Справа № 404/1150/22
Номер провадження 1-кс/404/892/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника арештованого майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали клопотання про часткове скасування арешту на майно, застосоване на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 лютого 2022 року по кримінальному провадженню 0000521 за ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника арештованого автомобіля ОСОБА_4 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про скасування арешту в частині заборони користування автомобілем, накладеного по зазначеному кримінальному провадженню на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 лютого 2022 року.

Представник арештованого майна вимоги підтримав, оскільки авто оглянули і провели експертизи, тому перестали існувати підстави для продовження застосування заборони користування арештованим транспортним засобом.

Прокурор і слідчий не зявились.

17 лютого 2022 року, приблизно о 16:20 хвилин на перехресті вулиці Жуковського-Преображенська в м. Кропивницькому водій автомобіля «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . У результаті ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження та доставлений до лікувального закладу.

25 лютого 2022 року по вказаному кримінальному провадженню на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда було задоволено клопотання слідчого та застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на зазначений автомобіль, власником якого є ОСОБА_4 , заборонивши користуватись та розпоряджатись транспортним засобом.

Підставою застосування такого виду забезпечення стало збереження у незмінному стані речового доказу, що зберіг на собі унікальну трасологічну інформацію.

Вирішуючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення. З`ясував завдання кримінального провадження, мету і підстави передбачені чинним КПК України, для застосування співмірного заходу забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження речового доказу.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно були з`ясовані всі обставини, з якими Закон пов`язує можливість (підстави) для накладення арешту на вилучене майно, також перевірено співмірність, мету і завдання цього кримінального провадження.

Особа, яка перебувала за кермом в момент ДТП пов`язана родинними відносинами з власником авто.

Внаслідок скасування заборони права користування, виникає реальний ризик що власник, володілець як зацікавлені особи зможуть: перетворити, знищити унікальну трасологічну інформацію шляхом проведення ремонтних робіт.

Заміна номерних вузлів завадить ідентифікації авто, що було учасником ДТП.

Відчуження транспортного засобу чи його продаж по-запчастинам, позбавить сторін кримінального провадження доступу до правосуддя, оскільки сторін провадження позбавлять змоги ознайомитись з такою складовою матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ. Наслідком повернення авто, стане реальний ризик невиконання вимог ст. 290 КПК України.

У свою чергу суд першої, апеляційної, касаційної інстанції втратить можливість дотриматись основної засади кримінального провадження передбаченої ст. 23 КПК України, - безпосередність дослідження доказів.

Внаслідок ДТП на авто наявні механічні пошкодження, тобто власникам і володільцям завдано майнової шкоди.

Крім того, в момент ДТП настав страховий випадків, тобто страховики зацікавлені встановити винну особу в цьому кримінальному провадженні.

Під час ДТП потерпіла отримали тілесні ушкодження і перебуває на стаціонарному лікуванні.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. З огляду на перераховані обставини констатую що долю речових доказів вирішує суд, або слідчий з прокурором.

Досудове розслідування триває, тому скасування арешту стане передчасним, незаконним та безпідставним.

Внаслідок скасування арешту буде порушено право сторін та учасників кримінального провадження, оскільки всі вони безповоротно втратять можливість встановити дійсні обставини, встановити винну особу, тобто завдання цього кримінального провадження не буде досягнуто, оскільки без авто безрезультатними стануть спроби встановити винну особу, а потерпілі, страховики і цивільні позивачі втратять право у цьому кримінальному провадженні на відшкодування шкоди від злочину.

У майбутньому буде істотно порушено право підозрюваного і потерпілого оскільки без авто неможливим стане підтвердження чи спростування правової позиції сторони захисту, а також проведення повторних, комплексних, комісійних експертиз.

Адвокат не довів що : страховики, потерпілі, власники, володільці, потерпілі знають і погодились з вихідними даними ДТП; що відсутні фактичні розбіжності між ними; сторони та учасники кримінального провадження достовірно знають, погоджуються та з висновками експертиз і не мають бажання проводити повторні експертизи.

Завданням слідчого судді є дотримання прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні. ( п. 18 ч. ч.1 ст. 2 КПК України) Сукупність перелічених обставин вимагає від слідчого судді врахувати інтереси не тільки власника і володільця авто, але й інших сторін та учасників кримінального провадження. Таким чином розумним стане продовження дії арешту до набрання законної сили остаточного процесуального рішення у цьому кримінальному провадженні.

Продовжують існувати розумні підстави вважати, що вказане майно буде приховано, передано, пошкоджено або знищено. Існує реальна потреба для збереження майна у первинному/незмінному стані.

Продовження дії арешту узгоджується з вимогами п.1 ч. 1 ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». Держава зобов`язана забезпечити ефективне розслідування та захист інтересів учасників дорожнього руху. Таке завдання переважає тимчасове обмеження майнових прав володільця арештованого авто.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту залишається чинною. Не зазнали змін умови, підстави та обставини, що стали підставами для застосування арешту. Злочин, що розслідується не декриміналізовано. Шкоду не відшкодовано. Не зменшилась суспільна небезпека винних дій. Ініціатор клопотання не довів, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Адвокат не подав доказів настання негативних наслідків після вилучення транспортного засобу. Нема підтверджень псування транспортного засобу чи порушення умов його збереження.

Згідно ч. 4 ст. 100 КПК України, у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість. За таких умов констатую відсутність порушень прав власника і володільця арештованого майна.

Керуючись ст. 174 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування заборони користування транспортним засобом, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 лютого 2022 року, відмовити.

Ухвала про відмову в скасуванні вже накладеного арешту не оскаржується в апеляційному порядку. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1