Справа № 204 / 215/ 23
1-кп / 204 /531 / 23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2023 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Вишняки, Хорольського району, Полтавської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2021, 2022 року народження, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старшого вогнеметника взводу РХБ захисту роти РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-05 листопада 2021 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 70, ч. 2 ст. 289,ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 2 п. 18, ч. 3 п. 42, ч. 4 п. 81 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, громадянин ОСОБА_7 , призваний на військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року за № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25 лютого 2022 року №40 старшого солдата ОСОБА_5 було зараховано в списки особового складу військової частини, поставлено на посаду старшого вогнеметника взводу РХБ захисту роти РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 . Проходячи військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період, старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 125, 126, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом рослин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.Відповідно до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого№ 770 постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.Ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається за наявності відповідної матеріально-технічної бази, нормативно-технічної документації, кваліфікованого персоналу, умов для забезпечення обліку та схоронності наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також для забезпечення безпечності такої діяльності. Згідно з затвердженим Кабінетом Міністрів України «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» (постанова № 770 від 06 травня 2000 року) амфетамін віднесений до особливо великих розмірах психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця ІІ). У зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час воєнного стану, військова частина НОМЕР_1 дислокується на території Донецької області, а окремі підрозділи вказаної військової частини передислоковані на позиції у населеному пункті Донецької області, в якому розміщується частина військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу старший солдат ОСОБА_5 .Разом з цим, в порушення наведених вимог законодавства та нормативно правових актів, старший солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів за наступних обставин.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у закінченому замаху на незаконне придбання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.309 КК України КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.15, ч.2 ст.309 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК України, про що надав письмову заяву. У вчиненому розкаюється.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у закінченому замаху на незаконне придбання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.309 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.309 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на умисний нетяжкий злочин, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, раніше судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно.
У відповідності до ст.66 КК України, у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття. У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання виключно у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
У суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання. З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових злочинів.
Згідно ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як видно з положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Оскільки нове кримінальне правопорушення за даним кримінальним провадженням обвинуваченим було вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, суд на підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2021 року.
Обвинуваченому ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення експертизи, згідно наданої довідки.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання два роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2021 року та остаточно ОСОБА_13 призначити покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі.
Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті до набрання вироком законної сили, взявши його негайно під варту в залі суду.
Строк відбування покарання рахувати з 15 березня 2023 року.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1