ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/135/22
Справа № 699/469/22Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 183 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Черкаси
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря прокурора підозрюваного (відеоконференція) захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2022 року, якою відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Корсунь-Шевченківський, українця, громадянина України, студента 3 курсу Державного навчального закладу «Корсунь-Шевченківський професійний ліцей», не працючого, учасником бойових дій, інвалідом, депутатом не є, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло вищевказане клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 22.04.2022, близько 18.35 год., у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № /2022 «Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, цілеспрямовано, за попередньою змовою з ОСОБА_10 про відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання вчинив злочин. Проходячи по АДРЕСА_2 та помітивши ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявну в неї в руках жіночу сумочку з особистими речами, реалізуючи виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, спільно із ОСОБА_10 підійшов ззаду до ОСОБА_11 , де навпроти домоволодіння по АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , застосував насильство відносно ОСОБА_11 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, шляхом поштовху в спину. внаслідок чого потерпіла впала на землю.
Після цього відкрито заволоділи, вирвавши з її рук жіночу сумку з шкірозамінника, в якій знаходилися: гаманець з шкірозамінника з грошовими кошти у розмірі 3240,00 грн., дві банківські картки АТ «Ощадбанк», мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi 8A» червоного кольору з сім-картою «МТС» НОМЕР_1 , який був у чохлі-книжці блакитного кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , серії НОМЕР_2 , виданий 20.06.2003 Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, футляр з окулярами, в`язка з ключами, два олівці для вій, дві пляшки назального спрею, одна пляшка з дезінфектором, пачка вологих серветок, гребінець, поліетиленовий пакет з пластинами таблеток різного типу та призначення.
Далі ОСОБА_9 місце вчинення злочину покинув, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.
ОСОБА_9 було затримано 22.04.2022 о 19.50 год. в порядку ст. 208 КПК України та 23.04.2022 йому було вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Як на докази обґрунтованості підозри сторона обвинувачення посилається на:
- дані протоколу огляду місця події від 22.04.2022, проведеного в м. Корсуні-Шевченківському по вул. Кам`яна біля будинку № 34;
- дані протоколу огляду місця події від 22.04.2022, проведеного в АДРЕСА_4 ;
- дані протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 23.04.2022;
- дані протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 23.04.2022;
- дані протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 23.04.2022;
- дані протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 23.04.2022;
- дані протоколу допиту потерпілої ОСОБА_11 від 23.04.2022;
- дані протоколу затримання особи від 22.04.2022 в порядку ст. 208 КПК України.
Ураховуючи вищевказане, сторона обвинувачення вважає, що наведені в клопотанні слідчого дані об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого правопорушення, що підтверджується зібраними доказами, копії яких були надані слідчому судді разом із клопотанням про обрання запобіжного заходу.
У клопотанні зазначається про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме ризиків:
-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. На обґрунтування наявності вказаного ризику зазначено, що «ймовірність можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування обумовлюється тяжкістю вчиненого правопорушення та покарання, яке може бути до нього застосоване у випадку доведеності його вини»;
-незаконно впливати на потерпілцу у цьому кримінальному провадженні. Цей ризик обґрунтовано наступним чином: «враховуючи особливості вчиненого злочину та значення показань таких осіб для повноти та об`єктивності досудового розслідування має вкрай важливе значення».
У клопотанні вказано, що при вирішенні питання слід врахувати:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає достатніми;
- тяжкість покарання, оскільки вчинений підозрюваним злочин є тяжким та тягне за собою покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років;
- вік та стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_9 є особою молодого віку та в ході досудового розслідування не здобуто будь-яких даних, які б вказували на наявність в нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу;
- відсутність у ОСОБА_9 міцних соціальних зв`язків, оскільки він не має утриманців та зареєстрований і проживає з батьками по АДРЕСА_5 ;
- наявність у підозрюваного постійного місця навчання, так як він є студентом 3 курсу Державного навчального закладу «Корсунь-Шевченківський професійний ліцей».
Сторона обвинувачення зазначає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.
У клопотанні вказано, що підозрюваний неспроможний до об`єктивного повноцінного самоконтролю в суспільстві, тому є неможливим застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
На думку сторони обвинувачення, особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органів досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Зважаючи на особливості події даного кримінального правопорушення та об`єкти суспільних відносин, на які вони посягають, зокрема те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, що направлений проти прийнятих в суспільстві норм, відкрито викрав чуже майно, а відтак таке діяння становить особливу небезпеку найвищим соціальним цінностям демократичного суспільства, та на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, сторона обвинувачення вважає за необхідне не визначати підозрюваному заставу.
Таким чином, посилаючись на стан здоров`я підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків та ін.), ступінь суспільної небезпечності, які несуть в собі злочинні діяння, направлені проти власності, орган досудового розслідування вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні, є тримання під вартою.
У клопотанні також зазначено, що не зважаючи, що ОСОБА_9 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_5 , такий запобіжний захід як домашній арешт не спроможний буде досягти належної процесуальної поведінки останнього.
Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2022 року в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000100 відмовлено.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 такі обов`язки:
1) без дозволу слідчого, прокурора або суду не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця навчання та/або місця роботи;
3) прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду;
4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, визначеними слідчим або прокурором.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків становить два місяці та обчислюється з дати постановлення ухвали, але не довше строку досудового розслідування, тобто з 23.04.2022 до 23 год. 59 хв. 21.06.2022.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя вказав, що з урахуванням доведеності прокурором обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, та не доведеності обставин, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, та дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, а також покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування клопотання.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 23.04.2022 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 , погодженого прокурором ОСОБА_6 , про застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор вказала, що злочин вчинений підозрюваним є тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, злочин вчинено в період дії воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Також прокурор зазначила, що сторона звинувачення зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, щодо того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, крім випадків, коли обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено зазначені ризики задля застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Системний аналіз законодавства свідчить, що рішенням про застосування запобіжного заходу суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини та утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду вірно встановив, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

У своїй постанові № 800/23/17 від 02.09.2021, Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь в кримінальному процесі, забезпечення законності й обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудових стадіях кримінального провадження.

Відповідно до Конвенції та практики ЄСПЛ, зокрема, у справах «Нечипорук і Йойкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на суворості можливого судового рішення, а це слід зробити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Колегія суддів не погоджується з позицією слідчого судді щодо відсутності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ст. 177 КПК України, зокрема ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно відмовила у застосуванні щодо ОСОБА_9 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте, не врахувала доводів сторони обвинувачення, що існує ймовірність переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органів досудового слідства та/або суду, що обумовлюється тяжкістю скоєного ним кримінального правопорушення та покарання, яке може бути застосоване щодо нього у разі доведеності його провини, також не врахувала ризику незаконного впливу на потерпілу, зокрема, через інших осіб, внаслідок чого дійшла помилкового висновку, не застосувавши до підозрюваного ОСОБА_9 іншого більш м`якішого запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів вбачає, що вказаним вище ризикам може достатньо дієво запобігти такий запобіжний захід як домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_9 має постійне зареєстроване місце проживання, є особою молодого віку (18 років), має сталі соціальні зв`язки, проживає з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , є студентом 3 курсу Державного навчального закладу «Корсунь-Шевченківський професійний ліцей», раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Крім цього, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється певна особа, не може бути єдиною підставою для застосування такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, слідчий суддя дійшов передчасного висновку про незастосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж просив прокурор, з урахуванням наведених обґрунтованих ризиків, передбачений пунктами 1, 3 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 376,ст. ст. 181, 183, 193, 194, 396, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури Кривошиї Ірини, задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 , погодженого прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в період з 21 години 00 хвилин вечора до 07 години 00 хвилин ранку наступного дня, строком до 21 червня 2022 року включно.

Заборонити ОСОБА_9 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виняткових випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

Зобов`язати ОСОБА_9 :

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді чи суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності, окрім паспорта громадянина України.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем відбування підозрюваним домашнього арешту, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: