Справа № 569/3452/22
УХВАЛА

02 червня 2022 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання старшого слідчого Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 у якому просить накласти, на майно.
В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000495 від 05.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 05 березня 2022 року, близько 08 год. 00 хв., невідома особа, перебуваючи по вул. Будівельників,1 в м.Рівне, незаконно заволоділа транспортним засобом марки «Citroen C5», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , чим спричинила останньому майнову шкоду.
05 березня 2022 року транспортний засіб марки «Citroen C5», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до ст.130 КУпАП під керуванням ОСОБА_7 було вилучено та поміщено на територію Управління патрульної поліції в Рівненській області, що за адресою: вул. Степана Бандери, 14а, м. Рівне.
06 березня 2022 року слідчим було вилучено з території Управління патрульної поліції в Рівненській області, що за адресою: вул. Степана Бандери, 14а, м. Рівне та поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово утримання транспортних засобів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: с. Городок, вул. Барона Штейгеля, 90 Рівненського району Рівненської області.
Окрім того, у ході проведення досудового розслідування є необхідність у проведенні оглядів і відповідних судових експертиз з метою отримання і підтвердження відомостей, які свідчать про обставини вчинення кримінальних правопорушень.
У разі відсутності вказаних документів і речей при матеріалах відповідного кримінального провадження, це істотно ускладнить забезпечення швидкого, повного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального правопорушення, що має на меті законне та своєчасне притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які вчинили вищевказані кримінальні правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задоволити.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Судом встановлено, що слідчим відділом Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000495 від 05.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України.
06 березня 2022 року слідчим було вилучено з території Управління патрульної поліції в Рівненській області, що за адресою: вул. Степана Бандери, 14а, м. Рівне та поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово утримання транспортних засобів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: с. Городок, вул. Барона Штейгеля, 90 Рівненського району Рівненської області.
У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно, яке є предметом кримінального правопорушення та одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.
Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задоволити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 05.03.2022 в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме транспортний засіб марки «Citroen C5», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .
Встановити заборону будь-якій особі користуватися та розпоряджатися майном, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Автомобіль марки «Citroen C5», д.н.з. НОМЕР_1 , зберігати на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово утримання транспортних засобів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: с. Городок, вул. Барона Штейгеля, 90 Рівненського району Рівненської області.
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1