Справа № 307/2/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/12/23, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2023 року, частково задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий) у кримінальному провадженні за № 0000001, внесеному 01.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 01 березня 2023 року, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн із покладенням на підозрюваного таких процесуальних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З матеріалів клопотання убачається, що 02 січня 2023 року, до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 січня 2023 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Skoda», моделі: «Fabia», державний номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проїжджаючи по вулиці Партизанській у с. Лопухів, рухаючись правою смугою руху у напрямку смт Усть-Чорна, навпроти будинку №43, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, порушуючи вимоги п. п. 1.5, 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, не справившись з керуванням допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , що рухався пішки в попутному напрямку по проїжджій частині дороги. У клопотанні також вказується на наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри, на підставі яких 02.01.2023 щодо ОСОБА_7 винесено повідомлення про підозру, на те, що інкриміноване ОСОБА_7 передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 10-ти років. Слідчий у клопотанні вказує і на існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: існує ймовірність того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у тому числі з врахуванням того, що ОСОБА_7 скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, і на переконання слідчого, визначення розміру застави також є неможливим. Враховуючи вищенаведене, слідчий просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що досудовим розслідуванням здобуто докази, які підтверджують обґрунтованість підозри. Під час розгляду клопотання встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань. На переконання слідчого судді, відносно підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави та з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, тому підлягає скасуванню. Стверджує, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Також звертає увагу на те, що ОСОБА_7 постійного місця роботи не має, при цьому під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, існує ймовірність того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може : переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань. Апелянт вказує і на те, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди загинув потерпілий ОСОБА_8 , при цьому вказаний злочин підозрюваний ОСОБА_7 скоїв у стані алкогольного сп`яніння. Прокурор в апеляційній скарзі також зазначає, що слідчим суддею не наведено обґрунтувань у частині застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 застави у мінімальному розмірі. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого у повному обсязі та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядаються за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день не подавали; прокурор подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно - правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000001, відомості про кримінальне правопорушення в якому 01.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Тячівською окружною прокуратурою.

Із журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання брав участь підозрюваний ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_9 , що не свідчить про порушення права підозрюваного ОСОБА_7 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема Витягом із ЄРДР про внесення до Реєстру відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, письмовими пояснення ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 02.01.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Також, на переконання апеляційного суду, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показів під час судового розгляду кримінального провадження. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_7 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років), може призвести до настання передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років), та даними про особу підозрюваного (офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не одружений), підтверджують наявність вищевказаних ризиків, які також не оспорюються сторонами кримінального провадження, та відповідно і висновок слідчого судді у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Крім того, постановляючи ухвалу про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя відповідно до ст. 183 КПК України обґрунтовано визначив йому розмір застави, який узгоджується з вимогами п. 2 ч. 5 ст. 182 цього Кодексу (20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень і який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановленим ризикам, а також не буде завідомо непомірним для підозрюваного. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд враховує і те, що стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного чи занадто низьким, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави занадто низьким для підозрюваного ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено. При цьому, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального покарання, обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що визначений розмір застави є занадто низьким для підозрюваного, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та не впливають на визначений слідчим суддею розмір застави, а відтак, не дають підстав для його збільшення чи застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. При цьому колегія суддів бере до уваги і те, що прокурором у підтвердження доводів апеляційної скарги не надано будь-яких доказів, що характеризують матеріальний та фінансовий стан підозрюваного, а тягар доведення обґрунтованості доводів апелянта у цій частині покладається на прокурора.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про необхідність задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими і належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що апелянт не посилається на те, які саме дані про особу підозрюваного та фактичні обставини справи, свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди загинув потерпілий ОСОБА_8 , при цьому вказаний злочин підозрюваний ОСОБА_7 скоїв у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд визнає такими, що не впливають на висновки слідчого судді і не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, такі процесуальні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив, у зв`язку з клопотаннями, які подавав прокурор ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи та його бажанням взяти участь у її розгляді; що прокурором не доведено обґрунтованість доводів апеляційної скарги та не надано доказів у їх підтвердження.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2023 року, якою частково задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого у кримінальному провадженні за № 0000001, внесеному 01.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 01.03.2023, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн,- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: