Справа № 570/6145/21
номер провадження 1-кп/570/196/2022
У Х В А Л А

09 серпня 2022 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час проведення відкритого судового засідання у кримінальному провадженні №0000701 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про заміну йому захисника, оскільки адвокат ОСОБА_5 не погоджується з позицією обвинуваченого щодо необхідності підготовки певних, не названих обвинуваченим, клопотань. У зв`язку із цим вважає, що захисник неналежно та не в повній мірі здійснює захист його, як обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.48 КПК України захисник призначається у випадках, коли підсудний бажає запросити захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може цього зробити.

Обвинувачений в судовому засіданні заявив клопотання про забезпечення йому захисника, гарантованого державою, після його відмови від попередньо призначеного захисника.

Прокурор висловив думку про те, що повторне залучення захисника з центру безоплатної вторинної правової допомоги неможливо після відмови обвинуваченого від захисника, який уже залучався з центру безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки така заміна не передбачена законодавством та в даному клопотанні вбачається зловживання правом на захист.

Суд зазначає, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено можливості проводити судом заміну чи відсторонення адвоката, призначеного Центром для надання безоплатної вторинної правової допомоги (за виключенням питання відводу захисника в порядку ст. 78 КПК України).

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2014 р. № 386/5. Відповідно до п.2 ч.4 вказаного наказу у разі відмови затриманого від призначеного центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги захисника останній особисто перевіряє, чи є така відмова добровільною і чи не є вона результатом тиску з боку службових осіб органів досудового розслідування, прокуратури, суду. Заява про відмову від захисника оформляється клієнтом після конфіденційного побачення, під час якого захисник роз`яснює клієнту його права, визначені Конвенцією та КПК, із врученням відповідної пам`ятки (буклета), наданої(го) центром, та можливі наслідки відмови від захисника і переконується, що права й наслідки відмови від захисника клієнту зрозумілі.

Такий висновок узгоджується з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. "с" ч. 3 ст. 6), а також практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні у справі «Артико проти Італії» від 13 травня 1980 р. визнав, що у ст. 6 Конвенції йдеться про правову допомогу, а не про призначення захисника. Факт призначення захисника ще не є забезпеченням ефективної правової допомоги, призначений адвокат може через різні обставини (об`єктивні чи суб`єктивні) не виконати належним чином свої професійні обов`язки. Органи влади, як зазначено у вказаному рішенні ЄСПЛ, «якщо вони поінформовані про це, повинні або замінити захисника, або примусити його виконувати свої професійні обов`язки».

Отже, за наявності клопотання засудженого про необхідність забезпечення його права на захист та неможливості оплатити послуги захисника, з метою реалізації прав засудженого та беручи до уваги факти відмови від призначеного центром захисника, суд вважає за необхідне проінформувати регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, адміністрація якого повинна або замінити захисника, або примусити його виконувати свої професійні обов`язки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 47-49 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про забезпечення йому захисника через регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги задовольнити.

Повідомити регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області про факт відмови обвинуваченого ОСОБА_4 від захисника ОСОБА_5 та наявність клопотання про його заміну.

Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області забезпечити дотримання принципів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначених у рішенні ЄСПЛ «Артико проти Італії» від 13 травня 1980 року, шляхом заміни захисника або примушення захисника виконувати свої професійні обов`язки.

Про прийняте рішення повідомити Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Копію ухвали направити в регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області ( м.Рівне вул. Кавказька, 7 ) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1