У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2022 Справа №607/15036/22

Провадження №1-кс/607/4782/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000158 від 25 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000158 від 25 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, про накладення арешту на пристрій прямокутної форми чорного кольору із дротом та камерою, який ймовірно являється пристроєм прихованої фіксації інформації, без будь-яких ідентифікуючих символів, який поміщений в спец.пакет ДБР № МІ001367, власник якого на даний час досудовим розслідуванням не встановлений та коробку від мережевої відеокамери марки «Сuе ІМОU» модель IРС- С22ЕР-А, яку поміщено в спец.пакет ДБР № В2018912, власником якої являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Подане клопотання мотивоване тим, що 25.10.2022 року до Тернопільської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_5 , 1998 р.н., в якій зазначив, що 25.10.2022 року близько 10.30 год. до його місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно проникло четверо працівників поліції (як встановлено під час проведення досудового розслідування працівники УСР в Тернопільській області ДСР НП України), які одягнули йому на голову полімерний пакет та з метою отримання зізнавальних показань у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із збутом наркотичних засобів, якого він не вчиняв, нанесли йому множинні удари в область обличчя, голови, рук, ніг, колін, спини та шиї, чим спричинили тілесні ушкодження. Згідно консультаційного висновку спеціаліста №9710 від 25.10.2022 року за результатами проведення медичного огляду у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, множинних саден, синяків на обличчі, спині, обох зап`ястях, обох колінних суглобах.
Також у ході досудового розслідування призначено судово-медичну експертизу на факт встановлення наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 та визначення ступеню їх тяжкості.
Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 підтвердив свої показання, викладені у його заяві та зазначив, що проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із своєю дівчиною ОСОБА_7 та її дитиною ОСОБА_8 , 2017 р.н. Вказану квартиру вони винаймають в ОСОБА_9 з вересня 2021 року на підставі укладеного між ними договору. Так, зранку 25 жовтня 2022 року, після того як завезли дитину до дитячого садочку, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 перебували вдома, а саме в ліжку у своїй спальні. Близько 10 год. 30 хв. почули як хтось відчиняє замок у вхідних дверях до квартири, не встигши встати з ліжка побачили у себе в спальні чотирьох невідомих на той час чоловіків. Двоє з них були одягнуті у поліцейську форму, в рукавичках та балаклавах, а інші двоє були у цивільному одязі. Вказані особи нічого не пояснюючи витягнули ОСОБА_7 з ліжка та повели на кухню, а ОСОБА_6 , витягнувши також з ліжка, повели в дитячу кімнату. Вказані особи не пояснили будь-яких причин їхнього вторгнення у приміщення до житла та навіть не надали можливості одягнутись.
Після того як ОСОБА_6 привели у дитячу кімнату, один із вказаних осіб, як потім у їхній розмові було з`ясовано, що його звати ОСОБА_10 та в подальшому він був учасником обшуку, запитав у ОСОБА_6 для чого останній фотографував електростанції. На що ОСОБА_5 сказав, що цього не робив. Після цього на вказівку ОСОБА_10 , ОСОБА_4 розблокував свій телефон марки «Iphone 13 pro» та він його оглянув, і нічого не встановив. В подальшому, ОСОБА_10 та інший працівник без маски, який пізніше також був учасником обшуку, зібрали усі мобільні телефони (Iphone 8+, Redmi) та один планшет з їхньої квартири, в тому числі ОСОБА_7 (Iphone 12 pro mах), та принесли в дитячу кімнату де перебував ОСОБА_11 . На вимогу вказаних працівників поліції розблокувати вказані гаджети ОСОБА_5 відмовився. Після відмови, вказані особи, кинули його на підлогу, застелену килимом, та наділи на голову поліетиленовий пакет жовтого кольору з логотипом «Аврора». Хто саме одягнув пакет ОСОБА_12 не відомо. Також йому скрутили руки назад.
Перебуваючи в такому положенні, ОСОБА_10 ще раз наказав ОСОБА_12 розблокувати гаджети, та після ще однієї відмови ОСОБА_5 з відчув удари по його спині, ударів було близько 10. Відчувши сильну біль в області спини він почав їх благати зупинитись та сказав, що розблокує гаджети, після нанесення ще декількох ударів вони зупинились. Тоді ОСОБА_12 зняли пакет з голови. Піднявши з підлоги, його прижали обличчям до стіни та наділи кайданки. ОСОБА_5 попросив зняти кайданки, щоб мати змогу розблокувати гаджети, однак ОСОБА_10 сказав, щоб він йому пояснив як їх розблокувати та він сам це зробить, що ОСОБА_5 і зробив, оскільки не мав іншого виходу. Тоді ОСОБА_10 сказав ОСОБА_12 зайти на аккаунти в телеграм «Bang24», на що останній йому сказав, що не має зареєстрованих аккаунтів на вказаному телеграмі. Після того його знову повалили на підлогу та повторно одягнули той же пакет на голову. Тоді ОСОБА_10 сказав « ОСОБА_13 нормально, оскільки ми на Текстильній знайшли бокси до сім карток, які зареєстровані на аккаунті « ОСОБА_14 », і які мають бути в тебе». На що ОСОБА_5 відповів, що він не має таких сім карт. Після чого відчув як йому на голову стали взуттям, а саме на ліву частину обличчя в районі лівої скроні, та почали тиснути на голову, від чого він відчув дуже сильний біль в голові. ОСОБА_5 кричав та благав цього не роботи, оскільки це була дуже різка проникаюча біль. Однак на його благання ніхто не реагував та продовжували тиснути на голову взуттям, внаслідок цих дій на ліній та на правій скроні у ОСОБА_6 наявні ушкодження. Після того коли забрали ногу з його обличчя, ОСОБА_10 сказав дати йому вже раніше згадані ним сім картки, на що ОСОБА_5 ще раз сказав, що не має таких, після чого хтось став на його босу ліву ногу, а саме на пальці ноги взуттям, внаслідок чого ОСОБА_5 відчув різкий біль. На повторне запитання ОСОБА_10 з приводу сім карт, та відповідь ОСОБА_6 , що він не знає про які сім картки йде мова, особа яка стала ОСОБА_12 на пальці ніг, почала крутити своєю ногою по його пальцях, внаслідок чого біль завданий ОСОБА_12 став нестерпним та останній почав кричати і благати цього не робити. В цей же час хтось почав викручувати пальці його рук, які були одягнуті в кайданки, та періодично наносились удари по спині. Не в змозі витримувати таку фізичну біль, ОСОБА_5 вирішив сказати будь-що, тільки щоб працівники поліції перестали спричиняти нестерпну фізичну біль. А саме ОСОБА_5 сказав, що в нього є бокси від сім карт, які насправді не мали відношення до тих, які ОСОБА_10 хотів знайти. ОСОБА_5 знав, що це ці сім картки їм не підійдуть, однак хотів хоч якось зупинити насильницькі дії вказаних осіб.
Після того, ОСОБА_6 підняли з підлоги, зняли пакет з голови, та він вказав на шухляду в якій були бокси з під сім карт. Володимир оглянувши вказані бокси, зрозумів що це не ті картки, які вони хотіли знайти, та сказав іншим особам знову одягнути ОСОБА_12 пакет на голову. Один із осіб в масці піднявши пакет з підлоги побачив, що він прокушений, та після цього взяв інший поліетиленовий пакет білого кольору з логотипом «АТБ» та одягнув ОСОБА_12 на голову та його знову кинули на підлогу. Попередній пакет, який ОСОБА_12 одягали на голову, був ним прокушений, оскільки коли він був у нього на голові, його душили ним, та відчуваючи, що ОСОБА_5 задихається, останній його прокусив. Після того як ОСОБА_6 кинули на підлогу йому знову почали наносити удари по спині. Приблизно через 2 хвилини пакет зняли з голови та підняли на ноги. В цей момент ОСОБА_10 сказав, що зараз слідчим буде проведено обшук та ОСОБА_5 повинен сказати слідчому та на камеру, що він є адміністратором сайту «Bang24», розповісти, що здійснює продаж наркотичних засобів через мережу інтернет та показати як він це робив. Також ОСОБА_10 сказав, що якщо ОСОБА_5 зізнається, то вони «порішають», що його ніхто не буде чіпати в Чортківському СІЗО. Боючись, що ОСОБА_6 знов почнуть бити та знущатись з нього, він повідомив, що скаже їм все, що вони хочуть. Після того, особи в масках покинули кімнату та більше ОСОБА_5 їх не бачив, ОСОБА_10 зняв із нього кайданки та сказав йти вдягатись.
В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вивели на загальний коридор, де перебували слідчий, поняті та інші працівники поліції. Після чого слідчим було проведено обшук в їхньому житлі, в ході якого вилучено мобільні телефони та планшети. У ході обшуку за його бажанням було залучено адвоката ОСОБА_15 . Враховуючи, що в квартирі був його адвокат, слідчий та інші особи, ОСОБА_5 вже не боявся, що особи які наносили йому тілесні ушкодження знову почнуть його бити, та заявив слідчому про його побиття працівниками поліції, катування та змушування працівниками поліції зізнатись ОСОБА_6 у вчиненні злочину який він не вчиняв. Також ОСОБА_5 вказав, що двоє з осіб, що наносили тілесні ушкодження ОСОБА_12 - залучені як учасники обшуку. Також ОСОБА_5 зазначив, що у квартирі яку вони винаймають, ним було поставлено мережеву відеокамеру марки «IMOU» при вході в квартиру (в середині квартири), яка живилась від розетки. Вказана камера здійснює записи виявлені об`єкту який рухається, однак працівники поліції які увірвались, перед обшуком, до них в квартиру, попередньо відключили електроенергію через лічильник, який стоїть в коридорі, а тому відеозапису подій на дану камеру не зафіксовано. При обшуку ОСОБА_5 виявив відсутність даної камери, яку слідчий при обшуку не вилучав, а тому вважає, що особи які його били, забрали камеру, оскільки думали, що вона зафіксувала їхні дії.
Також у своїй заяві від 26.10.2022 року ОСОБА_5 повідомив, що враховуючи те, що 25.10.2022 року працівники поліції самостійно відчинивши двері ключем, увійшли до його квартири, так як на його думку, за ним стежать вже тривалий час, у квартирі, яку він орендує, можуть бути встановлені засоби негласного стеження за особою.
Відтак, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та збереження майна, яке може мати значення для кримінального провадження, зокрема знаряддя вчинення злочину, або речей які зберегли на собі сліди вчинення злочину, 26.10.2022 слідчим у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України та за добровільною згодою володільця квартири, проведено обшук до постановлення ухвали слідчого судді у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_16 , згідно інформації з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33858056, ідентифікаційний номер витягу 313476026.
У ході проведеного вказаного обшуку було виявлено та вилучено:
- пристрій прямокутної форми чорного кольору із дротом та камерою, який ймовірно являється пристроєм прихованої фіксації інформації, без будь-яких ідентифікуючих символів, який поміщений в спец.пакет ДБР № МІ001367;
- коробку від мережевої відеокамери марки «Cue IMOU» модель ІРС- С22ЕР-А, яку поміщено в спец.пакет ДБР № В2018912.
Так, в ході досудового розслідування на даний час не встановлено власника пристрою прямокутної форми чорного кольору із дротом та камерою, який ймовірно являється пристроєм прихованої фіксації інформації, без будь-яких ідентифікуючих символів.
Власником коробки від мережевої відеокамери марки «Cue IMOU» модель ІРС- С22ЕР-А є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою слідчого від 27.10.2022 року вищезазначені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
27.10.2022 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області подано клопотання про проведення обшуку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_16 , згідно інформації з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33858056, ідентифікаційний номер витягу 313476026.
Враховуючи вищевикладене, а також з метою недопущення відчуження невідомими на даний час досудовим розслідуванням власниками пристрою прямокутної форми чорного кольору із дротом та камерою, який ймовірно являється пристроєм прихованої фіксації інформації, без будь-яких ідентифікуючих символів та коробки від мережевої відеокамери марки «Сuе ІМОU» модель IРС- С22ЕР-А, власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на них можуть збереглись сліди злочину, знищення чи приховування слідів кримінального правопорушення, які залишилися на вказаних предметах, ініціатор клопотання просить накласти арешт на вищевказане майно.Окрім цього просить визначити кімнату зберігання речових доказів Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.
У клопотанні також ставиться питання про його розгляд без виклику власника майна, на яке прокурор просить накласти арешт, однак слідчий суддя не вбачає підстав проводити розгляд даного клопотання без виклику у судове засідання власника майна.
Прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо накладення арешту на зазначене у клопотанні майно не заперечує.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Також у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, в судовому засіданні встановлено, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000158 від 25.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 України.

У клопотанні прокурора наведено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, яке в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР № 0000158 від 25.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 України; заявою про вчинення злочину від 25.10.2022 року; протоколом допиту потерпілого від 26.10.2022 року; протоколом обшуку від 25.10.2022 року; протоколом обшуку від 26.10.2022 року; письмовою заявою ОСОБА_4 добровільної згоди на проведення огляду від 26.10.2022 року, іншими долученими до клопотання матеріалами.

Як вбачається із клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 26 жовтня 2022 року в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_17 , з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000158 від 25.10.2022 року, та недопущення відчуження, знищення чи приховування слідів кримінального правопорушення, які залишилися на предметах щодо яких подано клопотання про арешт майна.

Так, постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_18 від 27.10.2022 року, пристрій прямокутної форми чорного кольору із дротом та камерою, який ймовірно являється пристроєм прихованої фіксації інформації, без будь-яких ідентифікуючих символів, який поміщений в спец.пакет ДБР № МІ001367 та коробку від мережевої відеокамери марки «Сuе ІМОU» модель IРС- С22ЕР-А, яку поміщено в спец.пакет ДБР № В2018912, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000158 від 25.10.2022 року.

27 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді легалізовано обшук за клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові за погодженням прокурора Тернопільської обласної прокуратури, яким надано дозвіл на обшук у квартирі АДРЕСА_2 під час якого було виявлено та вилучено пристрій прямокутної форми чорного кольору із дротом та камерою, який ймовірно являється пристроєм прихованої фіксації інформації, без будь-яких ідентифікуючих символів, який поміщений в спец.пакет ДБР № МІ001367, власник якого на даний час досудовим розслідуванням не встановлений та коробку від мережевої відеокамери марки «Сuе ІМОU» модель IРС- С22ЕР-А, яку поміщено в спец.пакет ДБР № В2018912.
Слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України.

Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що майно, вилучене під час проведення обшуку, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може містити сліди злочину, які в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні зазначено достатньо підстав вважати, що вилучені під час обшуку речі, які поміщені у спец. пакети, мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, та відповідають критеріям зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, на таке слід накласти арешт, оскільки на думку слідчого судді незастосування арешту до вказаних речей може призвести до знищення слідової інформації на них. Таким чином, накладення арешту на вилучене майно відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказані речі можуть бути використані, як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане у клопотанні майно, яке було вилучено 26 жовтня 2022 року під час обшуку.

Разом з тим вимога прокурора про визначення місця зберігання пристрою прямокутної форми чорного кольору із дротом та камерою, який ймовірно являється пристроєм прихованої фіксації інформації та коробки від мережевої відеокамери марки «Сие ІМОШ» модель ІРС- С22ЕР-А, після проведення відповідних експертиз, а саме: кімнату зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000158 від 25 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на майно, що було вилучено під час обшуку 26 жовтня 2022 року, а саме: пристрій прямокутної форми чорного кольору із дротом та камерою, який ймовірно являється пристроєм прихованої фіксації інформації, без будь-яких ідентифікуючих символів, який поміщений в спец.пакет ДБР № МІ001367, власник якого на даний час досудовим розслідуванням не встановлений та коробку від мережевої відеокамери марки «Сuе ІМОU» модель IРС- С22ЕР-А, яку поміщено в спец.пакет ДБР № В2018912, власником якої являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати власнику майна ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1