Єдиний унікальний номер 341/285/23
Номер провадження 1-кп/341/100/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 21.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, громадянин України, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області вищезазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

21.03.2019 ОСОБА_5 у встановленому законом порядку отримав посвідчення водія серія НОМЕР_1 у сервісному центрі МВС України у м. Івано-Франківськ, терміном дії до 21.03.2021.

У відповідності до вимог п. 25-1 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (надалі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 511 від 20.05.2009, обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України. Крім того, відповідно до ст. 28 Положення, обмін посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, проводиться без складення іспитів, крім випадків, передбачених пунктом 25-1 цього Положення. Під час обміну посвідчення водія працівник територіального сервісного центру МВС перевіряє відомості про особу, яка подає документи, за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають в розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.

Згідно до ст. 23 Положення посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання (зокрема е-посвідки на постійне проживання або е-посвідки на тимчасове проживання), посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення.

Однак ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що для обміну посвідчення водія необхідно звернутися до сервісного центру МВС України та пред`явити оригінал медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія та подати відповідну заяву, ОСОБА_5 , діючи всупереч установленому порядку, вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою подальшого його використання.

Для приведення злочинного наміру до виконання у січні 2022 року, ОСОБА_5 , маючи посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії, діючи всупереч встановленому порядку, знайшов на одному із невстановлених досудовим розслідування сайтів мережі Інтернет оголошення про продаж посвідчень водія. Після цього повторно, вчиняючи кримінальне правопорушення, використовуючи свій власний мобільний телефон, діючи умисно, шляхом спілкування з невстановленою слідством особою, яка повідомила що за грошову винагороду у сумі 5000,0 гривень зможе виготовити йому посвідчення водія, вступив з даною особою у злочинну змову та домовився про виготовлення посвідчення водія на право керування транспортними засобами на його ім`я категорії «В».

Після цього невстановлена слідством особа повідомила ОСОБА_5 про необхідність надання свого посвідчення виданого особі вперше, передачі їй фотокартки з метою розміщення останньої на посвідченні на право керування транспортними засобами та його особистого підпису.

При цьому ОСОБА_5 , виступивши пособником злочинних дій невстановленої слідством особи, достовірно знаючи, що його дані із посвідчення виданого особі вперше та фотокартка будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа посвідчення на право керування транспортними засобами, перебуваючи за місцем свого проживання в с. Дорогів Івано-Франківської області, надав невстановленій слідством особі свої дані та за допомогою мобільного телефону переслав їй свою фотокартку, посвідчення виданого особі вперше, де зазначено всі дані особи та підпис, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.

Надалі невстановлена слідством особа виготовила ОСОБА_5 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.01.2022 категорії «В» та через відділення «Нової пошти» у м. Галич передала йому для подальшого використання підроблений документ, за який ОСОБА_3 перерахував невстановленій слідством особі грошові кошти в сумі 5000,0 гривень.

Після отримання підробленого посвідчення водія ОСОБА_3 у період з січня 2022 року до 20 грудня 2022 року, умисно використовував указане посвідчення водія у власних потребах, зокрема для керування транспортним засобом.

20.12.2022 о 17-30 годин інспекторами СРПП відділення поліції № 3 (м. Галич) по вул. Зелена, у с. Колодіїв, зупинено транспортний засіб марки «Джіллі МР», н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Під час перевірки документів, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, пред`явив працівниками СРПП відділення поліції № 3 (м. Галич) завідомо підроблене посвідчення водія НОМЕР_2 від 12.01.2022 категорії «В», видане на його ім`я, і тим самим використав підроблений документ, який за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає посвідченням водія, які знаходяться в офіційному обігу, оскільки всі зображення, у наданому на дослідження посвідченні водія виконані термосублімаційним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за вищезазначеними обставинами, не заперечував проти зібраних по справі доказів, просив їх не досліджувати та розглядати справу згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Переконавшись у тому, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, правильно розуміє зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Згідно ст. 337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Оцінивши у сукупності показання обвинуваченого, відомості, що характеризують його як особу, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 5 ст. 27 частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання, вчиненого повторно та використання завідомо підробленого документа.

Надані обвинуваченим в судовому засіданні показання відповідають обставинам справи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд врахує, що він вчинив кримінальний проступок та нетяжкий злочин; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; офіційно не працевлаштований, але має стабільні заробітки; позитивно характеризується за місцем проживання.

ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 5 статті 27 частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України визнав у повному обсязі, щиросердно розкаявся, що судом визнається як обставина, що пом`якшує покарання.

Так, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину, добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, в тому числі й під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

З огляду на викладене, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Про щире каяття ОСОБА_3 свідчить його поведінка під час судового розгляду, коли він з`являвся в кожне судове засідання; виконував свої процесуальні обов`язки; надав суду покази та визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Відповідно до досудової доповіді ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і у період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості вчинив нове кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та аналогічний рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Врахувавши характер кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, можливість мати стабільний заробіток, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини 3 статті 358 КК України та у виді штрафу в межах санкціїї частини 4 статті 358 КК Украіни, яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому, визначаючи розмір штрафу, суд враховує наявність пом`якшуючої покарання обставини (активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття як відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині), відсутність обставин, що його обтяжують та позитивну характеристику ОСОБА_3 за місцем його проживання.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд також враховує, що 18.07.2022 Яворівським районним судом Львівської області відносно ОСОБА_3 ухвалено вирок за ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 11900,0 гривень, який на цей час сплачений.

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Враховуючи те, що відсутні обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , останній визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, сприяв їх розкриттю, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, суд дійшов висновків про звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати відповідно до частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 27, 66, 70, 358 Кримінального кодексу України, суд

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком 2 (два) роки;

На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом повного складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 18.07.2022, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 гривень призначити йому остаточне покарання у виді обмеження волі строком 2 роки та сплатою штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 гривень.

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить

850 грн.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 2 роки зі сплатою штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 гривень.

На підставі ч. 4 ст.71 КК України повністю приєднати до покарання за даним вироком покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 18.07.2022, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 гривень та призначити йому остаточне покарання у виді обмеження волі строком 2 роки та сплатою штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 гривень.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, частини 1, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; пунктом 2 частини 3, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до статті 165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

На підставі ч. 4 статті 70 КК України зарахувати ОСОБА_3 у покарання повністю відбуте покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 18.07.2022 у виді штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок.

Речовий доказ - посвідчення водія, яке знаходиться у Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України - залишити на зберіганні у вказаній установі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА