Справа №333/3552/22
Провадження №1-кп/333/561/22
Ухвала
19 вересня 2022 року

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , надав суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 309 КК України на підставі частини 4 статті 309 КК України, у зв`язку з тим, що він добровільно звернувся до медичного закладу з приводу лікування від наркотичної залежності та на даний час пройшов курс лікування. Просив суд закрити кримінальне провадження. Надав довідку ТОВ «Ювіта» від 13.09.2022 р. №13/09/22 в якій зазначено, що ОСОБА_4 добровільно звернувся за медичною допомогою з 24.08.2022 року із діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноідів F 12.1. Епізодичне вживання. Пройшов курс лікування в повному обсязі по 13.09.2022 року. для лікування ОСОБА_4 було призначено антидепресанти, вітамінотерапія, курси психокорекцій них бесід.
ОСОБА_4 підтримав клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання, вважає, що є підстави для звільнення від кримінальної відповідальності.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дійшов таких висновків.
Відповідно до частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з частин 1, 4 статті 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до частини 4 статті 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності у такому випадку слугують два елементи, а саме: добровільне звернення особи до лікувального закладу і початок її лікування від наркоманії.
Під зверненням до лікувального закладу слід розуміти звернення у будь-якій формі (усній, письмовій) із заявою про хворобу на наркоманію і бажання лікуватися від цієї хвороби. Таке звернення повинне мати місце після вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, але до закінчення п`ятирічного строку давності. Звернення визнається добровільним, якщо особа за своєю волею (необов`язково за своєю ініціативою) звертається до лікувального закладу, усвідомлюючи, що має можливість безперешкодно вчиняти злочин, передбачений частиною 1 статті 309 КК України. Адресатом звернення цієї особи є лікувальний заклад, яким можуть бути як державні лікарні, диспансери, поліклініки, так і установи недержавної форми власності, зареєстровані у встановленому законом порядку (наприклад, поліклініки, медичні центри, кабінети тощо).
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, а саме: довідки ТОВ «Ювіта» від 13.09.2022 року, ОСОБА_4 , пройшов лікування в цій установі з 24.08.2022 року по 13.09.2022 рік, з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноідів F 12.1
Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, а особа, хвора на наркоманію - це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».
Стаття 12 згаданого Закону передбачає, що діагноз "наркоманія" встановлюється лікарсько-консультаційною комісією.
Разом з тим у відповідних Стандартах, затверджених МОЗ України, діагноз «наркоманія» не використовується через відсутність такого захворювання у Міжнародній класифікації хвороб десятого перегляду (МКХ-10). При цьому згідно із шифром МКХ-10 Клас V Розлади психіки та поведінки (НО - Н9) передбачено «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин».
Якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз "наркоманія", потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування (ст.14 «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»)
Аналізуючи вищевказані норми, суд прийшов до висновку, що встановлення діагнозу «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин» повинно бути проведено лікарсько-консультаційною комісією лікувального закладу.
Суду не надано доказів того, що діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноідів F 12.1, зазначений ТОВ «Ювіта» ОСОБА_4 встановлений лікарсько-консультативною комісією. До того ж, як вбачається з довідки №13/09/22 від 13.09.2022 р. у ОСОБА_4 встановлено епізодичне вживання канабіноідів. Отже, наданими доказами не підтверджується, що обвинувачений потребував лікування від наркотичної залежності.
Крім того, у суду відсутні відомості щодо зареєстрованих прав у ТОВ «Ювіта» надавати медичні послуги з лікування розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин. Тобто, не надана ліцензія на провадження такого виду господарської діяльності, та інше.
Лікування ОСОБА_4 проходив з власної ініціативи, а не за результатами медичного обстеження чи рекомендаціями лікаря. Суд звертає увагу на той факт, що обвинувачений звернувся за ТОВ «Ювіта» лише в серпні 2022 року, тобто через місяць після вчинення ним злочину, коли обвинувальний акт надійшов до суду.
Зазначені обставини у своїй сукупності, викликають у суду сумнів щодо мети звернення до ТОВ «Ювіта» не вилікуватися від залежності, а ухилитися від відповідальності за вчинення злочину, суд вважає, що відсутні умови та підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Керуючись ч.2 ст. 376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження залишити без задоволення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.
Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1