УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 03.08.2022 р., -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 03.08.2022 р., затверджений 18.11.2022 прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні, що відбувалось 13.02.2023 р., було розпочато судовий розгляд кримінального провадження, визначено обсяг та порядок дослідження доказів, з метою підготовки до дослідження письмових доказів сторони обвинувачення в судовому засіданні була оголошена перерва.

Водночас, від прокурора до суду надійшло письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів. Клопотання прокурора мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, вчиненого з корисливих мотивів. Продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення, вчинити інше кримінальне правопорушення. Продовження існування вказаних ризиків прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, у ОСОБА_4 немає офіційного місця роботи та законного достатнього джерела заробітку, відсутні міцні соціальні зв`язки, обвинувачений перебуває у розшуку за Ужгородським МУ Закарпатської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого із врахуванням зазначених у клопотанні прокурора обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки обвинувачений є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які після розлучення залишились проживати із матір`ю, має зареєстроване місце проживання у м. Києві за адресою АДРЕСА_1 , житло належить у рівних частках обвинуваченому та його батькові ОСОБА_10 , мати обвинуваченого ОСОБА_11 є людиною похилого віку та потребує стороннього догляду через свій незадовільний стан здоров`я, до 2015 року обвинувачений працював офіційно, після чого заробляв за рахунок надання послуг таксі, що свідчить про наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків. Тому, захисник просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, або нічний домашній арешт або особисте зобов`язання. Якщо суд дійде до висновку про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то захисник просить зменшити суму застави до мінімального розміру, оскільки обвинувачений не має матеріальної змоги через скрутне матеріальне становище сплатити суму застави, визначену на досудовому розслідуванні на підставі ухвали слідчого судді.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Оскільки, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 16.02.2023 р., однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення).

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Судом також враховано, що в порядку ст. 290 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 відкриті матеріали досудового розслідування із зазначеними анкетними даними свідків у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Існування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення грунтується на тому, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває у розшуку за Ужгородським МУ Закарпатської області за обставинами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу.

При розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , судом враховано особу обвинуваченого, який не судимий, розведений, є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які після розлучення залишились проживати із матір`ю, має постійне зареєстроване місце проживання у м. Києві за адресою АДРЕСА_1 , житло належить у рівних частках обвинуваченому та його батькові ОСОБА_10 , мати обвинуваченого ОСОБА_11 є людиною похилого віку, що у своїй сукупності свідчить про наявність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Однак, на переконання суду, наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків не нівелює продовження існування ризиків, встановлених судом під час розгляду клопотання прокурора, та що у своїй сукупності свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, ч. 3 ст. 331 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність перелічених в ухвалі ризиків, визначених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із визначення суми застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн.

Зазначена сума застави є вдвічі меншою, аніж була визначена слідчим суддею на стадії досудового розслідування, та, на переконання суду, є більш посильною для обвинуваченого, із врахуванням його майнового становища.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 на даному етапі розгляду кримінального провадження та запобігти ризикам, встановлених судом та перелічених в ухвалі суду.

Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. ст. 176-178, 182, 183, ст. ст. 369-372, ст. ст. 375, 376, 380 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 квітня 2023 року включно.

Ухвала діє до 13 квітня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити суму застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожним викликом,

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи,

- не відлучатись із міста Києва без дозволу прокурора або суду,

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, - визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Святошинську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1