Cправа № 127/4046/23
Провадження № 1-кс/127/1669/23
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Обарів, Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000279 від 10.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 15 години 05 хвилин 10.08.2020 водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «Jeep Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із перевищенням допустимої швидкості руху в населеному пункті автодорогою М-12 «Стрий Ізварине», в напрямку смт. Літин, яка проходиться через вул. Хмельницьке шосе в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області, в районі буд. № 40Б, в момент початку бігу пішохода ОСОБА_7 не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу змінив напрямок свого руху, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.3 Правил дорожнього руху України, яку перетинати заборонено, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив наїзд на вищевказаного пішохода, який перетинав проїзну частину дороги справа наліво по ходу руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 15.09.2020 № 749 у ОСОБА_7 виявлена сполучна травма тіла: закрита черепно-мозкова травма (забиті рани на обличчі та голові, садна на обличчі, крововиливи в м`які покриви голови, субтотальний субарахноїдальний крововилив, крововилив в шлуночкову систему головного мозку); закрита тупа травма грудей (садна на грудях, крововиливи в м`які покриви грудей, множинні переломи ребер по декільком анатомічним лініям з обох боків, забій легень, розрив легень, розриви пристінкової плеври, гемоторакс сліди); закрита тупа травма живота (садна на тулубі, розриви печінки та селезінки, розрив лівого купола діафрагми, гемоперитонеум сліди); закрита тупа травма органів заочеревинного простору (розрив лівої нирки, крововилив в навколониркову клітковину та навколо лівого наднирника); відкритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки; закритий перелом обох кісток лівого передпліччя; крововиливи в м`які покриви спини та ніг; синці та садна на кінцівках, що виникла від дії твердого тупого предмета (предметів), можливо в час та за обставин ДТП, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_7 настала від сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_7 є причинний зв`язок.

Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу від 27.08.2020 № 541 у деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент експертного огляду, експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку ДТП, не виявлено.

Згідно з висновком транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 11.04.2022 № 22-86/87 швидкість руху автомобіля «Jeep Cherokee», в умовах ДТП, була більше 90-96.2 км/год. За сукупністю слідової інформації, яка була зафіксована на місці ДТП, місце наїзду автомобілем «Jeep Cherokee» на пішохода розташоване на смузі зустрічного для автомобіля руху на лівій смузі проїзної частини для руху з смт Літин.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи від 07.12.2022 № 22-4420 в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Jeep Cherokee» регламентувались вимогами п. п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху, згідно з якими під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху (не більше 50 км/год.) водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. З моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту початку бігу пішохода) дії водія автомобіля «Jeep Cherokee» регламентувались вимогами п. 12.3 ПДР йому належало негайно застосувати заходи для гальмування автомобіля, при необхідності, до зупинки. Виконанням вимог п. п. 12.3 і 12.4 ПДР, водій автомобіля «Jeep Cherokee» мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. Дії водія автомобіля «Jeep Cherokee», з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з ДТП.

Таким чином, водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 12.3, 12.4 та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.3, яку перетинати заборонено, Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими:

-п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

-п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

-горизонтальна дорожня розмітка: п. 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами».

Порушення ОСОБА_4 вимог п. п. 12.3 і 12.4 Правил дорожнього руху знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 10.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 10.08.2020;

-висновками судово-медичної експертизи від 15.09.2020 № 749, експертизи технічного стану транспортного засобу від 27.08.2020 № 541, транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи від 11.04.2022 № 22-86/87 та автотехнічної експертизи від 07.12.2022 № 22-4420;

-показами свідка ОСОБА_4 ;

-речовими доказами, вилученими під час огляду місця ДТП;

-іншими матеріалами провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що зумовлює необхідність обрання йому запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався як до адміністративної відповідальності, в тому числі за перевищення водіями встановлених обмежень швидкості руху, так і до кримінальної відповідальності за ст. 125 КК України, що дає підстави стверджувати, що ОСОБА_4 не робить належних висновків та схильний до вчинення правопорушень.

У зв`язку з тим, що висновки експертів мають ключове доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на експертів у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид передбаченого покарання, а також те, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення загинула людина, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 злочину, тяжкість покарання, а також наявність перелічених вище ризиків слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували, щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000279, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як зазначено слідчим у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що близько 15 години 05 хвилин 10.08.2020 водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «Jeep Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із перевищенням допустимої швидкості руху в населеному пункті автодорогою М-12 «Стрий Ізварине», в напрямку смт. Літин, яка проходиться через вул. Хмельницьке шосе в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області, в районі буд. № 40Б, в момент початку бігу пішохода ОСОБА_7 не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу змінив напрямок свого руху, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.3 Правил дорожнього руху України, яку перетинати заборонено, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив наїзд на вищевказаного пішохода, який перетинав проїзну частину дороги справа наліво по ходу руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 15.09.2020 № 749 у ОСОБА_7 виявлена сполучна травма тіла: закрита черепно-мозкова травма (забиті рани на обличчі та голові, садна на обличчі, крововиливи в м`які покриви голови, субтотальний субарахноїдальний крововилив, крововилив в шлуночкову систему головного мозку); закрита тупа травма грудей (садна на грудях, крововиливи в м`які покриви грудей, множинні переломи ребер по декільком анатомічним лініям з обох боків, забій легень, розрив легень, розриви пристінкової плеври, гемоторакс сліди); закрита тупа травма живота (садна на тулубі, розриви печінки та селезінки, розрив лівого купола діафрагми, гемоперитонеум сліди); закрита тупа травма органів заочеревинного простору (розрив лівої нирки, крововилив в навколониркову клітковину та навколо лівого наднирника); відкритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки; закритий перелом обох кісток лівого передпліччя; крововиливи в м`які покриви спини та ніг; синці та садна на кінцівках, що виникла від дії твердого тупого предмета (предметів), можливо в час та за обставин ДТП, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_7 настала від сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_7 є причинний зв`язок.

Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу від 27.08.2020 № 541 у деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент експертного огляду, експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку ДТП, не виявлено.

Згідно з висновком транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 11.04.2022 № 22-86/87 швидкість руху автомобіля «Jeep Cherokee», в умовах ДТП, була більше 90-96.2 км/год. За сукупністю слідової інформації, яка була зафіксована на місці ДТП, місце наїзду автомобілем «Jeep Cherokee» на пішохода розташоване на смузі зустрічного для автомобіля руху на лівій смузі проїзної частини для руху з смт Літин.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи від 07.12.2022 № 22-4420 в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Jeep Cherokee» регламентувались вимогами п. п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху, згідно з якими під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху (не більше 50 км/год.) водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. З моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту початку бігу пішохода) дії водія автомобіля «Jeep Cherokee» регламентувались вимогами п. 12.3 ПДР йому належало негайно застосувати заходи для гальмування автомобіля, при необхідності, до зупинки. Виконанням вимог п. п. 12.3 і 12.4 ПДР, водій автомобіля «Jeep Cherokee» мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. Дії водія автомобіля «Jeep Cherokee», з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з ДТП.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 12.3, 12.4 та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.3, яку перетинати заборонено, Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими:

-п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

-п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

-горизонтальна дорожня розмітка: п. 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами».

Порушення ОСОБА_4 вимог п. п. 12.3 і 12.4 Правил дорожнього руху знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_7

10 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000279 від 10.08.2020; протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 10.08.2022; висновки експертів; протокол допиту свідка від 10.08.2020; повідомлення про підозру від 10.02.2023 та інших матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи без запобіжного заходу може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що останній має постійне місце реєстрації та проживання, не переховувався від органів досудового розслідування, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає з дружиною та неповнолітньою дитиною, позитивно характеризується за місцем проживання.

Крім того, при застосуванні запобіжного заходу та оцінюючи наявність ризиків, про які зазначає прокурор, суд враховує те, що подія кримінального правопорушення мала місце 10 серпня 2020 року, в той же час повідомлення про підозру ОСОБА_4 , датовано 10 лютого 2023 року, тобто майже через два з половиною роки після події кримінального правопорушення, при цьому, за весь час досудового розслідування (майже 2,5 роки) ОСОБА_4 не переховувався від органів досудового розслідування, з`являвся за першою вимогою, надав усі пояснення під час його допиту та під час проведення слідчого експерименту.

Поряд з цим, суд враховує, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює архітектором, що свідчить про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги наявність постійного місця проживання підозрюваного, його вік, відсутність судимостей, позитивну характеристику та належну процесуальну поведінку слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).

Так, на думку суду, та обставина, що ОСОБА_4 вчинив злочини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, розуміючи, що за скоєне йому може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 178 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного таких обов`язків як: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою про те вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою про те вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 10 квітня 2023 року (в межах строку досудового розслідування).

У разі не виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків зазначених у даній ухвалі до останнього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя