Справа № 442/823/18
Провадження № 1-кп/456/20/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року місто Стрий

Колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_4 ,

розглянувши під час розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001986 від 18.05.2017р., про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст..28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, КК України матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_9 про відвід колегії суддів,

в с т а н о в и в :

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області з 10.04.2018 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001986 від 18.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст..28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, КК України матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2023 в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_10 про відкладення розгляду кримінального провадження відмовлено, продовжено судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001986 від 18.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст..28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, КК України матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, з участю прокурора Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_7 . Встановлено умисний характер дій прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 , направлений на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами. Повідомлено Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів про наявність в діях прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 ознак дисциплінарного проступку у зв`язку з встановленням умисного характеру дій прокурора, направленого на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами. Порушено перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів питання про дисциплінарну відповідальність прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 . Зобов`язано повідомити Стрийський міськрайонний суд Львівської області у передбачений законодавством строк про результати розгляду даної ухвали. Повідомлено Офіс Генерального прокурора про порушення закону, допущені Львівською обласною прокуратурою під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001986 від 18.05.2017р., про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст..28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, КК України матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, для вжиття заходів, передбачених чинним законодавством. Скеровано Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокуратури копії ухвал суду від 25 січня 2023 року, 02 лютого 2023 року, 16 лютого 2023 року. Копію ухвали надіслано на адресу Львівської обласної прокуратури, кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокуратури та Офісу Генерального прокурора. Встановлено умисний характер дій обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , направлені на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами. В задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відмовлено, роз`яснено захиснику ОСОБА_9 , що захист інтересів обвинуваченої впродовж судового розгляду здійснює професійний захисник ОСОБА_8 , який присутній в залі суду. Роз`яснено захиснику ОСОБА_9 , що в подальшому він вправі ознайомитися з матеріалами кримінального провадження після проведення судового засідання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 подав заяву про відвід колегії суддів, в якій зазначив про те, що існують підстави для відводу, передбачені п.4 ч.1 ст.75 КПК України, оскільки колегією суддів не надано йому як захиснику можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та належним чином здійснювати захист інтересів обвинуваченої ОСОБА_5 . Так, 28 лютого 2023 року у другій половині дня ним було укладено з обвинуваченою угоду про надання правової допомоги і зважаючи на територіальну віддаленість місця його роботи від суду, він не зміг, до судового засідання ознайомитися з матеріалами кримінального провадження. 01 березня 2023 року ним подано до суду заяву про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, однак ухвалою суду цього ж дня в задоволенні його клопотання відмовлено. Цими діями, вважає, що суд перешкоджає йому в належному виконанні професійних обов`язків, оскільки йому не відомо підстави притягнення обвинуваченої до відповідальності, і зважаючи на те, що обвинувачена згідно ч.3 ст.46 КПК України вправі користуватися послугами 5 захисників, вважає, що є підстави недовіряти вказаному складу суду.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_8 заяву про відвід колегії суддів підтримали.

Прокурор ОСОБА_7 заяву захисника ОСОБА_9 заперечив.

Суд заслухавши думку учасників, вважає, що заява про відвід подана захисником ОСОБА_9 є голослівною і безпідставною, з огляду на таке.

У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суд звертає увагу, що вичерпний перелік підстав для відводу судді передбачений ст.75 КПК України.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваною, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

При розгляді даної заяви про відвід, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує як джерело права практику Європейського суду з прав людини.

В силу ч. 2 ст. 8 КПК України у кримінальному провадженні застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у справі Мельник проти України (Melnik v. Ukraine), скарга № 72286/01, §22, ECHR 2006, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У справі «Білуха проти України», рішення від 09.11.2006, ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Ветштан проти Швейцарії», рішення від 28.10.1998 у справі важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о.Бріюні, Хорватія, 17.10.2015) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

В постанові ВС у справі №554/726/17 від 11.05.2021, суд зауважив, що підстави для відводу судді врегульовані статтями 75 та 76 КПК, проте бажання учасників процесу відвести суддю чи зірвати судове засідання інколи призводить до того, що причини для відводу судді є нелогічними та абсурдними. На переконання Суду, головуючий вжив усіх передбачених процесуальним законом заходи, у тому числі, для надання оцінки обставинам, за яких виникли сумніви в його упередженості. Відновлення довіри або усунення негативних наслідків шляхом заміни головуючого має виправдання лише тоді, коли це потребується, а не в той час, коли учасники усіляко намагаються затягнути розгляд справи або скомпрометувати суддю. Так само, Суд розцінює поведінку засудженого щодо відмови від подальшої участі в судових засіданнях суду апеляційної інстанції, а саме як затягування розгляду справи та маніпулювання колегією суддів. На думку колегії суддів, справа повинна розглядатися з точки зору об`єктивної перевірки неупередженості, а точніше, необхідно дослідити питання про те, чи можуть сумніви заявника, що випливають з конкретної ситуації, вважатися об`єктивно виправданими в обставинах цього кримінального провадження. Таким чином, необхідно встановити, чи існують, крім поведінки колегії суддів, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості суддів. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим.

Як на підставу для задоволення заяви про відвід, захисник ОСОБА_9 покликається на те, що колегією суддів не надано йому як захиснику можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та належним чином здійснювати захист інтересів обвинуваченої ОСОБА_5 . Так, 28 лютого 2023 року у другій половині дня ним було укладено з обвинуваченою угоду про надання правової допомоги і зважаючи на територіальну віддаленість місця його роботи від суду, він не зміг, до судового засідання ознайомитися з матеріалами кримінального провадження. 01 березня 2023 року ним подано до суду заяву про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, однак ухвалою суду цього ж дня в задоволенні його клопотання відмовлено. Цими діями, вважає, що суд перешкоджає йому в належному виконанні професійних обов`язків, оскільки йому не відомо підстави притягнення обвинуваченої до відповідальності, і зважаючи на те, що обвинувачена згідно ч.3 ст.46 КПК України вправі користуватися послугами 5 захисників, вважає, що є підстави недовіряти вказаному складу суду.

Спростовуючи доводи захисника, колегія суддів звертає увагу на таке.

В ухвалі Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2023, яка була оголошена в судовому засіданні, в присутності захисника, суд зазначив наступні мотиви: «…Вирішуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, суд зауважує таке. Впродовж тривалого розгляду кримінального провадження обвинувачена неодноразово змінювала захисників, подаючи чисельні клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження. Первинно захист інтересів обвинуваченої ОСОБА_5 здійснювали професійні адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в подальшому обвинувачена для захисту своїх інтересів залучила захисника ОСОБА_8 , а 28 лютого 2023 року додатково уклала угоду з адвокатом ОСОБА_9 . При цьому на думку суду, обвинувачена ОСОБА_5 умисно та свідомо уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом за день до проведення судового засідання, бажаючи вкотре відкласти розгляд кримінального провадження. Суд вважає, що захисник ОСОБА_9 мав достатньо часу, до 15.00 год. 01 березня 2023 року на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а його участь у розгляді кримінального провадження розцінюється судом як свідоме та умисне бажання обвинуваченої затягти розгляд кримінального провадження та не дозволити суду його завершити. Суд вважає такими, що спрямовані на затягування розгляду кримінального провадження та порушення розумних строків його розгляду процесуальні дії захисника ОСОБА_9 , оскільки договір про надання правової допомоги з обвинуваченою ним було укладено ще 28 лютого 2023 року і захисник впродовж 28 лютого 2023 року та 01 березня 2023 року не мав жодних перешкод для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в приміщенні суду. При цьому такими, що спрямовані на затягування розгляду кримінального провадження та порушення розумних строків його розгляду суд визнає процесуальні дії обвинуваченої ОСОБА_5 , яка має право на правову допомогу адвоката, однак використовує це право, зловживаючи ним при цьому. Так обвинувачена була добре обізнана з графіком судових засідань і не вжила жодних заходів для ознайомлення захисника з матеріалами кримінального провадження, повідомивши при цьому останньому дату судового засідання, в яке адвокат прибув. На підставі наведеного, суд встановлює умисний характер дій обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , направлені на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами.

Так, практикою Європейського суду з прав людини, п. «с» ч. 3 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено «призначення» захисника, який би в інтересах обвинуваченого здійснював юридичну допомогу практично й ефективно, забезпечуючи достатній захист. Оцінити, чи було це юридичне представництво практичним та ефективним, можна лише на основі конкретних обставин справи, розглядаючи процес у цілому (рішення ЄСПЛ «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року, «Імбріоша проти Швейцарії» від 24 листопада 1993 року, «Дауд проти Португалії» від 21 квітня 1998 року, «Куліковський проти Польщі» від 21 грудня 2010 року). Як вважає ЄСПЛ, ведення захисту, по суті, є справою обвинуваченого та його адвоката, тобто це переважно питання взаємовідносин між ними, незалежно від того, чи призначається захисник у межах надання правової допомоги, чи оплачується приватно, а відповідно до згаданої норми Конвенції втручання компетентних державних органів вимагається лише в тих випадках, коли факт незабезпечення адвокатом ефективного представництва є очевидним або будь-яким чином переконливо доведений до їх відома (рішення ЄСПЛ «Санніно проти Італії» від 27 квітня 2006 року, «Кускані проти Сполученого Королівства» від 24 вересня 2004 року). Європейський суд з прав людини відзначає, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати певним обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності апеляції. Тим не менш, застосовані обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Крім того, обмеження відповідатимуть вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції), якщо вони переслідують законну мету та існує розумне співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, що переслідується (див. рішення від 3 листопада 2009 року у справі «Давран проти Туреччини» («Davran v. Turkey»), заява №18342/03, § 37; рішення від 15 вересня 2016 року у справі «Йохансен проти Німеччини» («Johansen v. Germany»), заява № 17914/10, § 44 та ін.). При цьому ЄСПЛ окремо наголошує, що саме національні суди уповноважені тлумачити національні процесуальні правила, такі як строки, покликані забезпечувати правову визначеність; роль Суду зводиться лише до перевірки того, чи є наслідки такого тлумачення сумісними з Конвенцією (див. рішення від 15 вересня 2016 року у справі «Йохансен проти Німеччини» («Johansen v. Germany»), заява № 17914/10, § 45 та ін.)…».

Відхилення судом безпідставних клопотань сторін кримінального провадження не може розцінюватися як створення перешкод для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, порушення ч.6 ст.22 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів зауважує, що захиснику не було відмовлено в здійсненні захисту інтересів обвинуваченої та не було вчинено перешкод в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження. Суд, зважаючи на систематичний характер зловживання обвинуваченою процесуальними правами протягом п`яти років, та зважаючи на присутність в залі суду захисника ОСОБА_8 постановив продовжити розгляд кримінального провадження та роз`яснив при цьому захиснику ОСОБА_9 право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження після проведення судового засідання.

Доводи захисника ОСОБА_9 про укладення угоди з обвинуваченою ОСОБА_5 в другій половині дня 28 лютого 2023 року жодними доказами не підтверджено, на думку колегії суддів, навіть зважаючи на цю обставину, захисник міг прибути до суду вранці 01 березня 2023 року і ознайомитися з матеріалами кримінального провадження до проведення судового засідання, тобто до 15.00 год. Жодних даних про те, що захисник з поважних причин не міг прибути до суду цього дня, матеріали справи не містять.

Крім цього, колегія суддів зауважує, що суд не обмежив захисника в можливості брати участь в судовому засіданні і захисник не був обмежений в можливості повним чином реалізувати свої права та обов`язки, передбачені КПК України, а укладаючи договір 28 лютого 2023 року, не міг не знати, що судове засідання призначене на 15.00 год. 01 березня 2023 року та міг ознайомитися з матеріалами кримінального провадження до судового засідання, зважаючи на незначний обсяг матеріалів кримінального провадження, що стосується пред`явленого обвинувачення.

Доводи захисника про те, що обвинувачена вправі обирати і замінювати захисників на власний розсуд судом не оспорюється, однак це право обвинувачена не вправі використовувати, зловживаючи ним.

При цьому суд врахував участь у розгляді кримінального провадження захисника ОСОБА_8 , який був присутній в залі суду, при цьому активно реалізовував надані йому законом права для відстоювання обраної позиції захисту. Об`єктивних даних про неналежне виконання ним професійних обов`язків адвоката, яке б могло призвести до істотного обмеження прав ОСОБА_5 , передбачених ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст. 59 Конституції України, ст. 20, частинами 3, 4 ст. 42 КПК України, у матеріалах кримінальної справи не міститься.

Отже, у даному випадку немає підстав вважати, що внаслідок відмови у відкладенні розгляду справи обвинувачена була позбавлена справедливого судового розгляду і що це створило перешкоди для реалізації наданих їй прав. Слід зауважити, що ефективність захисту не є тотожною досягненню за результатами судового розгляду бажаного для обвинуваченого результату, а полягає в наданні йому належних та достатніх можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги, яка в передбачених законом випадках є обов`язковою, захищатися від обвинувачення в передбачений законом спосіб. Бажання обвинуваченої обрати для захисту своїх інтересів ще одного адвоката, не свідчить про неефективність позиції захисника, раніше обраного та неправильність обраної ним тактики захисту.

Під час розгляду заяви про відвід не знайшли підтвердження факти та підстави заявленого відводу колегії суддів, оскільки відвід не вмотивований та не обґрунтований, відсутні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, обставини, які були покладені в основу заяви передбачені ст. 75 КПК України відсутні.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів не виявлено.

З огляду на викладене суд вважає, що при розгляді заяви захисника ОСОБА_9 про відвід колегії суддів, не було встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості суду та унеможливлювали об`єктивний судовий розгляд цього кримінального провадження, а заявлений відвід зводиться до незгоди захисника з рішенням суду, яким було залишено його клопотання без задоволення та є не вмотивованим (не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для відводу колегії суддів).

Керуючись ст.ст. 75-83 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 про відвід колегії суддів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001986 від 18.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст..28 ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, КК України матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали оголошено 03 березня 2023 року о 16.00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3