Номер провадження: 11-сс/813/1349/22
Справа № 495/6750/22 1-кс/495/1940/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 року Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000943 за апеляційною скаргою прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 вересня 2022 року, якою застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сергіївка, Білгород-Дністровський район Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 .
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто з 21.09.2022 року до 19.11.2022 року включно.
Покладено на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду по виклику за необхідністю; не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя зазначив , що враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК , а також відомості про особу підозрюваного , наявність у нього соціальних зв`язків, те , що він співпрацює зі слідством , та дійшов переконання, що ризики , на які вказує слідчий у клопотанні є низькими.
Тому слідчий суддя дійшов висновку про те , що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт зможе запобігти встановленим ризикам.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді , постановити нову ухвалу , якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вказує, що слідчим було встановлено наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним дій передбачених п .1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК.
Ризик переховування підозрюваного обумовлений серед іншого суворістю передбаченого ч. 4 ст. 185 КК покарання.
Ризик незаконного впливу на свідків , потерпілого шляхом погроз та проявом фізичного насильства існує не лише на початковому етапі кримінального провадження , а і продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Крім того прокурор зазначив, що існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно ОСОБА_7 01.10.2018 року направлено обвинувальний акт до Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК.
Вважає необґрунтованими висновки слідчого судді про відсутність зазначених ризиків з огляду на тяжкість покарання, що загрожує, наявність обвинувального акта за тяжкі злочини, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійної роботи та обґрунтованість підозри у скоєнні тяжкого злочину.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Підозрюваний ОСОБА_7 заперечив проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Оцінюючи кожен факт, викладений на підтвердження заявлених стороною обвинувачення ризиків, суд має оцінювати його у контексті чинників, перелічених у ч. 1ст. 178 КПК . Вказане вбачається не лише зі змісту відповідної норми, але й практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «… Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
За результатами розгляду клопотання слідчий суддя не погодився з доводами слідчого про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовив у задоволенні клопотання слідчого, застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та належним чином свій висновок мотивував.
Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та запобігатиме заявленим у клопотанні слідчим ризикам: перераховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги прокурора такі висновки слідчого судді не спростовують.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 185 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраними на цій стадії досудового розслідування.
Висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в апеляційній скарзі під сумнів не ставиться.
На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.
Разом із тим , один лише факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину не може виправдати застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.
При цьому, слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак не доведено існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, у нього є постійне місце проживання та реєстрації, в силу ст. 89 КК України він вважається таким , що не має судимості .
В матеріалах, доданих слідчим до клопотання відсутні будь- які відомості про те, що ОСОБА_7 не з`являвся за викликом до слідчого чи прокурора, чи іншим чином перешкоджав кримінальному провадженню. Не надано таких відомостей і під час апеляційного розгляду.
Посилання апелянта на те, що у жовтні 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 був направлений до суду як на підставу для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у матеріалах провадження відсутні відомості про результати судового розгляду вказаного кримінального провадження та відповідно про те, що ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні визнано винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.
Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апеляційної скарги прокурора про те, що більш м`який запобіжний захід , ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам, оскільки слідчим та прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді запропонованого органом досудового розслідування тримання під вартою.
Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який прирівнюється до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, враховуючи характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь встановлених ризиків, на думку колегії суддів на даній стадії кримінального провадження в змозі забезпечити запобіганню існуючим ризикам.
Доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) апеляційний суд вважає необгрунтованими , оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах та не доведені прокурором під час апеляційного розгляду скарги.
Отже, з урахуванням всього вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Разом із тим, колегія суддів у порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вважає необхідним звернути увагу на те , що ОСОБА_7 повідомлено про підозру 15.09.2022 року.
Відповідно до положень ч.3 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування встановлено два місяці з дня повідомлення особі про підозру. Запобіжний захід може бути застосований до особи лише в межах строку досудового розслідування.
Натомість слідчий суддя не врахував ці положення кримінального процесуального закону та застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19.11.2022 року, тим самим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Тому в порядку ч.2 ст. 404 КПК ухвала слідчого судді на підставі ч.1 ст. 412, ч.3 ст. 407 КПК з урахуванням положень ст. 219, 422, 181 КПК України підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали , якою слід застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування , а саме до 14.11.2022 року включно з покладенням обов`язків , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями 194, 181, 376, 404, 405, 407, 412, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
В порядку ч.2 ст. 404 КПК України ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 вересня 2022 року якою застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 14 листопада 2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;
- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Попередити підозрюваного ОСОБА_7 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу направити для виконання до РВП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення іоскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3