Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1298/23
номер провадження 1-кс/695/427/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 04.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 04.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом звернення потерпілого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 11.03.2023, йому на мобільний телефон зателефонувала невідома особа використовуючи номер телефону НОМЕР_1 та повідомила, що з банківської картки заявника невідомі особи намагались зняти грошові кошти, після чого невідома особа попросила дані його банківської картки № НОМЕР_2 та кредитну картку № НОМЕР_3 , надавши дані своїх банківських карток, відбулося зняття грошових коштів в сумі 17 900 грн.

Досудовим розслідування встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 користується банківською карткою, № НОМЕР_2 , АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

10 квітня 2023 року було допитано ОСОБА_5 , який пояснив, що 11.03.2023 о 16 год 19 хв на мобільний телефон зателефонувала жінка з номера НОМЕР_1 та представилась співробітником служби безпеки банку. Невідома особа, пояснила, що з банківської картки потерпілого намагалися зняти грошові кошти та запитувала чи він нікому не надавав дані своїх банківських карток, на що потерпілий, пояснив, що дані своїх банківських карток нікому не надавав. Після чого вона попросила, щоб потерпілий взяв свою банківську картку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та продиктував останні чотири цифри банківської картки № НОМЕР_2 , після того, як потерпілий повідомив цифри, прийшло смс-повідомлення з кодом, які потерпілий повідомив невідомій особі. Після чого з банківської картки потерпілого, було знято 12 200,00 гривень. Потім невідома особа запитала про кредитну картку потерпілого АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_3 , на що він також повідомив чотири останні цифри цієї кредитної картки, після чого було знято з кредитної картки грошові кошти в сумі 5 800,00 гривень. В подальшому, потерпілий попрохав свого сина ОСОБА_6 подивитись через мобільний додаток АТ«Ощад24» куди відправились грошові кошти з банківських карток. Коли син переглянув транзакції, то побачив, що грошові кошти пішли на банківську картку № НОМЕР_5 АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Посилаючись на те, що з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для отримання в межах даного досудового розслідування інформації, яка має доказове значення для встановлення місця знаходження осіб-правопорушників та підтвердження їх вини щодо вчинення інкримінованого злочину, збереження речових доказів та відновлення порушених прав потерпілої особи, виникла необхідність у здійснені тимчасового доступу до інформації по картковому рахунку № НОМЕР_5 , що перебуває у володіння АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », слідчий СВ за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули, згідно з клопотанням просять здійснювати розгляд даного клопотання за їх відсутності, на задоволені наполягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, особа, у володінні якої перебуває інформація та документи, доступ до яких просить надати заступник начальника для розгляду клопотання не викликалась.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, зазначає, що тимчасовий доступ до речей та документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

При цьому ч. 2 ст. 160 КПК України передбачено вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, відповідно до якої у клопотанні зазначається: значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні (п. 5) та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (п.6).

Інформація, яка міститься в документах, тимчасовий доступ до якого просить надати слідчий, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України належить до охоронюваної законом таємниці, а саме персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, в зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже інформація, доступ до якої просить слідчий є інформацією, яка захищена законом, а тому і доступ до неї має бути належним чином мотивований, а необхідність у ньому має стверджуватись належними доказами.

Разом із тим, досліджуючи вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до переконання, що вимоги норм КПК України слідчим виконані не були.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 04.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом звернення потерпілого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 11.03.2023, йому на мобільний телефон зателефонувала невідома особа використовуючи номер телефону НОМЕР_1 та повідомила, що з банківської картки заявника невідомі особи намагались зняти грошові кошти, після чого невідома особа попросила дані його банківської картки № НОМЕР_2 та кредитну картку № НОМЕР_3 , надавши дані своїх банківських карток, відбулося зняття грошових коштів в сумі 17 900 грн.

В прохальній частині клопотання слідчий просить надати доступ до інформації по банківському рахунку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_5 .

Однак дане клопотання є необґрунтованим, оскільки слідчий у прохальній частині клопотання вказує номер карткового рахунку № НОМЕР_5 АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », доступ до інформації по якому належить отримати у даному кримінальному провадженні, разом з тим, слідчому судді не надано доказів, що саме на цей рахунок було перераховано грошові кошти потерпілого, що унеможливлює перевірку слідчим суддею наведених в обґрунтування даного клопотання доводів сторони досудового слідства.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Таким чином органом досудового розслідування належним чином не мотивовано необхідність отримання доступу до вказаної інформації та не доведено обставини, які зазначені у клопотанні про тимчасовий доступ.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 159-166 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_7