Справа № 750/4392/22
Провадження № 1-кс/750/1074/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003754 від 30.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а :

28.02.2023 засобами поштового зв`язку начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, яке мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді від 08.08.2022 в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, було накладено арешт на ТЗ вантажний малотоннажний фургон В Ford Transit 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Арешт накладено з метою збереження речових доказів та проведення відповідних слідчих дій у кримінальному провадженні. Разом з тим, в умовах воєнного стану вважає, що на даний час та у подальшому в застосуванні арешту вищезазначеного майна відпала необхідність. Зазначене майно у умовах воєнного стану повинно бути задіяно для виконання бойових завдань зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий ЧРУП ГУНП в Чернігівській області в судове засідання не з"явився, про день, час та місце судового зсідання повідомлений належним чином.

Слідчий суддя визнав за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Слідчим суддею встановлено, що за участі даного транспортного засобу сталась ДТП, в результаті якої потерпілий ОСОБА_3 , 1948 року народження отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.08.2022 накладено арешт на вказаний транспортний засіб.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Однак слід зазначити, що заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно з абз. 2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного вище транспортного засобу. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

За вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Разом з тим, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, відсутності фактів проведення будь-яких слідчих дій з автомобілем, наслідки арешту майна для власника, слідчий суддя вважає за можливо передати автомобіль власнику в користування, заборонивши йому та будь-яким особам відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.08.2022, в частині заборони користування транспортним засобом марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який згідно технічного талона транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Повернути зазначене майно власнику.

Попередити уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України, заборонивши їм та будь-яким іншим особам розпоряджатися, приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати, та відчужувати вказане майно до ухвалення вироку по кримінальному провадженню або до закриття кримінального провадження.

Зобов`язати уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 надавати транспортний засіб для потреб слідства за першою вимогою.

В решті накладений арешт на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1