Справа № 752/6219/23
Провадження № 1-кп/752/1571/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за № 0000217 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:

02.03.2023 у невстановлений час на зупинці громадського транспорту біля будинку в якому проживає за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов блістер з написом «метадон» із двома таблетками та помістив у футляр чорного кольору, який помістив до рюкзака, чим придбав та розпочав зберігати для власного вживання без мети збуту наркотичний засіб. В подальшому, 02.03.2023 ОСОБА_3 сів у якості пасажира в автомобіль Шевроле н.з. НОМЕР_1 та перевіз при собі наркотичний засіб в межах міста Києва, де цього ж дня вказаний автомобіль було зупинено працівниками поліції приблизно о 16-49 год. для перевірки документів. В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 добровільно видав із рюкзака футляр в якому знаходився блістер із двома таблетками з написом «метадон», які згідно висновку експерта містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,044 г.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час дізнання обвинувачений, у присутності захисника ОСОБА_4 склав письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не оспорював встановлені під час дізнання обставини. Йому були роз`яснені наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку та отримана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Прокурор разом з обвинувальним актом подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому данні розписок, наявних у доданих до суду матеріалах, надають суду можливість прийти до висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст обставин.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком; данні про особу, згідно яких обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає у відповідності до ст. 66 КК України щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст. 309 КК України, проте вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів та судових витрат вирішити відповідно до вимог ст.ст. 100,124 КПК України.

Керуючись ст.370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши йому покарання у виді у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: диск, що долучений до матеріалів кримінального провадження - залиши в матеріалах кримінального провадження; метадон, масою 0,044г., який зберігається у камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №ФП-014207) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати, в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп. на залучення експерта.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1