Номер провадження: 11-кп/813/1891/22
Справа № 502/636/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
Секретар судового засідання : ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в залі Одеського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0001114 за апеляційною скаргою прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.08.2022 прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001114 для усунення виявлених недоліків стосовно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арташат Вірменії, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України;
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Республіці Узбекистан, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав, що стороною обвинувачення всупереч положенням ст. 55, п. 2 ч. 3 ст. 291 КПК безпідставно зазначено в обвинувальному акті відомості про потерпілого ОСОБА_12 та не зазначено відомості про потерпілу ОСОБА_13 . Також всупереч ст. 44, 58, 59 КПК безпідставно зазначено відомості про представника (чи законного представника) потерпілого ОСОБА_14 , оскільки він не є адвокатом, а також потерпіла не є неповнолітньою та не є недієздатною чи обмежено дієздатною, що також виключає його участь у цьому провадженні як її законного представника. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не містять даних про спосіб вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також про його роль у ньому. Крім того, в обвинувальному акті всупереч п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК не наведені вичерпні відомості про обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме про місце його народження, яким слід вважати населений пункт, але в обвинувальному акті зазначена лише країна.
В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з постановленим рішенням суду, зауважує про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування доводів апелянт наголошує про те, що всупереч положень ст.314 КПК України суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту вдався до дослідження питань, які вирішуються під час судового розгляду. Крім того судом не враховано положення ч.3 ст.415 КПК України, відповідно до якої висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції. Прокурор вказує про те, що в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, зазначено всі елементи складу кримінального правопорушення, вказано час, місце, мотиви та мету вчинення кримінальних правопорушень та їх правову кваліфікацію, зазначено анкетні відомості обвинувачених та потерпілого. Прокурор зауважує про те, що обвинувальний акт повернуто з формальних підстав, які не є на заваді призначення судового розгляду.
Просить скасувати ухвалу суду та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення, просив задовольнити апеляційну скаргу, думку захисників, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Крім того, в силу ст. 2 КПК України заданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
За змістом висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
На думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали зазначених вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.
Так, процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт.
Вимоги до обвинувального акту викладені у ст.291 КПК України і лише з мотивів його невідповідності вимогам вказаної статті обвинувальний акт може бути повернутий прокурору.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Тобто, коли в обвинувальному акті будуть виявлені недоліки, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.07.2022 скасовано ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду від 21.06.2022, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001114 стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 . Апеляційним судом було встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а суд першої інстанції порушив засади ст.314 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 23.08.2022 повернуто вказаний обвинувальний акт прокурору з підстав недотримання під час його складання вимог п.2 ч.2, п.5 ч.2, п.2 ч.3 ст.291 КПК України при цьому судом зазначено, що враховано положення ч.3 ст.415 КПК України, тобто висновки і мотиви суду апеляційної інстанції, з яких було скасовано попередньо постановлену ухвалу.
Під час перевірки матеріалів провадження та змісту ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 23.08.2022 встановлено, що судом першої інстанції не дотримано положень ч.3 ст.415 КПК України, а постановлене судове рішення за результатами перевірки обвинувального акта на відповідність вимогам ст.291 КПК України, не відповідає засадам ст.370 КПК України.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті зазначено анкетні відомості про кожного обвинуваченого, що жодним чином не вказує про недотримання зазначеної норми кримінального процесуального закону під час складання обвинувального акта.
У відповідності до положень ст. 55, 58, п.3 ч.2 ст.291 КПК України представником потерпілого вказано ОСОБА_14 та зазначено його анкетні відомості. Під час перевірки матеріалів кримінального провадження не виявлено доказів того, що потерпілим у кримінальному провадженні було визнано іншу особу ОСОБА_13 , зокрема відсутня заява від ОСОБА_13 про залучення як потерпілого, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про процесуальні дії та прийняті рішення щодо залучення вказаної особи як потерпілого у кримінальному провадженні, а отже підстави повернення обвинувального акта, зазначені судом першої інстанції, а саме недотримання п.3 ч.2 ст.291 КПК України стороною обвинувачення, є необґрунтованими.
Так, в п.5 ч.2 ст.291 КПК України зазначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акта в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які слідчий та прокурор вважали встановленими із зазначенням всіх обставин вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вказаних кримінальних правопорушень, які їм інкриміновані, та наведено формулювання обвинувачення з дотриманням вимог закону.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що положення п.5 ч.2 ст.291 КПК України вказують на необхідність викладення лише тих фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими і суд не вправі вказувати прокурору, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, як необхідно викласти формулювання обвинувачення.
Водночас, викладення формулювання обвинувачення може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який, згідно з вимогами ст.337 КПК України, здійснюється лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Крім того, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, згідно ст.92 КПК України під час судового розгляду покладається на прокурора. До того ж, судом не враховано положення ст.338 КПК України про право прокурора змінити обвинувачення під час судового розгляду з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення.
На думку колегії суддів суд першої інстанції під час підготовчого засідання фактично вдався до встановлення та оцінки фактичних обставин кримінального провадження, тим самим вийшов за межі наданих повноважень та дав оцінку обставинам, дослідження яких на стадії підготовчого судового засідання законом не передбачено та є неприпустимим.
Отже, застосування п.3 ч.3 ст.314 КПК України щодо можливості повернення обвинувального акта прокурору через невідповідність його нормам КПК України в даному випадку є необґрунтованим, а доводи прокурора про істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону є переконливими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 прокурору для усунення недоліків, при цьому формально послався на те, що враховує положення ч.3 ст.415 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту на новий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України,
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 серпня 2022 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору у кримінальному провадженні № 0001114 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України - скасувати та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4