ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання: ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , подану на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02 березня 2022 року в кримінальному провадженні №727/8402/21 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чемерівці, Хмельницької області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених
ч.1 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02 березня 2022 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, і призначено йому покарання: - за ч.1 ст.186 КК України один рік позбавлення волі; - за ч. 1 ст.187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, два роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
ЄУНСС: 727/8402/21
НП:11кп/822/160/22 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_7
Категорія:ч.1 ст.186, Суддя - доповідач: ОСОБА_1
ч.1 ст.187 КК України
Строк покарання ОСОБА_6 обчислено з моменту затримання, а саме з 16 вересня 2021 року.
Вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні.
На вказаний вирок судупершої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив переглянути вирок районного суду.

Посилався на те, що суд першої інстанції за ч.1 ст.186 КК України призначив йому занадто суворе покарання, з яким він не погоджується.

Також у поданій апеляційній скарзі зазначав, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст. 187 КК України, оскільки з потерпілою він перебував у цивільному шлюбі, де у них виник побутовий конфлікт. І вона, порадившись зі своїми знайомими друзями, написала на нього заяву до органів внутрішніх справ, де його оговорила.

Як було встановлено в суді першої та перевірено в суді апеляційної інстанції, 27 серпня 2021 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. Ентузіастів, 3 керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, шляхом ривка відкрито, вирвав з руки потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung S8», вартістю 1000 грн., в якому знаходилась сім-картка, оператора «Lifesell» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.
В подальшому ОСОБА_6 із викраденим майном пішов, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.
Крім того, ОСОБА_6 15 вересня 2021р. в період часу години по 11год.20хв., перебуваючи у приміщенні магазину №18 «Подарункова Крамниця», що за адресою: м. Чернівці, вул. Ентузіастів, 1, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, маючи при собі ніж, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, здійснив напад на ОСОБА_9 із погрозою застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої в момент заподіяння, яке полягало у словесних погрозах та триманні ножа в руці. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_6 , продовжуючи погрози та тримаючи у руках ніж, умисно, протиправно, з корисливих мотивів з каси, яка розташована в приміщенні магазину, викрав кошти в сумі 420 гривень 00 копійок.
Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, в викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 420 гривень 00 копійок.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважала вирок районного суду законний і обґрунтований, а тому просила його залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого, як необґрунтовану без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Із зазначеної норми закону слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх, оцінити за своїм внутрішнім переконанням та дати остаточну оцінку, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

При перевірці вироку місцевого суду по епізоду обвинувачення ОСОБА_6 в розбої апеляційним судом встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджений зібраними у встановленому законом порядку доказами, які ретельно досліджені, оцінені судом та детально викладені у вироку.

Зокрема, такого висновку районний суд дійшов на підставі аналізу показань потерпілої ОСОБА_9 та свідків: ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , зміст яких детально відображено у вироку та які не оспорюються в поданій апеляційній скарзі.

Підстав недовіряти потерпілій та свідкам вказаним вище у колегії суддів немає, оскільки усі вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів та в своїй сукупності, а також із письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, доводять обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Винуватість ОСОБА_6 також підтверджується сукупністю наявних в матеріалах провадження належних та допустимих письмових доказів, наданих стороною обвинувачення, зокрема:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.09.2021 р. згідно якого було встановлено, що ОСОБА_9 звернулася із усною заявою до поліції про те, що 15 вересня 2021року об 11 год. 00 хв., перебуваючи в кіоску №18 «Подарункова Крамниця», що по вул. Ентузіастів, 1 в м. Чернівці, колишній співмешканець ОСОБА_6 , погрожуючи їй розкладним ножем, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 420 грн., які знаходились в середині кіоску в скриньці для зберігання коштів;
-протоколом огляду місця події від 16.09.2021 р. з фототаблицею до нього було встановлено, що оглядався кіоск № НОМЕР_2 за адресою м. Чернівці, вул. Ентузіастів, 1 з наявним написом на склі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де було вчинено розбій , в ході якого виявлено та вилучено сліди рук, дактилоскопійовано та упаковано в паперовий конверт;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16 вересня 2021 року та відеозаписом до нього вбачається. що потерпіла впізнала розкладний ніж помаранчевого кольору під фото № 1, як ніж з яким ОСОБА_6 погрожував потерпілій і вкрав відкрито грошові кошти;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 18 вересня 2021 року, фототаблицями та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом до нього підтверджено, як потерпіла показала обставини скоєння заволодіння коштами, яке було поєднано з погрозою насильства відносно неї;
-висновком експерта №СЕ-19/126-21/7514-ХЗ від 27.09.2021 р., з якого вбачається, що наданий на дослідження складаний ніж, який 16.09.2021 р. вилучено у ОСОБА_6 , загальною довжиною в розкладеному стані 221 мм, до категорії холодної зброї, не відноситься у зв`язку з недостатніми міцнісними характеристиками, виготовлений саморобним способом.

Дослідивши та оцінивши наведені докази, як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням приписів ст. 94 КПК України, районний суд вірно встановив, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Будь - яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено.

Невизнання вини ОСОБА_6 слід розцінювати, як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки його винуватість поза розумним сумнівом доведена сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення.

Що стосується доводів апелянта про те, що у нього з потерпілою був побутовий конфлікт і при написанні ОСОБА_9 заяви до поліції остання його оговорила, колегія суддів вважає такі необґрунтованими.

Так, як вбачається з матеріалів справи, подія мала місце в кіоску по АДРЕСА_3 , і обвинувачений в процесі розгляду даної справи сам підтвердив, що йому потрібні були гроші, а його дії по відношенню до потерпілої з приводу надання йому грошей полягали в погрозі негайно застосувати фізичне насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, оскільки, тримаючи ніж в правій руці і кажучи потерпілій «Давай гроші», обвинувачений бажав, щоб у ОСОБА_12 склалося враження, що якщо вона буде протидіяти, то погроза буде реалізована.
Більш того, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила вказані обставини та вказала, що сприймала ніж, який тримав у руці обвинувачений, як такий, що являє собою небезпеку для життя чи здоров`я.
Таким чином, вищенаведеними доказами, які є достовірними, достатніми і допустимими, підтверджується висновок районного суду про те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КК України, а саме, здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), в зв`язку з чим спростовується твердження апелянта про невірну кваліфікацію його дій судом.
Необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу є доводи обвинуваченого про те, що суд першої інстанції за ч.1 ст.186 КК України призначив йому занадто суворе покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів та згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Колегія суддів вважає, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України, суд першої інстанції, у відповідності до ст.65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, та призначив покарання у межах санкції відповідної статті у вигляді позбавлення волі, яке необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд першої інстанції вірно врахував, що обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває. Дані обставини вірно враховані судом, як пом`якшуючі. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно зіст.67 КК України судом не встановлено.
При цьому, колегія суддів враховує спосіб та характер вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також суму викраденого телефону і те, що викрадене майно яким заволодів обвинувачений було повернуто працівниками поліції, а не внаслідок добровільного волевиявлення ОСОБА_6 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при обранні виду та міри покарання обвинуваченому за ч.1 ст.186 КК України обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення покарання саме у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для пом`якшення, визначеної районним судом міри покарання немає.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду зазначені у вироку та були б підставою для його скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що вирок районного суду є законним і обґрунтованим, а тому його слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 березня 2022 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3