у статті 219 КПК.

З цього випливає, що повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акта прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом.

Суд допускає, що в певних випадках повернення обвинувального акту стороні обвинувачення може поставити її в складне становище, особливо якщо він направлений до суду в останній день строку.

Однак суд вважає, що будь-яка сторона кримінального провадження має передбачати можливість несприятливого для неї розвитку подій у провадженні, у тому числі і ухвалення судових рішень, що вимагатимуть додаткового часу для їх виконання, як, наприклад, рішення про повернення обвинувального акту прокурору. Виходячи з цих міркувань суд вважає, що законодавець, встановлюючи граничні строки досудового розслідування, визначав їх з урахуванням подібних ускладнень з якими може стикнутися сторона, і вона має враховувати можливість таких ускладнень при плануванні своєї діяльності.

Водночас, обвинувальний акт, який є предметом розгляду суду був складений слідчим СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 та затверджений начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , а також вручений ОСОБА_3 і його захиснику лише 15 вересня 2022 року. 15 вересня 2022 року обвинувальний акт повторно одержано Старосамбірським районним судом Львівської області.

Суд нагадує, що у цій справі виправлення недоліків обвинувального акту тривало близько двох місяців, що навряд чи узгоджується з обов`язком вчиняти процесуальні дії в розумний строк, як того вимагає частина 1 статті 28 КПК. Сторона обвинувачення мала представити, але не представила дуже переконливі докази обставин, які перешкодили їй виправити ці недоліки раніше.

Стаття 22 КПК України констатує, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, при цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, як це передбачено ч. 6 ст. 22 КПК України.

Враховуючи наведене, стороною обвинувачення не спростовано посилання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про те, що обвинувальний акт скерований до суду поза межами строку досудового розслідування.

Суд дійшов висновку, що оскільки у цій справі перший раз сторона обвинувачення звернулася до суду в останній день строку досудового розслідування, в неї не залишилося часу для виправлення недоліків, зазначених в ухвалі про повернення обвинувального акта, тому її повторне звернення до суду 15 вересня 2022 року відбулося після закінчення строку досудового розслідування, що дало підстави для закриття провадження відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, суд також виходить із засад законності та дотримання розумних строків у кримінальному провадженні, оскільки продовження кримінального провадження щодо особи, щодо якої встановлені та підтверджені доказами підстави для закриття кримінального провадження, на думку суду, суперечить цим засадам.

Оскільки обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, про що вказує ч. 4 ст. 110 КПК України, тому суд погоджується із доводами захисника, що направлення до суду обвинувального акту відбулось поза межами строку досудового розслідування, що і є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає до задоволення, а кримінальне провадження №0000333 від 20.08.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України необхідно закрити, оскільки інкриміновані ОСОБА_3 злочин не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Закриваючи провадження, суд розподіл судових витрат не проводить, оскільки такі питання з огляду на положення ст. 124, 372 КПК України, вирішуються тільки під час ухвалення обвинувального вироку, і відповідно до ч.2 ст.122 КПК України такі витрати за проведення експертиз в межах даного провадження в загальній сумі - 11466,40 гривень були здійснені за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються експертним установам із Державного бюджету України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 26.08.2021 року слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 284, 372, 376, 382 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження в порядку п.10 ч.1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000333 від 20.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.383 та ч.2 ст.384 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням, після повідомлення особі про підозру, строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, загальною сумою 11466 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 40 копійок - віднести на рахунок держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 26.08.2021 року на:

- запобіжний важіль підривача УЗРГМ із наявними цифрами «291-74 та 583» на одній поверхні, який вилучено з узбіччя проїжджої частини, поблизу будинку ОСОБА_3 , що за адресою АДРЕСА_1 ,

- металеві залишки вилучені з епіцентру вибуху, за межами подвір`я, за гаражем ОСОБА_3 що за адресою АДРЕСА_1 ,

- 6 гільз, калібру 9 мм., вилучені з подвір`я ОСОБА_3 , що за адресою АДРЕСА_1 - скасувати.

Речові докази, а саме:

- зразок букального епітелію гр. ОСОБА_3 , який поміщено в спецпакет експертна служба МВС України №3852726, який опечатано та підписано судовим експертом;

- відріз марлевого бинта з висушеним зразком крові ОСОБА_3 , який поміщено в Ємність для біологічних зразків та упаковано в спецпакет експертна служба МВС України №525027, з підписами судового експерта;

- фланелева серветка, яка упакована в спецпакет експертна служба МВС України №5250126, з підписами судового експерта;

- паперовий конверт в якому знаходиться змиви з обох рук ОСОБА_3 ;

- паперовий конверт в якому знаходиться залишки марлевого тампону із змивом з ручки вхідних дверей будинку ОСОБА_3

- запобіжний важіль підривача УЗРГМ із наявними цифрами «291-74 та 583» на одній поверхні,

- металеві залишки;

- 6 гільз, калібру 9 мм. - які зберігаються в камері зберігання ВП №1 Самбірського РВП ГУНП України у Львівській області - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000333.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 16 годині 45 хвилини 10.04.2023 року.

Суддя ОСОБА_1