Єдиний унікальний номер 722/1042/22
Номер провадження 1-в/722/145/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогань Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та зазначив, що не вважає себе суспільно-небезпечним, під час відбування покарання він навчався в професійно-технічному училищі, у зв`язку з хворобою та ІІІ групою інвалідності не міг працювати.

Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечували вказуючи, що засуджений ОСОБА_5 не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та частково матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 2 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2017 року, за ч.2 ст.121 КК України до 7-ми років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_5 у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з 21.05.2016 року до 01.11.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.08.2017 року вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 15.05.2018 року вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22.08.2017 року залишено без змін.

Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 25.10.2023 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 1 рік 2 місяці 28 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови №2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено таке.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 18.09.2017 року.

З 18.09.2017 року утримувався в державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Донецької області. Під час перебування в даній установі характеризувався негативно. Допустив одне порушення встановленого порядку та умов відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у передбаченому законом порядку. Не заохочувався.
З 22.11.2017 року відбував покарання у державній установі «Торецька виправна колонія (№2)» Донецької області. Характеризувався негативно. Під час перебування в даній установі, допустив три порушення встановленого порядку та умов відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у передбаченому законом порядку. В жодному випадку не заохочувався.
В державну установу «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 10.04.2022 року. По прибуттю до установи та по даний час до будь-яких оплачуваних робіт не залучається. До персоналу установи з приводу працевлаштування не звертався. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, в жодному випадку не заохочувався.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Статтею 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства і джерелом права встановлено, що жодна людина не може бути приневолена до примусової чи обов`язкової праці крім будь-якої роботи, виконання якої зазвичай вимагається під час ув`язнення.

Разом з тим, праця засудженого під час відбування покарання, є одним з ключових елементів, які у своїй сукупності вказують на перевиховання засудженого та становлення його на шлях виправлення.

З досліджених матеріалів справи та пояснень засудженого встановлено, що протягом всього строку відбування покарання ОСОБА_5 не працював, до адміністрації установи з приводу працевлаштування не звертався.

Доводи засудженого щодо неможливості ним працювати за станом здоров`я суд оцінює критично, адже згідно довідки, виданої медичною частиною СВК №303 від 22.07.2022 року ОСОБА_5 хоч і має діагноз: хронічний гастродеуденіт в стадії ремісії, однак стан його здоров`я задовільний, він є працездатним.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які докази що ОСОБА_5 звертався до адміністрації установи щодо забезпечення його легкими роботами, не пов`язаними з важкими фізичними навантаженнями.

Із змісту ст.81 КК України вбачається, що одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого даної пільги є сумлінна поведінка.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 у чотирьох випадках за порушення порядку і умов відбування покарання притягувався до Згідно досліджених у судовому засіданні характеристик, затверджених начальником ДУ «Торецька виправна колонія (№2)» 06.05.2020 року та 07.07.2021 року, засуджений ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.123 КВК України не брав участі в організації виховних заходів, які проводилися в установі, також не приймав участі у програмах диференційованого виховного впливу та у загальноосвітньому і професійно-технічному навчанні.

Наведене спростовує доводи засудженого ОСОБА_5 щодо закінчення ним навчального центру при установі.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючі дані про особу засудженого суд вважає, що як поведінка, так і ставлення до праці засудженого ОСОБА_5 не доводять факту його виправлення, а тому він не заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

Суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_5 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії повного тексту ухвали.

Суддя: