Справа №195/106/23
1-кп/195/42/23 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2023 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Новопетрівка Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК Україні раніше не судимий, телефон НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст.357 Кримінального кодексу України,
громадянин ОСОБА_3 , 11 січня 2023 року о 15 годині 00 хвилин, перебував поблизу території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник кримінальний умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до житлового будинку та території вказаного вище домоволодіння, в якому проживає та яке перебуває у володінні ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій кримінальний умисел на порушення недоторканності житла, а саме: на незаконне проникнення до житла особи та території вказаного домоволодіння особи, ОСОБА_3 , в той же день, тобто 11 січня 2023 року о 15 годині 08 хвилин, всупереч волі законного володільця ОСОБА_4 та без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутність будь-яких причин для порушення недоторканості житла особи та території домоволодіння особи, діючи умисно, незаконно, протиправно, долаючи перешкоду, шляхом застосування фізичної сили рук відкрив металеву хвіртку, яка була зав`язана на мотузку, вторгся на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 .
Продовжуючи свою кримінальну діяльність, ОСОБА_3 , діючи в той же день та перебуваючи на тому ж місці, послідовно реалізуючи свій кримінальний умисел на незаконне проникнення до вказаного житла - житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, спочатку підійшов до вікна будинку, постукав у нього, далі, переконавшись, що ніхто на стук не відреагував, направився до вхідних дверей житлового будинку, які були зачинені на навісний замок з металевим ланцюгом та, долаючи перешкоду, шляхом застосування фізичної сили рук, смикнувши за навісний замок, який з`єднував металевим ланцюгом дві скоби - на дверях та луткі, в результаті чого дужка замка відкрилась, після чого відчинив двері та зайшов в середину житлового будинку, тобто незаконно проник до житла особи, яке перебуває у володінні ОСОБА_4 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.
Продовжуючи свій кримінальний умисел, ОСОБА_3 , 11.01.2023 року приблизно об 15 годині 15 хвилин незаконно, самовільно, без дозволу власника, перебував у приміщенні однієї із кімнат, житлового будинку АДРЕСА_3 , що належить та в якому проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де побачив на одній із полиць шафи паспорт громадянина України на ім`я власника будинку ОСОБА_4 .
В цей момент, у ОСОБА_3 , раптово виник кримінальний умисел на заволодіння, шляхом таємного викрадення, вищевказаним паспортом громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 , виданий 28.02.2004 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області, з метою його використання в особистих інтересах.
Реалізуючи свій кримінальний умисел, спрямований на незаконне заволодіння зазначеним паспортом з метою його використання в особистих інтересах, ОСОБА_3 в цей же день, тобто 11.01.2023 приблизно о 15:20 год., знаходячись на тому ж місці, скориставшись відсутністю законного володільця, впевнившись, що сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи таємно, умисно, незаконно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, заволодів - викрав паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який застосовуючи фізичні дії дістав із полиці шафи, яка знаходиться в одній із кімнат житлового будинку та тримаючи в правій руці паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з викраденим документом з місця вчинення кримінального проступку зник.
Умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 162, ч.3 ст.357 КК України - порушення недоторканності житла, а саме - незаконне проникнення до житла особи та незаконне заволодіння паспортом.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта прокурором долучено клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Згідно із заявою ОСОБА_3 від 24 січня 2023 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 також склала заяву 24 січня 2023 року, в якій зазначила, що згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодна на розгляд справи обвинувального акту у спрощеному провадженні та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставин.
Кримінальними діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди не завдано.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).
На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162, ч.3 ст.357 Кримінального кодексу України, як порушення недоторканності житла, а саме - незаконне проникнення до житла особи та незаконне заволодіння паспортом.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, неодружений.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого, позитивну характеристику.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у межах санкції ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ч. 1 ст.70 КК України та ст.ст.75, 76 КК України.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст.357 КК України та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
-за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) ріки.
На підставі вимог ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 - залишити в користуванні громадянки ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

30.01.2023