233 № 233/1751/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2022 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 від 19 жовтня 2022року «про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, проходить військову службу за мобілізацією на посаді водія 1 відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання - солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 «про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

19 жовтня 2022 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.ст.208, 209КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України.

19 жовтня 2022 року о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України, вручено пам`ятку з правами та обов`язками підозрюваного.
Слідча ОСОБА_4 , посилаючись на підстави та вимоги зазначені в письмовому клопотанні, просила його задовольнити та обрати відносно ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177КПК України,

Підозрюваний ОСОБА_6 , визнаючи свою причетність до інкримінованого та шкодуючи за скоєне, не заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Захисник ОСОБА_5 враховуючи позицію свого підзахисного, посилаючись на необгрунтованність ризиків зазначених у клопотанні, акцентував увагу на тому, що стороною обвинувачення не було в повній мірі перевірено відомості про особу обвинуваченого, який маючи стійки соціальні зв`язки, місце мешкання та адресу реєстрації, цілком може забезпечити свою процесуальну поведінку, під час досудового розслідування із застосуванням до нього більш м`якого запобіжного заходу, такого як домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав його обґрунтованості та наявності ризиків, зазначених слідчим, вважаючи що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вислухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України за наступних обставин: ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді водія 1 відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 18 жовтня 2022 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, будучі обуреним нецензурною лайкою, висловленою на його адресу військовослужбовцем ОСОБА_8 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав останньому, який також перебував у стані алкогольного сп`яніння та лежав на підлозі, множинні удари ногою взутою в берці в область живота, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у виді тупої травми живота, розриву печінки та підшлункової залози, внаслідок чого, ОСОБА_8 помер.
На підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України, слідчий посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме на: протокол огляду місця події від 19 жовтня 2022 року, проведений на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення; лікарське свідоцтво про смерть №76 від 19 жовтня 2022 року, згідно якої причиною смерті ОСОБА_8 є тупа травма живота; покази свідка ОСОБА_9 , який розповів про відомі йому обставини скоєного ОСОБА_6 злочину; покази свідка ОСОБА_10 , яка розповіла про відомі їй обставини скоєного ОСОБА_6 злочину; покази підозрюваного ОСОБА_6 , який свою вину визнав та розповів про обставини вчиненого ним злочину.
Відповідно до ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184КПК України слідчим, слідчому судді доведена наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років може бути визнане останнім більш небезпечним ніж втеча;

- ризик незаконного впливу на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які разом з ним вживали спиртні напої, оскільки злочин було здійснено із застосуванням фізичного насилля, що фактично становить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства;
- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що перебуваючи на волі з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого обвинувачується, як військовослужбовець, може вчинити злочини, передбачені ст.ст. 408,409 КК України.

Разом з тим, слідчим не доведено наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177КПК України, зокрема перешкоджати кримінальному правопорушенні іншим чином, з огляду на те, що в клопотанні слідчий лише посилається на те, що останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є лише його припущенням, оскільки на підтвердження даного ризику суду не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, а лише мотивований прокурором аналогічно ризику, передбаченому п.3 ч.1 ст.177КПК України.

Оцінюючи в сукупності такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, враховуючи обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення та умови при яких його вчинено, приймаючи до уваги зазначені стороною обвинувачення ризики, детально вивчивши характеризуючи матеріали відносно підозрюваного, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , який є фізично здоровим, працездатний, військовослужбовець, не одружений, осіб похилого віку та неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проходження служби характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку, коли така особа підозрюється у вчиненні злочину: ризик того, що особа не з`явиться до суду; ризик того, що підозрюваний (обвинувачений), у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (справа «Пірузян проти Вірменії»).

Тож зазначені та встановлені судом ризики виправдовують обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає неможливим застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим у судовому засіданні, оскільки вони не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, на що вказують особистість підозрюваного, а також суворість покарання за кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

В зв`язку з чим, не має підстав для задоволення потреб захисника у застосуванні до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, такого як домашній арешт, оскільки така вимога захисника належним чином не обґрунтована та не підкріплена тими доказами, які саме стороні захисту необхідно було б надати слідчому судді на підтвердження своїх посилань з приводу стійких соціальних зв`язків підозрюваного тощо, що могли б бути прийняті слідчим суддею більш пріоритетними, а ніж ті підстави, вимоги та посилання, які зазначені у клопотанні сторони обвинувачення. Крім того потреба захисника у обранні більш м`якого запобіжного заходу суперечить позиції самого підозрюваного.

До того ж повне визнання ОСОБА_6 своєї винуватості у скоєному, а також наявність у підозрюваного адреси реєстрації та місця мешкання, самі по собі не можуть бути підставою для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності зазначених ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи, що згідно п.4 ч.2 ст.183КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а більш м`який запобіжних захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне, клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
При цьому застосування даного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, постала перед компетентними органами.
Таким чином клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, тоді як у клопотанні захисника, слід відмовити.

З урахуванням положень ч.4 ст.183КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення злочину, який спричинив загибель людини, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,182-185,193,194,196-198КПК України,слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 «про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України задовольнити.

У клопотанні захисника ОСОБА_5 «про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту» до ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 від 19 жовтня 2022року строком на 60 (шістдесят) днів, з урахуванням строків досудового розслідування, до 19 грудня 2022 року включно.
Підозрюваного ОСОБА_6 тримати від вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_4 .
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору, а також направити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 .

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського (Донецького) апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1