УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000009 від 08.01.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Городок, Городоцького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_7 27.02.2023 звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка 16.12.2008, була засуджена вироком Володимир-Волинського міського суду за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315 та 317 КК України, керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу незаконно придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, і в подальшому, 07 січня 2023 року, близько 19 години, 33 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_8 порошкоподібну речовину, загальною вагою 0,0979 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,0662 г, і яка згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №1, Список №2, віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, продавши її останній за ціною 300 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, незаконно придбав та зберігав з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін і в подальшому, 25 січня 2023 року, близько 10 години, 30 хвилини, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, перебуваючи поблизу супермаркету «Наш Край», що по вулиці Ковельській, 253, міста Володимир Волинської області, незаконно збув ОСОБА_9 частину таблетки, загальною вагою 0,0432 г. котра містить у своєму складі наркотичний засіб обіг якого обмежено бупренорфін масою 0,0007, і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1 віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, продавши її останньому за ціною 150 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу незаконно придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, і в подальшому, 25 січня 2023 року, близько 17 години, перебуваючи неподалік від місця свого проживання, а саме неподалік будинку АДРЕСА_3 , незаконно збув ОСОБА_10 порошкоподібну речовину, загальною вагою 0,04771 г., яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,0331 г., і яка згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №1, Список №2, віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, продавши її останній за ціною 200 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, діючи повторно, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP котру з метою подальшого збуту, зберігав за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_4 .

Однак, вищевказану порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, і яка згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №1, Список №2, віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку 25 лютого 2023 року, о 08 годині 42 хвилин, було виявлено та вилучено працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку.

Вказані кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та прокурором об`єднанні в одне кримінальне провадження за №0000009 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

25 лютого 2023 року, о 10 год. 25 хв., ОСОБА_5 , затримано, в порядку ст. 208 КПК України, як особу, що щойно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

25 лютого 2023 року слідчим, за погодженням з прокурором, складено та в той же день ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами проведення контролів за вчинення злочинів у формі оперативних закупок, висновками експертів, протоколом обшуку, протоколом огляду предметів, протоколом допиту свідка, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- через тяжкість злочинів, по яким йому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у разі доведення його вини, а також враховуючи, що ОСОБА_5 має широке коло знайомств серед осіб, які займаються незаконною діяльністю, в тому числі пов`язаною з розповсюдженням наркотичних засобів і психотропних речовин, тому є достатні підстави вважати, що він може та матиме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути покарання;

- оскільки на даний час не встановлено джерело придбання ОСОБА_5 психотропних речовин та наркотичних засобів, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі він може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом приховування доказів його причетності до незаконного поводження із наркотичними засобами та психотропними речовинами, незаконно впливати на свідків, з метою уникнення відповідальності за вчинення вказаних злочинів;

- оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку та законних засобів до існування, тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі він продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язанні з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.

Так підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Враховуючи стійку скерованість особи до вчинення кримінальних правопорушень, систематичну протиправну діяльність підозрюваного, на думку сторони обвинувачення розмір застави, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України має бути не менший 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде достатнім та належним стимулом до відмови від вчинення особою подальших протиправних дій, виконання покладених на нього обов`язків.

Крім того слідчий вважає, що з метою запобігання ризикам, наведеним у клопотанні, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу в розмірі застави на нього слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_7 двічі на тиждень щовівторка і п`ятниці; 2) не відлучатися із міста Володимир, Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Необхідність застосування вказаних обов`язків обумовлена необхідністю запобігти викладеним в клопотанні ризикам.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, він ніде не працює та не має постійного джерела прибутку, а тому в досудового слідства є обґрунтована впевненість й достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжуватиме вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У відповідності до ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Встановлено, що слідчим відділом Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 08.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

25 лютого 2023 року, о 10 год 25 хв, за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення затримано ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України.

25 лютого 2023 року ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини та наркотичного засобу, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила одне з кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315 та 317 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Отже, у відповідності до ст.183 КПК України, до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає таке.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», у справі «Феррарі-Браво проти Італії») наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин. Затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена стороною обвинувачення сукупністю доказів, зібраних у кримінальному провадженні, та досліджених у судовому засіданні.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Як було зазначено вище, законодавцем відповідно до ст. 177 КПК України визначена наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 с.177 КПК України.

Тобто, ризики це не факти вчинення якогось діяння, а можлива небезпека будь-якого несприятливого результату, поєднання ймовірності та наслідків настання несприятливих подій.

На думку слідчого судді зазначений слідчим у клопотанні перелік ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, є обґрунтованим та підтверджується долученими до клопотання доказами.

Наявність вказаних ризиків встановлена з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яке згідно чинного законодавства передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, наслідки та ризики втечі для нього, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Переховуючись від органів досудового розслідування та суду ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків з метою надання ними недостовірних показань, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків встановлена також з урахуванням його віку та стану здоров`я, майнового стану, відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, відсутності у нього постійного джерела доходів, а також того, що підозрюваний раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів.

Враховуючи особистість підозрюваного, вагомість доказів причетності підозрюваного до скоєння інкримінованого злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту чи особистого зобов`язання, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявні всі обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, його майнового стану, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає доцільним визначити ОСОБА_5 заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360,00 грн.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, суд вважає необхідним відповідно до ст.183 ч.3 КПК покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу, у разі внесення ним застави.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194,197, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме з 25 лютого 2023 року, до 26 квітня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360,00 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок № UA0002504, банк ДКСУ м. Київ.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з міста Володимира, Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого прокурора, або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Вступна і резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголшені 27.02.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1