Справа № 752/5270/22
Провадження № 1-кс/752/4668/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000489 від 28.02.2022, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Ємільчене Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст. 260, ч.1 ст. 263, ч.5 ст.27, п.12 ч.2 ст.115, ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, п.п.1,12 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000489,відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2022.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000489,відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2022, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2ст. 260 КК України; ч. 3 ст. 260 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 1 ст. 263 КК України; ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 5 ст. 27, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці лютого місяця 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на створення непередбачених законом збройних формувань на території міста Києва.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 24.02.2022, перебуваючи на території міста Києва, достовірно знаючи, що збройне формування повинне мати організаційну структуру військового типу, характеризуватися наявністю єдиноначальності та субординації, воєнізований характер завдань та методів збройного опору підрозділам Збройних сил України та інших військових формувань України задіяних під час воєнного стану на території України. ОСОБА_7 були визначені функції збройного формування, а саме: перевірка документів у громадян, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах збройного формування так званих «блокпостів», для здійснення збройного опору Збройним силам України та іншим військовим формуванням України.

Для досягнення поставлених цілей та реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи умисно шляхом об`єднання групи громадян, створив непередбачене законами України збройне формування «Територіальної оборони», з дислокацією: АДРЕСА_3 , для здійснення збройного опору Збройним силам України, вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, а також нападу на громадян.

При цьому, ОСОБА_7 , усвідомлював, що «Територіальна оборона» не відноситься до формувань передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройного формування України.

В створене ОСОБА_7 непередбачене законами України воєнізоване формування під його керівництвом, входив ОСОБА_5 , який достовірно усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_7 , за його вказівками, здійснював матеріальне забезпечення даного формування, у тому числі вогнепальною зброєю та боєприпасами.

Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи за усними вказівками ОСОБА_7 , умисно, з метою подальшого функціонування непередбаченого законом збройного формування «Територіальної оборони», яке діяло під організацією та керівництвом ОСОБА_7 , надавав особам, яких було завербовано останнім до вступу в нього та які не були обізнані в його злочинні наміри, вогнепальну зброю та боєприпаси, які були придбані ОСОБА_5 , в невстановлений період часу та зберігалися за місцем дислокації формування за адресою: АДРЕСА_3 , без передбаченого законом дозволу на це.

Так, 27.02.2022 приблизно о 20:00 год., ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочину діяльність, перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де дислокується організоване ним незаконне збройне формування «Територіальної оборони», ввів в оману учасників вказаного збройного формування, повідомивши їм про те, що озброєна диверсійна групи в кількості двох осіб прямує в їх напрямку та їх потрібно вбити, достовірно знаючи, що до них прямують цивільні громадяни.

В подальшому ОСОБА_7 визначив коло осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які при цьому отримали попередньо зброю та боєприпаси для виконання поставленого ОСОБА_7 завдання у ОСОБА_5 та повідомив їм про те, що вони мають зайняти бойові позиції. За наказом ОСОБА_7 старшим групи визначено ОСОБА_15 .

В подальшому ОСОБА_15 визначив бойові позиції вищевказаних учасників воєнізованого формування та надав їм команду бойової готовності.

Приблизно о 21:00 год., по пров. Бурмистенка в м. Києві в напрямку вул. Деміївська в м. Києві прямували ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . В момент коли ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вийшли на перехрестя пров. Бурмистенка та вул. Деміївська в м. Києві, ОСОБА_15 надав команду іншим учасникам групи відкрити вогонь по ним. Після наданої ОСОБА_15 команди, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , в тому числі і сам ОСОБА_15 , відкрили вогонь по ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Внаслідок обстрілу ОСОБА_16 помер. Смерть ОСОБА_16 настала від вогнепального кульового поранення живота, з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою та шоком.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в пособництві у вбивстві, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; ч. 5 ст. 27, п. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2ст. 115 КК України, в пособництві у закінченому замахі на вбивство двох або більше осіб вчиненого за попередньою змовою групою осіб; ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 260 КК України, в пособництві в участі у складі непередбачених законом збройних формувань у нападі на громадян, що призвело до загибелі людини.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не вбачається можливим, ОСОБА_5 , у не встановленому місці та за невстановлених обставин, придбав, два автомати АКС-74У з пошкодженими серійними номерами, набої калібру 5,45х39 в кількості 1481 шт., які у подальшому вирішив зберігати за місцем свого проживання, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами, чим порушив «Положення про дозвільну систему», затверджене Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998.

20.03.2022, приблизно о 16:30 год., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , був викритий працівниками Національної поліції та під час обшуку квартири в якій проживає ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено два автомати АКС-74У з пошкодженими серійними номерами, набої калібру 5,45х39 в кількості 1481 шт., які відносяться до категорії вогнепальної зброї та бойових припасів, та які ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

20.03.2022 за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

21.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

21.03.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

24.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

18.05.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено до 21.06.2022 включно.

09.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 260 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 2 ст. 260 КК України та ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 260 КК України.
20.06.2022 слідчим суддею Голосіївського районного судуд м. Києва строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до п`яти місяців.
20.06.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено до 21.08.2022 включно.
12.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої 09.06.2022 підозри та повідомлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2ст. 115 КК України; ч. 1 ст. 263 КК України.
12.08.2022 на підставах ст.ст. 290, 290, 293 КПК України прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва надано доручення про відкриття матеріалів іншій стороні.

18.08.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.10.2022 без визначення застави.

Слідчий зазначає, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу неможливо, оскільки наявна необхідність у завершинні вимог ст. 290 та виконнні вимог ст.ст. 291, 293 КПК України.

Слідчий зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилаючись на наведені вище обставини, а також на наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 днів без визначення підозрюваному розміру застави.
Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.
Захисник підозрюваного (був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою сервісу "EasyCon") проти задоволення клопотання заперечив, подав письмові заперечення в яких послався на необґрунтованість та недоведеність підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, підтверджено, що слідчими СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000489,відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2022, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2ст. 260 КК України; ч. 3 ст. 260 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 1 ст. 263 КК України; ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 5 ст. 27, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

21.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

21.03.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

24.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

18.05.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено до 21.06.2022 включно.

09.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 260 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 2 ст. 260 КК України та ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 260 КК України.
20.06.2022 слідчим суддею Голосіївського районного судуд м. Києва строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до п`яти місяців.

20.06.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено до 21.08.2022 включно.
12.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої 09.06.2022 підозри та повідомлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2ст. 115 КК України; ч. 1 ст. 263 КК України.
12.08.2022 на підставах ст.ст. 290, 290, 293 КПК України прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва надано доручення про відкриття матеріалів іншій стороні.
18.08.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.10.2022 без визначення застави.

У частині 1 статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Відповідно до частини 3 цієї статті, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом, в цьому випадку сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 , слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо обґрунтованості підозри.
12.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої 09.06.2022 підозри та повідомлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2ст. 115 КК України; ч. 1 ст. 263 КК України.
Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2ст. 115 КК України; ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Вирішуючи питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя дослідив такі докази: протоколи допитів свідків; протокол обшуку; протокол огляду; висновок судової експертизи вогнепальної зброї; інші матеріали кримінального провадження, долучені до матеріалів клопотання.
Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього документи кримінального провадження, разом із поясненнями прокурора у судовому засіданні, у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначені вище кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя відхиляє аргументи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, оскільки матеріалами, доданими до клопотання, підтверджено, що висновки органу досудового розслідування щодо підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбаченихч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 260 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 5 ст. 27, п. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2ст. 115 КК України; ч. 1 ст. 263 КК України, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.
Щодо продовження запобіжного заходу та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.
Прокурором обґрунтовано, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не зменшився та залишається бути актуальним, виходячи з таких підстав.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді реального позбавленням волі на певний строк. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.
При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.
Отже, на даний час продовжує існувати загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у даному кримінальному провадженні з метою ненадання органу досудового розслідування достовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень для уникнення останнім кримінальної відповідальності.
У клопотанні слідчий серед іншого посилається на продовження існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, у тексті клопотання, крім констатації наявності цього ризику не наведено обставин, які підтверджують, що такий ризик існував раніше і продовжує існувати на даний час. Виходячи з цього, ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, не може бути зазначеним стороною обвинувачення як такий, що продовжує існувати, а мав бути вказаним як такий, що з`явився, тобто є новим, з наведенням відповідного обґрунтування на підставі нових обставин.
Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , прокурор довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1,3 частини 1 статті 177 КПК, буде недостатнім.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки» № 2198-IX від 14.04.2022, який набув чинності 23.04.2022 (далі Закон України № 2198-IX від 14.04.2022), статтю 176 КПК України доповнено частиною шостою згідно якої визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).
Також Законом України №2198-IX від 14.04.2022, частину четверту статті 183 КПК України доповнено абзацом восьмим згідно якого: під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.
Підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення зокрема за ч. 5 ст. 260 КК України, яке згідно пред`явленої підозри було вчинено в період дії на території держави Україна воєнного стану, тому на підозрюваного ОСОБА_5 розповсюджуються положення частини 6 статті 176 КПК України та абзацу восьмого частини четвертої статті 183 КПК України.
Враховуючи те, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 199 КПК України, зважаючи на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, беручи до уваги наведені вище характеристики кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , та вагомість встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого щодо наявності підстав, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що зможе запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Керуючись положеннями абзацу восьмого частини четвертої статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя не визначає підозрюваному розмір застави.
Слідчий суддя враховує, що згідно положень ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включаються у строки, передбачені ст. 219 КПК України, а також що на виконання вимог статей 291, 293 КПК України, після завершення стадії ознайомлення у порядку ст.290 КПК України сторона обвинувачення в межах строку досудового розслідування повинна скласти обвинувальний акт із додатками та надати його копію разом із копією реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному і захиснику.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого щодо наявності підстав, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою строком на 30 днів, але в межах строку досудового розслідування, що зможе запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За наведених обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 115, 132, 176, 177, 178, 183, 193-197, 199, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 днів, але в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 18.10.2022 р. о 17.45 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1