Справа № 459/1114/17
Провадження № 1-кп/459/110/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Червонограді кримінальне провадження № 0000275 від 17.02.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Белз, Львівської області, українця, громадянина України, з освітою середньою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_11 , ставиться у вину те, що він у невстановлений слідством час та місці незаконно придбав та незаконно почав зберігати 7 (сім) патронів калібру 5,45 мм.

16 лютого 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду у Львівській області в помешканні ОСОБА_11 за адресою : АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено вищевказані 7 (сім) патронів, які являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї системи «Калашникова» та є придатними до стрільби.

Крім того, ОСОБА_11 обвинувачується у тому, що він у невстановлений слідством час та місці незаконно придбав та незаконно почав зберігати 11 (одинадцять) патронів калібру 9х18мм.

13 березня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду у Львівській області в помешканні ОСОБА_11 за адресою : АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено вищевказані 11 (одинадцять) патронів, які являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї та є придатними до стрільби.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_11 вину свою у вчиненому не визнав. Пояснив, що в його квартирі двічі проводився обшук, однак патрони, що були вилучені йому не належать, оскільки він такі не зберігав. Стверджує, що вони були підкинуті працівниками поліції, так як при першому обшуку останні шукали телефон, а під час другого обігрівач. Вказані речі, ним були видані працівникам поліції, а тому, у них не було підстав для проведення обшуку. Вважає, що працівники поліції скористалися дозволами на проведення обшуків, підкинувши йому патрони. Додав, що поняті, які були присутні під час обшуку, не слідкували за працівниками поліції, тому об`єктивних обставин не бачили.

За клопотанням сторін кримінального провадження здійснено допит свідків, а також досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює на посаді начальника патрульної поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області. В березні 2017 року вони проводили обшук в помешканні обвинуваченого, де було знайдено патрони, кількість і їх місцезнаходження він не пам`ятає. ОСОБА_11 їм пояснив, що збирає та колекціонує патрони. З якого саме місце вилучались патрони, він не бачив, проте чув, що із телевізора та шафи.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він працює дільничим Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області. Пригадує, що проводився обшук в помешканні обвинуваченого, в ході якого були вилучені патрони калібру 5, 45, 9 (дев`ять) штук, які знаходилися за телевізором та на шафі. Ствердив, що при обшуку були присутні поняті. Також, повідомив, що на обвинуваченого поступали скарги від сусідів.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він працює інспектором Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, та був присутній при проведенні обшуку помешкання ОСОБА_11 у 2017 році. Останнього було ознайомлено із ухвалою про проведення обшуку, в ході якого було залучено понятих. У помешканні було знайдено та вилучено близько десяти предметів схожих на патрони калібру 5,45 від автомата «Калашнікова». Пояснив, що знав обвинуваченого, оскільки неодноразово надходили скарги на нього від сусідів, через аморальний спосіб життя.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він працює оперуповноваженим Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, та був залучений до проведення обшуку у квартирі ОСОБА_11 . В ході чого було знайдено та вилучено патрони та крадений обігрівач. Відео-зйомка не проводилася.

З протоколу обшуку від 16.02.2017 встановлено, що у присутності понятих за місцем проживання обвинуваченого у квартирі АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено сім патронів калібру 5,45 мм ( Т.1а.с.201-202).

З висновку експерта №5/73 від 15.03.2017 сім патронів кал 5,45мм до автоматів та кулеметів системи Калашникова, являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, придатні до стрільби ( Т.1 а.с.205-206).

З протоколу обшуку від 13.03.2017 встановлено, що у присутності понятих за місцем проживання обвинуваченого у квартирі АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено одинадцять патронів калібру 9X18 мм ( Т.1а.с.208-210).

З висновку експерта №5/133 від 19/04/2017 одинадцять патронів кал 9X18 мм до пістолета Макарова (ПМ), являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, придатні до стрільби. Патрони з маркуванням «ФОРТ 9mm Makarov», виготовлені промисловим способом, виробництва України (м. Вінниця - завод Форт). Патрон з маркуванням «270-95» виготовлений промисловим способом, виробництва України, 1995 року випуску (м. Луганськ ЛПЗ) (Т.1 а.с. 212-213).

В якості доказу винуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому злочинів сторона обвинувачення посилалась на протоколи обшуків від 16.02.2017 та 13.03.2017.

З протоколу обшуку від 16.02.2017 випливає, що останній проведено о/у Червоноградського ВП ГУНП у Львівські області капітаном поліції ОСОБА_16 на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 16.02.2017 в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000091 від 17.01.2017. А протокол обшуку від 13.03.2017 складений та проведений ст. о/у СКР Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 , на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 22.02.2017 в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000256 від 12.02.2017.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні посилався на те, що протоколи обшуку є недопустимими доказами, оскільки зазначена процесуальна дія проведена не уповноваженою на те особою. При вирішенні питання щодо слушності зазначеного твердження сторони захисту суд враховує наступне.

Частиною 1 ст. 236 КПК України закріплено норму, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором, винятків для оперативних підрозділів не передбачено.

Отже, виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене відповідним оперативним підрозділам.

Вирішуючи питання, щодо недопустимості таких доказів як протоколи обшуку від 16.02.2017 та 13.03.2017, суд встановив, що обшуки були проведені оперуповноваженими Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, а не слідчим чи прокурором.

Пунктом 5 ст.36 КПК України передбачено повноваження прокурора доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Пункт 3 ч. 2 ст. 40-1 КПК України закріплює норму, яка наділяє дізнавача повноваженнями доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам.

Проте, вищезазначене не стосується положень ч. 1 ст. 236 КПК України.

Адже, в жодній іншій статті КПК України, яка стосується порядку проведення слідчих (розшукових) дій, аналогічної норми немає.

Таким чином, загальні положення ст. 223 КПК України не вказують на можливість передоручення виконання ухвали слідчого судді.

Стаття 235 КПК України взагалі позбавляє слідчого суддю можливості дати доручення оперативному підрозділу чи його співробітнику на виконання ухвали про обшук. Спеціальна норма ст. 236 КПК України чітко визначає суб`єктів виконання ухвали, де не вказані співробітники оперативних підрозділів.

Суд, проналізувавши норми КПК України, прийнявши до уваги практику Верховного Суду викладену у постанові від 29.01.2019 року (справа № 466/896/17) де зауважено, що положення пункту 3 частини другої статті 40 КПК про наявність у слідчого права доручати проведення слідчих дій оперативним підрозділам в даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки прямо суперечать вимогам закону щодо порядку проведення обшуку, дійшов висновку, що згідно з приписами ст. 87 КПК України наявні підстави для визнання протоколів обшуків від 16.02.2017 та 13.03.2017 недопустимими доказами.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року № 663/820/15-к згідно якого системне тлумачення процесуальних норм, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 40, ст. 236 КПК України дає підстави для висновку про те, що виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається на слідчого чи прокурора і не може бути доручене відповідним оперативним підрозділам.

В судовому засіданні встановлено, що обшуки у кримінальному провадженні 16.02.2017 та 13.03.2017 було проведено оперативним співробітником, а не прокурором чи слідчим. Відповідно, відомості, отримані за результатами проведення обшуку 16.02.2017 та 13.03.2017 не можуть бути прийняті до уваги в якості допустимих доказів з огляду на концепцію «плодів отруєного дерева (mutatis mutandis, рішення у справі «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), заява № 22978/05, п. 168, ECHR 2010). Тому суд до аналізу проведених у кримінальному провадженні висновків експертів, якими встановлено, що вилучені патрони являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, придатні до стрільби не вдається, оскільки висновки експерта є похідними доказами від доказів, отриманих за результатами проведення зазначених обшуків.

Як вже судом було зазначено, висновки проведені у кримінальному провадженні експертиз (висновок №5/73 від 15.03.2017, №5/133 від 19/04/2017) є похідними доказами щодо протоколів обшуку від 16.02.2017, 13.03.2017, а тому згідно з концепцією плодів отруєного дерева зазначені висновки також є недопустимими доказами, оскільки отримані внаслідок використання відомостей, отриманих на підставі недопустимих доказів.

На неодноразові виклики суду та застосовані судом приводи, стороні обвинувачення не вдалося забезпечити допит в судовому засіданні свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , що були понятими під час проведених обшуків. Окрім того, сторонами не заявлялось клопотання про дослідження таких показів, що були надані вказаними особами, в судовому засіданні, в межах даного провадження попередньому складу суду.

Покази свідків, що є працівниками поліції і були присутніми під час проведення обшуків в житлі обвинуваченого, є неспроможними, з точки зору доведеності вини, оскільки такі зводяться до підтвердження факту проведення слідчих дій, що проведені з істотним порушенням прав обвинуваченого.

За клопотанням сторони обвинувачення судом неодноразово, в судовому засіданні, а саме: 28.04.2022, 16.06.2022, 09.08.2022, 11.08.2022, 08.09.2022, 27.09.2022, оголошувалася перерва для надання прокурором речових доказів та огляду їх у судовому засіданні. Вказані докази, стороною обвинувачення суду не надано.

Відтак, суду не надано для оцінки речових доказів, що могли бути предметом інкримінованого злочину.

Інших об`єктивних даних, які б свідчили про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_11 ознак кримінально караного діяння, суду надано не було.

Суд враховує, що при оцінці доказів ЄСПЛ керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), від 18.01.1978 р., п. 161, Series A No 25). Проте доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою чи подібних до них неспростованих презумпцій (рішення у справі «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey), заява No 21986/93, п. 100, ECHR 2000- VII; рішення у справі «Єрохіна проти України» (Yerokhina v. Ukraine), заява No 12167/04, від 15.11.2012 р., п. 52).

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна правова конструкція закріплена й у частині четвертій статті 17 КПК. Зі змісту частини другої статті 8 та частини п`ятої статті 9 КПК випливає, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, здійснюючи судовий розгляд даного кримінального провадження відповідно до вимог частини шостої статті 22, частини третьої статті 26, частини першої статті 337 КПК, оцінюючи досліджені у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, а саме: носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Як наслідок, на переконання суду, ОСОБА_11 відповідно до пункту другого частини першої статті 373 КПК за даними обвинуваченнями підлягає виправданню.

Оскільки в ході судового розгляду, судом встановлено факт відсутності речових доказів, питання про їхню долю відповідно до положень статті 100 КПК України судом не вирішується.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_11 виправданий судом, згідно з приписами статті 124 КПК понесені під час досудового розслідування судові витрати підлягають покладенню на державу.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, за ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України та виправдати.

Процесуальні витрати на залучення експертів покласти за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_20 ОСОБА_21