н/п 1-кс/953/4035/22
"27" жовтня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
заявника - захисника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,-
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно положень частини 3 ст. 35 КПК України, для розгляду кримінального провадження визначено головуючого суддю: ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви захисник посилається на штучне проведення досудового розслідування за ч. 3 ст. 190 КК України без наявності обов`язкових кваліфікуючих ознак; також зазначає що кваліфікацію кримінального правопорушення було штучно завищено на тяжкий злочин з метою проведення НСРД. Окрім цього заявник вказує, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні прокурором не дотримано строків досудового розслідування, визначених статтею 219 КПК України, що призвело до настання негативних наслідків, а саме: невиконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, порушення вимог статті 28 КПК України.
Захисник- адвокат ОСОБА_3 в судовому засідання підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор заперечував щодо заявленої скарги посилаючись на те, що по даному кримінальному провадженню їм дотримана процедура та строки досудового розслідування. Обставини, які на які посилається захисник не є доведеними.
Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши скаргу на бездіяльність прокурора ОСОБА_4 , слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ст. 303 ч.1 п.1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
При цьому, законодавець в ст. 110, 219 КПК України вживає термін «завершення» досудового розслідування, в ст. 283, 294 КПК України вжито термін «закінчення» досудового розслідування, а в ст. 303 КПК України зазначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені відповідні рішення, дії чи бездіяльність і не вжито термінів «закінчення» або «завершення» досудового розслідування.
Відповідно, з 13.08.2022 починають обраховуватись строки досудового розслідування у два місяці, які закінчуються 12.10.2022.
20.09.2022 прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 надано доручення слідчому повідомити підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та їх захисників про завершення досудового розслідування.
Листом прокурора у кримінальному провадженні процесуального керівника ОСОБА_13 від 22.09.2022 р. також зазначено про завершення досудового розслідування.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Частина 2 ст. 113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Таким чином, дії слідчого і прокурора, передбачені ч. 4 ст. 110 КПК, у вигляді складення обвинувального акту, його затвердження та вручення стороні захисту, є однією з обов`язкових форм завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та поряд із виконанням вимог ст. 290 КПК наданням фактичного доступу стороні захисту до матеріалів досудового розслідування і речових доказів, є етапами виконання стороною обвинувачення дій спрямованих на завершення досудового розслідування.
В той же час, станом на день розгляду судового засідання, а саме 27 жовтня 2022 року, стороною обвинувачення не доведено, що ними складено обвинувальний акт, як елемент процедури завершення досудового розслідування та до нього не надано доступ у порядку передбаченому ст. 290 КПК України.
Згідно ч. 5 ст. 219 КПК, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
В той же час, відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Згідно вимог п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
При цьому, скаржник слушно зауважує, що етапами завершення досудового розслідування є: прийняття слідчим або прокурором постанови про завершення досудового розслідування (ч. 5 ст. 290 КПК) та доведення її до відома стороні захисту; надання стороні захисту фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування ( ч. 2, 3, 9 ст. 290 КПК); складання, затвердження та вручення стороні захисту обвинувального акту (ч. 4 ст. 110 КПК).
Проте, дискреційні повноваження щодо закриття кримінального провадження, у разі закінчення строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, надано виключно прокурору.
В свою чергу, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 28 КПК, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Верховним судом сформовано правову позицію стосовно повноважень слідчого судді при вирішенні питань стосовно недотримання розумних строків, які вирішуються при розгляді клопотання поданого відповідно до положень ст.ст.28, 114 КПК України.
В той же час, скаржником подано скаргу на бездіяльність прокурора стосовно недотримання розумних строків, в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, а не заявлено клопотання в порядку ст.ст. 28, 114 КПК, а тому слідчий суддя при розгляді даної скарги позбавлений можливості вирішувати питання стосовно дотримання розумних строків прокурором у кримінальному провадженні.
Таким чином, суд приходить до висновку , що виходячи зі змісту скарги, в який по суті порушуються питання щодо порушення строків досудового розслідування , а через це і щодо бездіяльності прокурора , тому в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки питання належності та допустимості доказів в кримінальному провадженні повинні вирішуватися судом при іншої стадії кримінального процесу, як і перевірка судом доводів щодо застосування положень ст. 284 ч.1 п. 10 КПК України , і не можуть бути розглянуті слідчим суддею при розгляді даної скарги.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 110, 28, 219, 283, 295, 303, 307, 308 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає . Заперечення проти неї можуть подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1