Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/332/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 17.01.2023 року огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, вул. 2-Екіпажна, 59, майно, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з серією та номером НОМЕР_1 від 09.11.2022.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказане майно є доказом кримінального правопорушення.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що клопотання підтримую та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0000012 від 17.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.01.2023 до відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт від працівників Миколаївського УПП в Миколаївській області про те, що 17.01.2023 на блок-посту в межах Центрального району міста Миколаєва неподалік повороту на об`їзну дорогу М-14, зупинено транспортний засіб марки Ford Econovan, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 від 09.11.2022 з ознаками підробки.

В подальшому, а саме 17.01.2023 під час огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, вул. 2-Екіпажна, 59, вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з серією та номером НОМЕР_1 від 09.11.2022, поміщено до спецпакету WAR 125737.

У ході відібрання пояснень від водія транспортного засобу ОСОБА_4 , останній повідомив, що приблизно в листопаді 2019 року в м. Снігурівка він був зупинений на своєму автомобілі ВАЗ 2102 співробітниками патрульної поліції, які в подальшому склали відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем у стані сп`яніння та вилучили посвідчення водія, видавши тимчасове посвідчення на керування транспортним засобом строком на 3 місяці. Весь цей проміжок часу ОСОБА_4 керував транспортним засобом по тимчасовому посвідченню, строк дії якого закінчився. Наприкінці жовтня 2022 року, точної дати ОСОБА_4 не пам`ятає, він звернувся до сервісного центру МВС для того, щоб відновити своє посвідчення водія, де йому повідомили, що його даних взагалі не має в базі. Крім того, порадили звертатись до центру, де ОСОБА_4 отримував перше посвідчення водія, а саме в м. Херсон, яке на той момент перебувало у тимчасовій окупації. Коли ОСОБА_4 виходив з сервісного центру, до нього підійшов незнайомий чоловік до 40 років, міцної статури та запропонувала свою допомогу. Даний чоловік сказав, що зможе зробити нове посвідчення водія та що ця послуга буде коштувати 8000 гривень. На вказану пропозицію ОСОБА_4 погодився та домовився про умови. Через приблизно 10 днів до телеграм каналу ОСОБА_4 надійшло повідомлення з фотографією нового посвідчення водія та повідомлення, щоб ОСОБА_4 під`їхав до м. Вознесенська, а саме до «Суші Бару». ОСОБА_4 поїхав до вказаного місця, де передав невідомому чоловікові грошові кошти у сумі 8 000 гривень та отримав посвідчення водія. В той же день ОСОБА_4 сів до свого автомобіля марки ФОРД ЕКОНОВАН, білого кольору та повіз своїх дітей до м. Вознесенськ на гойдалки. З того часу ОСОБА_4 керував своїм автотранспортним засобом, використовуючи дане посвідчення водія до 17.01.2023 року, коли при перевірці на блок посту «Купол» в місті Миколаєві співробітниками поліції було виявлено факт підробки посвідчення водія та викликано слідчо-оперативну групу.

З урахуванням того, що вилучені під час проведення огляду майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 17.01.2023 року огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з серією та номером НОМЕР_1 від 09.11.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5