Дата документу 12.08.2022 Справа № 554/5608/22
Провадження № 1-кс/554/8476/2022
У Х В А Л А
12 серпня 2022 року м. Полтава
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що групою осіб на території Полтавської області здійснюється незаконне виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту та збут алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.
Зокрема, в ході виконання доручення в порядку ст.40,41 КПК України, співробітниками Управління стратегічних розслідувань встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кременчук, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_5 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , користується Сітроен Berlingo сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 (власник- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи умисел на придбання з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, за наявною оперативною інформацією попередньо замовляють через не встановлений на даний час сайт та суб`єктів господарювання в Інтернет мережі спиртову суміш, «Ароматичні добавки», «Пакувальний матеріал», «Добавки», "bag-in-box", яку отримують засобом експрес-доставки на ТОВ «Нова пошта» (відділення №1 та №5).
За оперативною інформацією за номером телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 неодноразово отримував на «Новій пошті» відправлення лікеро-горілчаної суміші під виглядом запчастин. Також був помічений під час керування RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_3 .
З метою здійснення своєї незаконної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_5 здійснюють розливання фальсифікованої алкогольної продукції, для виготовлення вказаної продукції використовують водно-спиртову суміш в тому числі із додаванням різних барвників з метою імітації елітних алкогольних напоїв коньяк, віскі, тощо за адресою АДРЕСА_3 , в приватному домоволодінні пристосованому для незаконного виробництва лікеро-горілчаної продукції.
Для виготовлення, зберігання, транспортування, пересилання та збуту алкогольних напоїв з недоброякісної сировини, що становить загрозу життя і здоров`я людини, використовується також тара у вигляді каністр об`ємом по 35л, 20л, 10л, пластикові баклаги ємкістю 5л, що порушує вимоги Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», згідно розлив алкогольних напоїв, крім виноробної продукції, здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки ОСОБА_5 постачає підконтрольним йому особам лікеро-горілчану продукцію, яка реалізовується.
Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження 25.07.2022 року на підставі ухвали справа №554/5608/22 провадження №1-кс/554/6625/2022 проведено обшук за адресою АДРЕСА_4 гараж № НОМЕР_4 вилучено 7 пустих тетрапаків об`ємом 10 літрів вище зазначене є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.
У зв`язку з чим 26.07.2022 року слідчий за погодженням прокурора звернувся з клопотанням про накладення арешту, слідчим суддею винесено ухвалу №554/5608/22 провадження 1-кс/554/7759/2022 від 27.07.2022 з зазначенням вимог про усунення недоліків, а саме подане клопотання фактично об`єднує в собі перелік майна, що було вилучено на підставі ухвал слідчих суддів за різними адресами, тоді як у розумінні ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна повинно бути подане слідчим, прокурором у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді. Вказана норма не передбачає повноважень ініціатора клопотання об`єднувати в ньому всю сукупність майна, вилученого за наслідками проведених декількох самостійних слідчих дій, що може ускладнити доступ до правосуддя його власників або володільців, ускладнити розгляд тощо. Тобто слідчий мав звернутися з окремими клопотаннями в кожному випадку проведення відповідної слідчої дії.
У зв`язку з отриманням 08.08.2022 року вище вказаної ухвали та виправлення недоліків зазначених в ухвалі, відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вище перелічені речі, є предметами, які зберегли на собі сліди злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно, не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, слідчий просить задовольнити клопотання.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що групою осіб на території Полтавської області здійснюється незаконне виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту та збут алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.
25.07.2022 року на підставі ухвали справа №554/5608/22 провадження №1-кс/554/6625/2022 проведено обшук за адресою АДРЕСА_4 гараж № НОМЕР_4 вилучено 7 пустих тетрапаків об`ємом 10 літрів.
Слідчим доведено, що майно, вилучене під час проведення обшуку від 25.07.2022 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу обшуку від 25.07.2022 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на вилучені речі та матеріали під час проведення обшуку 25.07.2022 року, а саме: 7 пустих тетрапаків об`ємом 10 літрів - визначити місцем зберігання кімнату речових доказів за адресою АДРЕСА_5 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1