УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Проців Бориспільського району Київської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у незаконному полюванні на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України.

19.12.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколами впізнання зі свідками; протоколами оглядів; висновками експертів; іншими матеріали кримінального провадження.

Досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених п. п.1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини, а також інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання з підстав викладених в ньому, просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу, оскільки не збирається залишати місце свого проживання, перебуває у складі територіальної оборони, вину в інкримінованому правопорушенні визнає, розкаюється у вчиненому.

Захисник також заперечував проти задоволення клопотання, оскільки, на його думку, відсутні підстави та ризики, передбачені для застосування запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до матеріалів клопотання копії матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні Головного управління Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000858 від 07.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України.

19.12.2022 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За змістом ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки передбачені частиною п`ятою цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ст. 177 КПК України, визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, а саме у незаконному полюванні на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором та слідчим поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків кримінального провадження, то прокурор зазначає про ризики, передбачені пп. 1, 2, 3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування; знищення приховування або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то існування таких ризиків є цілком ймовірними.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, неодружений, утриманців не має, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та впливати на свідків.

Згідно ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , необхідно покласти на нього ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Що стосується вимог сторони обвинувачення, щодо покладення обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, то слідчим у клопотанні, та прокурором у судовому засіданні не конкретизовано зазначені вимоги, та не зазначено з якими саме свідками підозрюваний повинен утримуватися від спілкування.

Керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього, строком по 19 лютого 2023 року, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 що у разі не виконання покладених на нього зобов`язань до нього можуть бути застосовані більш жорсткі запобіжні заходи і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розмірів розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 27.12.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1