Кримінальне провадження № 1-кп/760/1851/22
Справа №760/886/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 13.08.2007 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі, звільненого ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.06.2014 на підставі ст.81 КК України, судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :

як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 01.09.2021, приблизно о 21.50 год., перебуваючи поряд з центральним входом до залізничного вокзалу станції «Київ-Пасажирський», що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, побачив на підвіконні мобільний телефон марки «Samsung A-31» в чохлі рожевого кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав зазначений мобільний телефон вартістю 8000 грн., у чохлі рожевого кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не становить та в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Водафон» за номером НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, та поклав його до кишені штанів, після чого направився в невідомому напрямку. В цей час дії ОСОБА_4 були викриті потерпілою ОСОБА_5 , яка почала наздоганяти останнього та висловлювати словесну вимогу повернути викрадене майно, але вказану вимогу ОСОБА_4 проігнорував, усвідомлюючи, що його злочинні дії спрямовані на вчинення крадіжки були викриті, не бажаючи бути затриманим та притягненим до кримінальної відповідальності, розуміючи, що він діє відкрито, утримуючи при собі викрадений мобільний телефон намагався втекти.

Злочинними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 8000 грн.

Далі ОСОБА_4 01.12.2021, приблизно о 01.30 год., перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу «Центральний», а саме в наземному переході «Конкорс», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, поруч із спуском до колій №8-9, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , в якої при собі була сумка на сидінні поруч з останньою, і в цей момент у нього виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи відкрито, знаходячись на сидінні, що поруч з сумкою потерпілої ОСОБА_6 , схопив вищевказану сумку в якій знаходились особисті речі та документами на ім`я потерпілої, загальною вартістю 500 грн. та утримуючи при собі викрадене майно побіг на спуск до колій №8-9 не реагуючи на крики потерпілої, яка бігла за ним, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Злочинними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було завдано майнової шкоди на загальну суму 500 грн.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України.

Також умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше судимий, за останнім місцем відбування покарання характеризується позитивно та мав ряд заохочень, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, відсутність цивільного позову, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (роки) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 та.п.2 ч.2 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1