У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року

м. Київ

справа № 674/362/22

провадження № 51-1294 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 09 лютого 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимий в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК), визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 лютого 2023 року апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_6 , її представника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а зазначений вирок стосовно ОСОБА_5 - без змін.

Згідно з вироком, ІНФОРМАЦІЯ_2, близько 23:30, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту з ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та хоч і не бажаючи, однак припускаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті, умисно наніс потерпілому удар ножем в ділянку грудної клітки, внаслідок чого, спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді одиночного ножового проникаючого поранення лівої половини грудної клітки з наскрізним ушкодженням перикарда та лівого шлуночка серця, якіє небезпечними в момент заподіяння та належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілого.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовими рішеннями стосовно ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушує питання про їх перегляд в касаційному порядку. Вважає, що в діях її підзахисного відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 115 КК, натомість його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 цього Кодексу, оскільки умислу на спричинення смерті потерпілому у ОСОБА_5 не було. Також стверджує, що протоколи огляду місця події та слідчого експерименту є недопустимими доказами, оскільки були проведені, зокрема, без відповідної ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення вказаних слідчих дій. Просить вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_5 змінити, перекваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 121 КК та призначити йому покарання в межах санкції зазначеної статті.

Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є підставою для перегляду судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися ст. ст. 412-414 цього Кодексу.

У касаційній скарзі захисник указує на невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі ст. 438 КПК не є предметом перевірки в касаційному порядку. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Доводи касаційної скарги захисника про те, що ОСОБА_5 не мав умислу на вбивство потерпілого та його дії неправильно кваліфіковано судом першої інстанції, не знайшли підтвердження при перегляді апеляційним судом, з чим погоджується й колегія суддів Верховного Суду.

Так, ч. 1 ст. 115 КК передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У свою чергу ч. 2 ст. 121 КК передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

Як убачається з копії оскаржуваного вироку, висновок суду першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, зроблено з додержанням ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

Зокрема, до таких висновків місцевий суд дійшов на підставі показань самого ОСОБА_5 , який підтвердив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час суперечки з ОСОБА_8 завдав йому удар ножем в область серця; потерпілої ОСОБА_6 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 зайшовши до будинку ОСОБА_5 побачила свого пораненого сина, який лежав на дивані, а ОСОБА_5 повідомив їй, що це саме він зарізав потерпілого; свідка ОСОБА_9 - доньки засудженого, про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 до них у будинок прийшов потерпілий та почав ображати ОСОБА_5 , який у відповідь завдав ОСОБА_8 удару ножем. Зазначені показання судом визнано достовірними, послідовними та такими, що узгоджуються з іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, місцевим судом досліджено як докази винуватості ОСОБА_5 фактичні дані, що містяться: у протоколі огляду місця події з фототаблицями від 14 лютого 2022 року, згідно якого у кімнаті будинку АДРЕСА_1 було виявлено одяг потерпілого, речовину бурого кольору, схожу на кров, предмет, схожий на ніж; висновку Кам`янець-Подільської міської лікарніщодо результатів медичного огляду №50 від 14 лютого 2022 року, яким підтверджується, що ОСОБА_5 перебував у стані сп`яніння з результатом 1,2 проміле;протоколах проведення слідчого експерименту від 14 та 22 лютого 2022 року, згідно яких обвинувачений ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_9 на місці події розповіли та показали як, де та при яких обставинах обвинувачений спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 . Також судом враховано висновок експерта № 68 від 04 березня 2022 року та додатковий висновок № 1 від 21 березня 2022 року, висновок експерта № 49 від 25 березня 2022 року, висновок експерта № 47 від 14 лютого 2022 року та інші докази, досліджені судом, які наведені у вироку.

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов висновку, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 , механізм, характер, спосіб завдання та локалізація тілесного ушкодження, а також знаряддя злочину - ніж, безумовно, вказують на спрямованість його дій саме на позбавлення життя потерпілого. Повною мірою врахувавши вказані обставини, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК.

Твердження захисника ОСОБА_4 про те, що протоколи огляду місця події та слідчих експериментів є недопустимими доказами і не могли бути покладені в основу вироку, оскільки ці слідчі дії були проведені без відповідної ухвали слідчого судді про надання дозволу на їх проведення, є необгрунтованими. Як вбачається з копії ухвали апеляційного суду, огляд місця події 14 лютого 2022 року та слідчі експерименти за участю ОСОБА_5 14 лютого 2022 року та свідка ОСОБА_9 22 лютого 2022 року було проведено з дозволу користувача будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 , а відтак, враховуючи положення ч. 3 ст. 233 та ч. 5 ст. 240 КПК підстав для надання дозволу слідчого судді на проведення вказаних слідчих дій не вбачається.

Зі змісту ухвали апеляційного суду видно, що наведені у касаційній скарзі захисника доводи, які по суті аналогічні доводам її апеляційної скарги, були предметом ретельної перевірки під час розгляду справи судом апеляційної інстанції. Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, а вирок стосовно ОСОБА_5 без змін, апеляційний суд навів у своїй ухвалі докладні мотиви прийнятого рішеннята мотивовано спростував доводи сторони захисту про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 КК на ч. 2 ст. 121 КК.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зазначила, зокрема, що ОСОБА_5 , використовуючи знаряддя злочину - розкладний ніж значного розміру шириною леза 15 мм, довжиною 150 мм та завдаючи ним удар в ліву половину грудної клітини, усвідомлював небезпечний характер своїх дій, що посягають на життя потерпілого і передбачав, що наслідком таких дій може стати смерть останнього. Таким чином, вважати що засуджений, завдаючи потерпілому один удар ножем в грудну клітину в ділянку серця не мав умислу на вбивство потерпілого неспроможні.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Посилань на істотні порушення кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни оспорюваних судових рішень, як і доводів щодо неправильного застосування кримінального закону касаційна скарга не містить.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 09 лютого 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3