КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,та підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, є громадянином України, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалоюзадоволено клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 33 дні, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 червня 2022 року, включно, без визначення розміру застави та відмовлено у задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в рамках даного кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

Відтак, слідчий суддя вважав за необхідне продовжити строк дії застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 33 доби, в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,та підозрюваний ОСОБА_6 , подали апеляційні скарги в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

Сторона захисту вважає, що вказана ухвала не відповідає Конституції України, КПК України, матеріалам, документам та доказам, що є у справі та інформації отриманої судом при проведенні судового засідання, а тому підлягає апеляційному скасуванню.

Просить врахувати, що постанова прокурора від 20 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає нормам КПК України та Конституції України.

Вказує, що прокурор - керівник Бучанської Окружної Прокуратури Київської обласної ОСОБА_9 не мав процесуальних прав та повноважень щодо прийняття до розгляду клопотання від 20 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та прийняттяпостанови від 20 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього з огляду на можливість розгляду клопотання слідчим суддею.

Як зазначає захисник, розгляд вказаного клопотання слідчого здійснювався у Бучанській окружній прокуратурі за адресою: м. Буча, Київська область, вул. Пішкінська 61/1 натомість місцем знаходження Бучанської прокуратури є м. Буча, вул. Києво-Мироцька, 106.

Крім цього апелянт стверджує, що існувала можливість розгляду вказаного клопотання слідчим суддею за територіальною підсудністю судових справ.

На думку захисту, прокурор також не врахував, що на час прийняття оскаржуваної постанови були всі підстави для відмови в задоволені клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою так як заявлені в клопотанні по відношенню до ОСОБА_6 ризики відсутні.
Вказує, що при застосуванні запобіжного заходу повністю не враховано особистість підозрюваного, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місця проживання та позитивно характеризується за ним, має родину.
Крім того, як вважає сторона захисту. повідомлена ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в обґрунтування поданої апеляційної скарги, окрім доводів які викладені в апеляційні скарзі сторони захисту вказує, що всупереч ч.2 ст. 184 КПК України, прокурором не було надано підозрюваному та його захиснику копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Підозрюваний зазначає, що при застосуванні запобіжного заходу не враховано особистість підозрюваного, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місця проживання,позитивно характеризується, має родину тощо.

Як зазначає апелянт, в матеріалах клопотання відсутні будь - які заяви, повідомлення від осіб, або інші відомості про те, що підозрюваний впливає на потерпілих, свідків тощо. До того ж в поданому клопотанні відсутні посилання на об`єктивні докази, що підтверджували б наявність відповідних ризиків.
Крім того, підозрюваний стверджує, що в ухвалі слідчого судді не вказується, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та підозрюваного не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні ГСУ СБ України перебувають матеріали кримінального провадження №0000006 від 06 квітня 2022 року за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

20 квітня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, вчинив державну зраду у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
20 квітня 2022 року на підставі постанови Керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 20 травня 2022 року включно.
11 травня 2022 року слідчий ГСУ СБ України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 33 дні, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 червня 2022 року, включно, без визначення розміру застави та відмовлено у задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих органами досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.
Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, вчинив державну зраду у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження до нього строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.
Таким чином, колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 111 КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального ровадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З урахуванням зазначеного, посилання захисника та підозрюваного в частині необґрунтованості підозри є безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як правильно вказав слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, ОСОБА_6 , інкримінуються вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який санкцією статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, тому, з урахуванням його характеризуючих обставин ОСОБА_6 , може вчинити спроби щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Також як вважає колегія суддів є висока ймовірність існування ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки більшість свідків є односельчанами підозрюваного і йому відомі всі їх анкетні дані, а відтак ОСОБА_6 з метою безпідставної зміни, або відмови їх від раніше наданих показань може здійснювати позапроцесуальний вплив на них.
Разом з тим, існує ризик того, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про реальне існування вищезазначеного ризику свідчить характер інкримінованого підозрюваному злочину, який вчинено зі співпрацею останнього з представниками іноземної держави, діяльність яких спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а відтак ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, на даний існує час ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що останній офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, а також те, що на даний час вторгнення Російської Федерації на територію України триває, останній може продовжити вчинення інкримінованого йому правопорушення.
Отже, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється
ОСОБА_6 характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення та відомості про його особу в їх сукупності.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи апелянтів, за змістом апеляційних скарг, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не врахування даних про особу підозрюваного не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційних скаргах про невмотивованість висновків суду щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Також, як правильно враховано слідчим суддею, з чим погоджується і колегія суддів, у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, оскільки складність провадження не дозволяє завершити досудове розслідування у коротший строк.
З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для задоволення клопотань про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, продовжив підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартоюна 33 дні, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 червня 2022 року, включно.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Посилання захисника на допущені прокурором порушення Закону при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є предметом апеляційної перевірки, оскільки постанова прокурора, відповідно до положень ч.4 ст. 615 КПК України. може бути оскаржена до слідчого судді і не підлягає апеляційному оскарженню.

Наявність інших даних, на які містяться посилання в апеляційних скаргах підозрюваного та захисника не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні клопотання, як на тому наполягають апелянти, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційні скарги захисника та підозрюваного, з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.
Інші доводи апеляційних скарг висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_6 строку тримання під вартою не спростовують.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 33 дні, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 червня 2022 року, включно, без визначення розміру застави та відмовлено у задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,та підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2243/2022
Єдиний унікальний номер 761/8375/22
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12 .
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1