Справа №751/2028/22
Провадження №1-кс/751/615/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2022 р. місто Чернігів

Слідчий-суддя Новозаводського районного суду м. Чернігів ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого СУ ГНУП в Чернігівській області в рамках кримінального провадження №0000574 про відмову у визнанні особи потерпілою від 02.06.2022 року

ВСТАНОВИВ:
20.06.2022 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшла скарга ОСОБА_3 , на постанову слідчого СУ ГНУП в Чернігівській області про відмову у визнанні особи потерпілою від 02.06.2022 року.
Скарга мотивована тим, що слідчим неправомірно відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди її чоловік загину.
В судове засідання представник заявника не з`явився, подав клопотання про розгляд скарги без його участі.
Слідчий СУ ГУНП в Чернігівській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове не з`явився, подав клопотання про розгляд скарги без його участі, заперечував щодо задоволення скарги.
Фіксування судового засідання технічними засобами фіксування кримінального провадження, згідно ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною п`ятою ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування здійснюється щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. З лікарського свідоцтва про смерть №1589 вбачається, що смерть водія ОСОБА_4 зумовлена зіткненням з важким вантажним транспортним засобом.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , тобто заявниця, в силу ч.6 ст.55 КПК України, наділена правом на подання заяви про залучення до провадження як потерпілої.

Диспозиція ч.2 ст.286 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст.286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи.

Наслідками вчинення такого злочину є шкода, завдана життю і здоров`ю особи. Саме за умови заподіяння суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, настає кримінальна відповідальність за ч.2 ст.286 КК України.

Отже, враховуючи диспозицію ст.286 КК України, потерпілим від вказаного кримінального правопорушення може бути лише особа, здоров`я чи життя якої постраждали, або інша особа, за наявності обставин, передбачених ч.6 ст.55 КПК України.

В узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Як вбачається з оскаржуваної постанови єдиною підставою відмови слідчим у визнанні потерпілою ОСОБА_3 є не доведеність на даному етапі досудового розслідування вини водія автопотягу ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Такий висновок слідчого, на переконання слідчого судді, не може вважатись належною підставою для відмови особі у визнанні потерпілим, оскільки не містить посилання на конкретні факти, з яких можна зробити висновок, що у ході досудового розслідування були встановлені очевидні та достатні підстави вважати, що особі, яка звернулась із заявою про визнання її потерпілою не було спричинено будь-якої шкоди.

Таким чином, враховуючи, що слідчий при винесенні оскаржуваної постанови не навів жодного доказу відсутності факту завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням шкоди, слідчий суддя приходить до висновку про те, що при винесенні оскаржуваної постанови, всупереч вимогам абз.2 п.2 ч.5 ст.110 КПК України, не було зазначено належних обставин, які б могли стати підставами для відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає окрему увагу на те, що повідомлення чи не повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні жодним чином не впливає на можливість визнання потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки єдиною підставою для відмови у визнанні потерпілим є встановлення факту не спричинення особі шкоди.

Вимоги заявника в частині зобов`язання слідчого прийняти рішення про визнання її потерпілою задоволенню не підлягають, оскільки в силу ч.2 ст.307, ч.5 ст.40 КПК України, слідчий суддя наділений лише правом судового контролю на етапі досудового розслідування та позбавлений можливості надавати конкретні вказівки слідчому, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Керуючись ч.5 ст.55, ч.5 ст.110, ст.ст.303-309,369,371-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГНУП в Чернігівській області в рамках кримінального провадження №0000574 про відмову у визнанні особи потерпілою від 02.06.2022 року задовольнити частково.
Постанову слідчого СУ ГНУП в Чернігівській області від 02.06.2022 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000574 скасувати.
У задоволенні інших вимог скарги - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1