Справа № 175/788/21
Провадження № 1-кп/175/47/21
Вирок
Іменем України

11 липня 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
за участю сторін: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
а також потерпілих ОСОБА_6 , і ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське об`єднані кримінальні провадження №0000045 і №0000367 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с.Карла Лібкнехта Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 ККУ раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.15, ч.1 ст.155 КК України -

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_5 31 грудня 2020 року приблизно о 12:00 год., вийшла з квартири в під`їзд свого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де були її сусіди ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , з якими у неї виник конфлікт.
Далі, в ході конфлікту, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізовуючи який, ОСОБА_5 , діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин, витягла потерпілу за капюшон куртки на вулицю , де повалила її на землю і нанесла їй декілька ударів ногою в обличчя.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: трьох саден в надбрівній області праворуч з переходом вниз на праву надбрівну дугу, на верхній повіці правого ока та в міжбрівній області з переходом вгору; синця з внутрішньо-шкіряним крововиливом та садном на верхній повіці лівого ока з переходом на спинку носу; синця на шкірі над верхньою губою ліворуч з переходом до носо- губного трикутника та далі на ліву щоку; субконюнктивального крововиливу у зовнішнього кута правого ока; крововиливу та садна на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку лівої щоки; травматичної екстракції 1-го зубу на верхній щелепі праворуч, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Далі обвинувачена ОСОБА_5 09.09.2021 року у обідній час, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на кухні вживала спиртні напої.
Приблизно о 17:00-17:30 годин, під час сумісного вживання алкоголю, у ОСОБА_5 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто на умисне вбивство останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_7 вийти із нею з кухні до іншої кімнати зазначеної квартири, знаходячись у якій разом із ОСОБА_7 . ОСОБА_5 , зачинивши за собою двері вказаної кімнати, тримаючи у лівій руці власний столовий ніж нанесла ним один удар у правий бік тулубу ОСОБА_7 в область печінки, при цьому розуміючи, що наносить удар у життєво важливий орган, а саме печінку. Від даного удару ОСОБА_7 обперся о стіну та присів, в цей час продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_5 нанесла другий удар вказаним ножем в область правої сторони грудної клітини, при цьому придавивши потерпілого до стіни.
Після другого удару потерпілий ОСОБА_7 сповз на підлогу та намагався вирвати ніж правою рукою з лівої руки ОСОБА_5 , отримавши поверхневі рани правої кисті. При цьому обвинувачена придавлювала потерпілого до підлоги масою власного тіла, а вільною від ножа правою рукою тримала останнього за горло, тобто намагалась виконати усі дії, щоб довести свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_7 до кінця. Однак, даний злочин не було закінчено ОСОБА_5 з причин, що не залежали від її волі, оскільки на допомогу ОСОБА_7 , почувши крики останнього, прийшов ОСОБА_9 , який вирвав з руки ОСОБА_5 ніж та зіштовхнув останню з потерпілого. Після цього ОСОБА_7 залишив місце мешкання ОСОБА_5 і йому було надано необхідну екстрену медичну допомогу.
Згідно із висновком судово-медичного експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» №29Юе від 18.11.2021 року внаслідок зазначених протиправних дій ОСОБА_5 спричинила потерпілому ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: дві поверхневі рани - по долонній поверхні правої кисті у проміжку між голівками 2-3-ї пpoясних кісток, в проекції проксимальної фланги та міжфалангового суглобу 2-го пальця на межі тильної та долонної поверхні правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини, яке розпочинається раною по передній поверхні грудної клітини праворуч в проекції 10-го міжребір`я між середньо-ключичною та навкологрудиною лініями (на відстані 117,5 см вгору від підошовної поверхні стопи та на 4,5 см праворуч від умовної серединної лінії тіла) переходить у раньовий канал, який направлений спереду назад з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, та сліпо закінчується у м`яких тканинах, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розпад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день); проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки праворуч, яке розпочинається раною по передній поверхні черевної стінки дещо праворуч у верхньому відділі (на відстані 110 см вгору від підошовної поверхні стопи та на 2,5 см праворуч від умовної серединної лінії) переходить у раньовий канал, який направлений спереду назад з ушкоджені л по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та далі проникає у черевну порожнину з ушкодженням правої долі печінки, з явищами внутрішньочеревної кровотечі, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину визнала у повному обсязі за ч.1 ст.125 КК України і за ч. ст.15, ч.1 ст.115 КК України і пояснила суду, що має середню освіту і двох дітей, працювала фасувальницею на підприємстві «Квітень» у с.Чумаки. 31 грудня 2021 року у квартирі її сусідки ОСОБА_6 будівельники робили ремонт, вони дуже шуміли в час відпочинку. Від їх робіт у під`їзді було брудно. У той день вона не вживала алкогольні напої після роботи приїхала додому і лягла спати. Вона прокинулась від шуму і вийшовши до коридору звернулась до потерпілої і її чоловіка вимагаючи припинення, але потерпіла не бажала з нею спілкуватись. Тоді вона потягнула її за одяг. Потерпіла ОСОБА_11 почала в ході конфлікту ображати її матір, схопила її за руку та вкусила за палець, а вона у цей час почала завдавати удари ногами потерпілій яка впала на підлогу. Потім коли чоловік забрав потерпілу у машину, то вона схопила цеглину і кинула у заднє скло автомобіля, бо боялась фізичної розправи чоловіка потерпілої. Наполягала на тому, що потерпіла спілкувалась з нею, і вона не зненацька почала наносити фізичні ушкодження.
09 вересня 2021 року вона у себе в квартирі, яка розташована на першому поверсі разом з рідною сестрою ОСОБА_12 її чоловіком ОСОБА_13 із сусідом з другого поверху ОСОБА_7 вживали алкогольні напої пиво, горілку, але яку саме кількість вона не пам`ятає, тому як була у стані сильного алкогольного сп`яніння. Напередодні потерпілий ОСОБА_7 з яким вона вступала в інтимні стосунки привселюдно образив її. Вона не пам`ятає як вони опинились у іншій кімнаті та завдала потерпілому удари ножем. Просила суд суворо не карати врахувати щире каяття, та наявність неповнолітніх дітей на її утриманні.
Крім повного визнання обвинуваченою своєї провини її вина підтверджена поясненнями потерпілих, свідків, письмовими матеріалами.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що з обвинуваченою знайома, стосунків ніяких не має. 31 грудня 2020 року приблизно о 12 годині вона приїхала на автомобілі «Жигулі» з чоловіком ОСОБА_8 , на квартиру по АДРЕСА_3 де люди виконували ремонтні роботи у її квартирі. Вони з чоловіком привезли ламінат для ремонту, та вигрузили його у квартирі. Коли виходили з квартири разом із чоловіком вона помітила, що обвинувачена була у коридорі. Чоловік пішов з під`їзду до машини, а обвинувачена нічого не кажучи потягнула її за одяг та штовхнула від чого вона впала.
Вона схватила обвинувачену за палець зубами, а обвинувачена вдарила її, та від удару вона впала на підлогу. Обвинувачена почала наносити їй удари ногами по обличчю, тілу а вона стала закривати обличчя. Обвинувачена стала давити своєю масою тіла на неї та продовжувала завдавати удари.
В той момент вона почала кричала і з вулиці підбіг її чоловік, який допоміг підвестися і відвів її до машини. У неї у той момент було обличчя в крові. В той час обвинувачена взяла цеглину, якою були підперті двері і кинула його в заднє скло автомобіля яке розбилося. Чому саме обвинувачена почала наносити їй удари не розуміє, конфліктів не було, але сусіди скаржились, що обвинувачена вживає алкогольні напої і на її думку вона у той момент також була в стані сп`яніння. Просила суд призначити обвинуваченої суворе покарання із позбавленням волі.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що з обвинуваченою знайомий і мають сусідські відносини. 09 вересня 2021 року він був у квартирі обвинуваченої ОСОБА_5 в компанії, де разом з ОСОБА_14 і ОСОБА_13 вживали алкогольні напої пиво, горілку. В ході спілкування ОСОБА_5 покликала його до іншої кімнати, де зберігалися помідори. Він зайшов у кімнату, а Бородуля кажучи слова: «Ти не жилец», завдала йому три удари в частину животу і печінки кухонним ножем. Після цього навалилася на нього та придавлювала тілом до підлоги, а вільною від ножа правою рукою тримала за горло. На шум зайшов ОСОБА_13 , який стягнув з нього обвинувачену, та з пораненнями він пішов до своєї доньки яка викликала поліцію. Більш детальних обставин він не пам`ятає, тому як вживав алкогольні напої близько 200 грам горілки. Заперечував проти пояснень обвинуваченої про інтимні стосунки між ними, посилаючись на таємницю особистого життя, Просив призначити обвинуваченій суворе покарання.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні повідомив, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_6 , а обвинувачена є їх сусідкою. В той день 31 грудня 2020 року близько о 12 годині він разом з дружиною в с. Чумаки привезли до квартири будівельні матеріали, та у під`їзді зустрів обвинувачену, але з нею не розмовляв. Потім пішов до автомобіля, а повернувшись до входу у під`їзд почув крик дружини. Він побачив свою дружину лежачою на підлозі у крові і обвинувачену зверху на ній. Обвинувачена наносила удари руками, а потім підвелася і нанесла потерпілій ще один удар ногою. Допоміг дружині піднятись дійти до автомобіля. Обвинувачена кинула цеглу у заднє вікно їх автомобіля, та розбила його. Вони уїхали та викликали поліцію. Додатково повідомив суду, що початок конфлікту не бачив, на його думку обвинувачена перебувала у нетверезому стані.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що 31 грудня 2020 року він був на кухні ОСОБА_6 , де виконував будівельні роботи разом із напарником. В обідній час приїхала потерпіла з чоловіком та привезли ламінат. Потім він чув, що обвинувачена ОСОБА_5 почала сваритися. Потім побачив у вікно, що обвинувачена сиділа зверху на потерпілій та наносила їй удари, та бачив як ОСОБА_5 кинула цеглину у вікно автомобіля потерпілої. Обвинувачена ОСОБА_5 неодноразово нарікала на шум від ремонтних робіт, але вони працювали лише у робочій час і в пізню годину не виконували роботи. В під`їзді вони також не смітили.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні повідомив, що він є чоловіком рідної сестри обвинуваченої, мають родинні стосунки. 09 вересня 2021 року він із дружиною ОСОБА_16 прийшли в гості до обвинуваченої, де вживали алкогольні напої. Потім пішли додому до потерпілого ОСОБА_7 і продовжили випивати. І знов повернулися до обвинуваченої, в якийсь момент обвинувачена з потерпілим пішли до іншої кімнати. Приблизно через дві хвилини ОСОБА_7 почав кликати на допомогу. Він зайшов до кімнати та побачив, що обвинувачена лежала на підлозі біля потерпілого утримуючи його з кухонним ножем у правій руці, який він забрав, стягнув обвинувачену, а ОСОБА_7 після цього пішов. Слідів крові і поранень у ОСОБА_7 він не помітив, на підлозі у тій кімнаті були подавлені помідори, будівельні матеріали. В кімнаті був ремонт і світла не було. Він забрав дружину і вона пішли додому. Ніж він викинув у тій же кімнаті. У той день вони випили близько 2 літрів горілки і 2 літрів пива.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні повідомила, що вона є рідною сестрою обвинуваченої. 09 вересня 2021 року близько о 10 годині вона із чоловіком ОСОБА_9 приїхали до обвинуваченої в гості, де разом із потерпілим ОСОБА_7 вживали у неї алкогольні напої. Потерпілий неодноразово уходив, а потім знов повертався вживати алкоголь до них.
Близько о 15 годині, обвинувачена пішла з потерпілим у кімнату. Її чоловік сказав їй, що потерпілий кличе на допомогу, але вона не чула нічого увесь час перебувала на кухні. Про події щодо заподіяння обвинуваченою тілесних ушкоджень ОСОБА_7 вона вже дізналась від слідчого. Підтвердила, що вони випили близько 2 літрів горілки і 2 літрів пива. Про інтимні стосунки сестри з потерпілим їй невідомо.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні повідомила, що вона є рідною сестрою потерпілого ОСОБА_7 09 вересня 2021 року до неї прийшла племінниця з дітьми і вони пішли до магазину за продуктами, а по дорозі побачили ОСОБА_7 у крові і викликали швидку, та вона поїхала із ним до лікарні. Він був у крові і мав три видимі рани. Брат їй повідомив лише те, що обвинувачена йому нанесла поранення і сама покликала до себе додому.
Свідок ОСОБА_18 підтвердив обставини, що в його присутності проводився слідчий експеримент на якому потерпілий ОСОБА_7 відтворив обставини вчинення злочину, також чув як потерпілий пояснив про те, що він чув як обвинувачена йому погрожувала і сказала «Ти не жилець».
Свідок ОСОБА_19 також підтвердила пояснення свідка ОСОБА_18 обставини проведення слідчого експерименту.
Підстав сумніватися в правдивості наведених вище показань потерпілих, свідків, які судом попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, судом не встановлено.
Крім пояснень потерпілих та свідків провина обвинуваченої підтверджена письмовими доказами, а саме матеріалами кримінальних проваджень №0000045 і №0000367:
- рапортом старшого лейтенанта поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_20 від 22 січня 2021 року, з якого убачається, що 18 січня 2021 року виїздом до с. Чумаки встановлено факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 (а.с.к.п.6);
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18 січня 2021 року, із якого убачається, що потерпіла ОСОБА_6 просить прийняти міри до ОСОБА_21 , яка заподіяла їх тілесні ушкодження. (а.с.к.п.8);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03 лютого 2021 року із фото-таблицею до нього, де за участю потерпілої ОСОБА_6 у присутності понятих ОСОБА_22 , і ОСОБА_23 потерпіла продемонстрували механізм нанесення їй тілесних ушкоджень. (а.с.к.п.23-26);
- висновком експерта №294е від 08 лютого 2021 року, із якого вбачається при огляді ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: трьох саден: в надбрівній області праворуч з переходом вниз на праву надбрівну дугу, на верхній повіці правого ока та в міжбрівній області з переходом вгору; синця з внутрішньо-шкіряним крововиливом та садном на верхній повіці лівого ока з переходом на спинку носу; синця на шкірі над верхньою губою ліворуч з переходом до носо-губного трикутника та далі на ліву щоку; субконюнктивального крововиливу у зовнішнього кута правого ока; крововилива та садна на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч з сходом на слизову оболонку лівої щоки; травматичної екстракції 1-го зубу на верхній щелепі праворуч. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження (як кожне окремо і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (садна під буро-коричневими коринками, вище рівня оточуючої шкіри з незначним відшаруванням по периферії; синці синюшно-зеленого кольору в центрі, жовто-зелені по периферії, без чітких меж: внутрішньо-шкіряний крововилив червоно-синюшного кольору; тощо можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 3-5 діб до моменту огляду. Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден крововиливів, не відображають на собі характерологічні особливості та розмір травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що дія (діяли) в область обличчя, яким могла бути і рука, нога або інші предмети аналогічними травмуючими властивостями. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш 2-х механічних дій. Характер виявлених у неї тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму та характеру на які вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту за її участі. (а.с.к.п.31-34);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 лютого 2021 року із фото-таблицею до нього, де за участю свідка ОСОБА_15 у присутності понятих свідок продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с.к.п.41-44);
- висновком експерта № 427е від 23 лютого 2021 року, із якого вбачається, що локалізація та характер виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує свідок ОСОБА_15 в ході проведення слідчого експерименту за його участі. (а.с.к.п.48-50);
- рапортом помічника чергового ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_24 від 10 вересня 2021 року, з якого убачається, що 09 вересня 2021 року о 23:14 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09 вересня 2021 року о 23:13 за адресою: АДРЕСА_4 , заявниця повідомила, що сьогодні о 18:00 її батьку ОСОБА_7 віком 47 років не відомий наніс ножове проникаюче поранення в живіт була задіта печінка, була кровотеча, був без свідомості, прибула шмд яка забрала його в Дніпрі лікарня №6, зараз проводиться оперативне втручання, знаходиться в реанімації заявниця підозрює сусідку батька ОСОБА_25 віком 35-37 років, яка постійно поводиться неадекватно заявниця проживає: АДРЕСА_5 . Заявник: ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_2 . (т1, а.с.к.п.6);
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10 вересня 2021 року, із якого убачається, що ОСОБА_26 просить встановити обставини щодо заподіяння її батькові ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. (т1, а.с.к.п.7);
- протоколом огляду місця події від 10 вересня 2021 з фото-таблицею до нього, відповідно до яких в присутності понятих ОСОБА_27 , і ОСОБА_28 проведено місце огляду квартира за адресою: АДРЕСА_2 та вилучено сліди РБК та інші речі (т1, а.с.к.п.8-11);
- протоколом огляду місця події від 10 вересня 2021 з фото-таблицею до нього, відповідно до яких в присутності понятих ОСОБА_27 , і ОСОБА_28 проведено місце огляду квартира за адресою: АДРЕСА_4 та вилучено сліди РБК та інші речі (т1, а.с.к.п.23-25);
- довідки Міської клінічної лікарні №6 щодо надходження ОСОБА_7 з колото-різаними пораненнями (т1, а.с.к.п. 39-41);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10 вересня 2021 року із диском до нього, де за участю свідка ОСОБА_9 у присутності понятих свідок пояснив обставини подій щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т1, а.с.к.п.52-56);
- висновком експерта №638 від 17 вересня 2021 року із якого вбачається, що кров ОСОБА_5 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. (т1, а.с.к.п.85);
- заява потерпілого ОСОБА_7 , який просить притягнути до відповідальності ОСОБА_5 за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень. (т1, а.с.к.п. 91);
- довідкою №13 від 24 вересня 2021 року згідно якої ОСОБА_7 знаходиться на лікуванні у Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради. 09 вересня 2021 року з діагнозом : Колото - різане поранення черевної стінки, що проникає в черевну порожнину з пошкодженням правої долі печінки. Непроникаюче колото - різане поранення грудної клітини з права. Гемоперітоніум. 09 вересня 2021 року. Виконана операція: Лапаротомія. Ревізія органів черевної порожнини. Ушивання рани печінки. Санація та дренування черевної порожнини.(т1, а.с.к.п.103);
- висновком експерта №643 від 16 вересня 2021 року із якого вбачається, що в зразку крові ОСОБА_7 , встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (т1, а.с.к.п.110-111);
- висновком експерта № 654 від 27 вересня 2021 року із якого вбачається, що при подальшому дослідженні зразка крові ОСОБА_7 виявлений супутній антиген Н. Основним групоспецифічним антигеном для цього зразка крові, є антиген А. При подальшому дослідженні цього зразку крові виявлений супутній антиген Н. Основними групоспецифічними антигенами для цього зразка крові, є антигени А і В. В зіскобі з місця події (об`єкт №1) встановлена наявні крові людини. Враховуючі результати серологічного дослідження зіскобу (об`єкт №1) та групову властивість крові потерпілого ОСОБА_7 не виключена можливість походження крові у зазначеному об`єкті від нього оскільки виявлені антигени А і Н є групоспецифічними для його крові. Також не виключена можливість домішку крові у зазначеному об`єкті від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. (т1, а.с.к.п.122-124);
- висновком експерта №657 від 19 жовтня 2021 року із якого вбачається, що на двох з чотирьох, представлених для дослідження гумових рукавичках (об`єкти №№1, 2 та №3)встановлена наявність крові з домішкою поту. На двох інших рукавичках (об`єкти №№4; 5, 6)наявність крові і встановлена. В слідах крові був виявлений білок крові людини. При серологічному дослідженні в слідах крові з домішкою поту (об`єкти №№1-3) були виявлені антигени А, В і Н. Отриманий результат не виключає можливості утворення цих слідів за рахунок крові та поту особи або кількох осіб, груповій характеристиці якої/яких властиві виявлені антигени в різних поєднаннях: А-Н; В-Н; А-В-Н; Н. Отриманий результат не виключає можливості присутності в якості домішки, в слідах (об`єкти №№1-3) крові потерпілого ОСОБА_7 , крові якого властиві, виявлені в цих слідах, антигени А і Н. Отриманий результат не виключає можливості присутності в слідах на рукавичках (об`єкти №№1-3) як поту, так і крові ОСОБА_5 , груповій характеристиці крові якої властиві, виявлені в цих слідах, антигени А, В, Н. (т1, а.с.к.п.131-133);
- висновком експерта №645 від 29 вересня 2021 року із якого вбачається, на сорочці (об`єкти №№2-12), знайдена кров. Походження крові у слідах на сорочці (об`єкти №№2-12), не виключається віл потерпілого ОСОБА_7 , оскільки групова приналежність крові у слідах на футболці (об`єкти №№2-12) співпадає з груповою приналежністю крові потерпілого ОСОБА_7 за ізосерологічною системою АВ0. Результати серологічного дослідження не можуть виключити можливість походження крові від іншої особи групи крові А з ізогемаглютинінами анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. (т1, а.с.к.п.137-140);
- висновком експерта №644 від 29 вересня 2021 року із якого вбачається, на підставі отриманих результатів дослідження слідів крові на рушнику (об`єкти №№1-12), із урахуванням групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_7 , в слідах крові на рушнику, в об`єктах №№1-12, можливий лише домішок крові потерпілого ОСОБА_7 , груповій характеристиці крові якого властиві антигени А,Н. (т1, а.с.к.п.144-148);
- висновком експерта №652 від 05 жовтня 2021 року із якого вбачається, що на підставі отриманих результатів досліджень зіскоба з ручки з двері (об`єкт - №1), з урахуванням даних про групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_7 , походження крові від нього не виключається, оскільки виявлені антигена А і Н, властиві його крові. (т1, а.с.к.п.152-154);
- висновком експерта №651 від 05 жовтня 2021 року із якого вбачається, що на підставі отриманих результатів досліджень зіскріба з внутрішньої поверхні двері (об`єкт №1), з урахуванням даних про групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_7 , походженню крові від нього не виключається, оскільки виявлені антигени А і Н, B властиві його крові. (т1, а.с.к.п.184-186);
- висновком експерта №659 від 06 жовтня 2021 року із якого вбачається, що враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_7 , а саме те, що в сліді крові об`єкту №1, виявлені антигени А і Н, які є групоспецифічними антигенами його крові, не виключена можливість походження зазначених слідів за рахунок крові потерпілого, або іншої особи (осіб), груповій характеристиці крові якої (яких) властиві виявлені антигени. (т1, а.с.к.п.193-195);
- висновком експерта №658 від 06 жовтня 2021 року із якого вбачається, що враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_7 , а саме те, що в сліді крові об`єкту №1, виявлені антигени А і Н, які є групоспецифічними антигенами його крові, не виключена можливість походження зазначених слідів за рахунок крові потерпілого, або іншої особи (осіб), груповій характеристиці крові якої (яких) властиві виявлені антигени. (т1, а.с.к.п.203-205);
- висновком експерта №660 від 06 жовтня 2021 року із якого вбачається, що на марлевому тампоні зі змивом з матрацу дивану (об`єкт №1) та на марлевому тампоні зі змивом з бильця дивану (об`єкт №2) встановлена наявність крові людини. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_7 , а саме те, що в слідах крові об`єктів №№1, 2, виявлені антигени А і Н, які є групоспецифічними антигенами його крові, не виключена можливість походження зазначених слідів за рахунок крові потерпілого, або іншої особи (осіб), груповій характеристиці крові якої (яких) властиві виявлені антигени. (т1, а.с.к.п.212-215);
- висновком експерта №646 від 29 вересня 2021 року із якого вбачається, що на доставленій для дослідження футболці (об`єкти №№1-10), встановлена наявність крові. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження більшої частини слідів крові на олімпійці (об`єкти №№11-17,20,22-32) від потерпілого ОСОБА_7 крові якого властиві виявлені в даних слідах антигени А і Н. Походження даних слідів (об`єкти №№11-17,20,22-32) від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , крові якої властиві антигени А, В і Н, виключено. Походження іншої частини слідів крові на олімпійці (об`єкти №№18,19,21) не виключається від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , крові якої властиві виявлені в слідах (об`єкти №№18,19,21) антигени А, В і Н. Присутність в даних слідах (об`єкти №№18,19,21) крові потерпілого ОСОБА_7 , якому властиві антигени А і Н, можлива в якості домішки. (т1, а.с.к.п.224-229);
- висновком експерта №859-МК від 12 листопада 2021 року із якого вбачається, що пошкодження, умовно позначені №1 і №2, розташовані в середній частині переду футболки праворуч потерпілого ОСОБА_7 носять характер колото-різаних і заподіяні плоским колюче-ріжучим предметом (предметами), із шириною клинка протягом поринулої частини близько 32-35 мм, маючого гостре лезо й обух, товщиною близько 1,4 мм. Пошкодження, умовно позначені № 1 і №2, розташовані в середній частині переду футболки праворуч потерпілого ОСОБА_7 могли бути заподіяні клинком представленого на експертизу ножа, умовно позначеного №3 (з білою рукояткою), і не могли бути заподіяні клинками ножів, умовно позначених №1 і №2. (т1, а.с.к.п.232-247);
- протоколом пред`явлення предмету для впізнання від 23 вересня 2021 року із якого вбачається, що у період часу з 17 год. 17 хв., і 17 год. 25 хв. за участю свідка ОСОБА_9 , і у присутності понятих ОСОБА_29 , і ОСОБА_30 , свідок ОСОБА_9 під №1 упізнав ніж за допомогою якого ОСОБА_5 завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т2, а.с.к.п.9-10);
- протоколом проведення слідчого експерименту із додатком до нього від 03 листопада 2021 року, де у період часу з 13 год. 15 хв. до 13 год. 38 хв. за участю потерпілого ОСОБА_7 та у присутності понятих потерпілий розповів і продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень. (т2, а.с.к.п.94-100);
- висновком експерта № 2910е від 18 листопада 2021 року із якого вбачається, що локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_7 в області передньої черевної стінки та правої кисті не суперечить механізму їх утворення, на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту. Враховуючи характер, та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від трьох механічних дій гострого предмету (предметів), який (які) володіє (володіють колюче-ріжучими та ріжучими властивостями, що діяв (діяли) в область грудної клітини праворуч, передньої черевної стінки праворуч та правої кисті плеча, що підтверджується характером ран та наявністю раньових каналів. (т2, а.с.к.п.103-109);
Суд не посилається у вироку та не оцінює інші матеріали кримінального провадження, досліджені за письмовим клопотанням прокурора від 11 лютого 2022, оскільки даних щодо предмету доказування вони не містять (а.с. 123, 124).
Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази в своїй сукупності, у суду немає підстав сумніватися в достовірності висновків проведених у справі експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними фахівцями, що володіють спеціальними знаннями для вирішення постановлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи, експертний висновок не суперечать іншим, зібраним по справі доказам, є науково обґрунтованим.
Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої.
Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, і її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, що виразились в умисному нанесені легких тілесних ушкоджень та за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме: незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, покази свідків, потерпілих, висновки проведених експертиз.
Крім того на думку суду, обвинувачена, яка у період скоєного хоч і перебувала у стані алкогольного сп`яніння, повинна була усвідомлювати і керувати своїми діями щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я інших людей а тому доводи сторони захисту про те , що потерпілий ОСОБА_7 сам неодноразово провокував обвинувачену, ображав, наполягав на інтимних стосунках не знайшли підтвердження, та у суду не має підстав для перекваліфікації дій обвинуваченої на ч.1 ст.121 КК України.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання). Тому, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство. У випадках, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо допускає настання будь-яких наслідків, у тому числі й смерті, вона також не може бути притягнута до відповідальності за замах на вбивство. Крім того, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично були заподіяні.
Так, відповідно до ч.1 ст.115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій.
Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК України) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.
Так, з системного аналізу закону випливає, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи.
Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння - щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.
Згідно з ч.1 ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.
Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією та становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, за наявності цілі досягнення суспільно - небезпечного результату.
Таким чином, характер, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченою, їх раптовість для потерпілого, поведінку до, під час і після скоєння злочину свідчить про наявність прямого умислу на вбивство: потерпілий відносно ОСОБА_5 будь-яких дій, у то її числі загрозливих, не вчиняв. Натомість обвинувачена, промовивши «Ти не жилець», спочатку нанесла потерпілому один удар ножем в життєво-важливі частини тіла, а саме в область печінки, внаслідок чого останній обіперся об стіну та присів. Не зупиняючись на цьому, нанесла умисно другий удар ножем в область грудної клітини, притиснувши своїм тілом потерпілого до стіни. Сповзнувши на підлогу, ОСОБА_7 намагався вихопити ніж, але йому це не вдалося та він отримав рани кисті. При цьому ОСОБА_5 всією масою тіла притискала потерпілого до підлоги, а вільною від ножа рукою тримала останнього за горло, тобто намагалася довести свій злочинний умисел на вбивство до кінця. Однак, тільки завдяки свідку ОСОБА_9 , який прибіг на крики потерпілого про допомогу, ОСОБА_5 не вдалося вчинити непоправне.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що обране знаряддя вчинення злочину - ніж, локалізація поранень (життєво важливі органи, розташовані в області грудної клітини, зокрема, печінка), механізм їх заподіяння, кількість нанесених ударів (3 механічні дії) та причини припинення нанесення ударів - фізичне дієве втручання свідка, який вирвав із рук ОСОБА_5 ніж і зіштовхнув її з потерпілого, та поведінка обвинуваченої після вчинення злочину, - усе це свідчить про те, що ОСОБА_5 мала умисел саме на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 .
Таким чином, сукупність всіх вищевказаних обставин вчинення злочину, спосіб, кількість, характер і локалізація спричинених тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка обвинуваченої та потерпілого, що передувала до та після події, вказують про цілеспрямовані, обдумані та умисні дії обвинуваченої, спрямовані на наявність в діях обвинуваченої умислу, спрямованого на протиправне позбавлення життя потерпілого.
Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 50 КК України).
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд враховує те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 та ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку і особливо тяжкого.
Також при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує особу винної, яка в силу ст. 89 КК України є не судимою, але до цього притягувалась за злочин проти життя та здоров`я осіб, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, її відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Окрім того, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №406 від 12 жовтня 2021 року, в період часу вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, або іншим хворобливим станом психіки не страждала і в теперішній час не страждає. По своєму психічному стану в той період часу і в теперішній час вона могла і може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру (т2, а.с.к.п. 88-90).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є визнання вини і активне сприяння розкриттю злочину.
Окрім того, обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно обвинувального акту є щире каяття.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений в постанові Верховного суду від 11 квітня 2019 року у справі № 308/7582/17.
Під час судового розгляду обвинуваченою не надано жодного доказу, який би свідчив про щире каяття з її боку, а крім того, як встановлено з обвинувального акта, у даному кримінальному провадженні обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, вказано її щире каяття у вчиненому правопорушенні. Проте, на думку суду, така обставина носить лише формальний характер.
Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушення, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений в постанові Верховного суду від 19 липня 2018 року у справі № 134/890/17.
Однак, на думку суду, з поведінки ОСОБА_5 не вбачається дійсного, відвертого каяття тому як обвинувачена зі стороною захисту не надали жодних доказів того, що вона намагалась примиритись з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , попросити в них пробачення, чи відшкодувати шкоду відразу після вчинення кримінального правопорушення тощо.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відсутність таких складових дійового каяття, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тому суд виключає цю обставину як пом`якшуючу, вказуючи лише визнання вини.
Обставини, що обтяжують її покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілих ОСОБА_6 , і ОСОБА_7 які при визначені міри покарання просили призначити найсуворіше покарання із ізоляцією від суспільства передбачене санкцією статті, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді громадських робіт і позбавлення волі в межах передбаченого законом строку.
При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Цивільні позови потерпілими у кримінальному провадженні не заявлені.
Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченої під час судового розгляду, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні суд не застосовує.
Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи слід покласти на обвинувачену ОСОБА_5 та стягнути в дохід держави.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та піддати кримінальному покаранню:
- за ч.1 ст.125 КК України - у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.
- за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.
Строк покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (отримувач: ГУК у Дн-кій обл./м.Дніпро/60300, , Банк отримувача: казначейство України (ел.адм.подат), UA0004569, код бюджетної класифікації: 24060300, найменування коду бюджетної класифікації: Інші надходження) витрати на проведення судово трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/34159-Д від 03 листопада 2021 року у розмірі 1 029 гривні 72 копійок.
Речові докази по кримінальному провадженню №0000367, а саме: зіскріб РБК з ручки дверей зовнішнього боку, поміщений до паперового конверту з підписами понятих, зіскріб РБК з підлоги біля дивану, поміщений до паперового конверту з підписами понятих; рушник фіолетового кольору, поміщений до паперового конверту з підписами понятих; сорочка з коротким рукавом зі слідами РБК, поміщений до паперового конверту з підписами понятих; 4 рукавички білого кольору гумові, знаходились на холодильнику, поміщений до паперового конверту з підписами понятих; 3 ножі, поміщений до паперового конверту з підписами понятих (ніж №1-з чорною рукояткою,ніж №2- з темно-синьою рукояткою, ніж №3- з білою рукояткою), зіскріб РБК з лівого боку стіни коридору,поміщено до паперового конверту з підписами понятих; зіскріб РБК з правого боку стіни коридору, поміщений до паперового конверту з підписами понятих; зіскріб РБК з внутрішнього боку дверей, поміщений до паперового конверту з підписами понятих; 2 змиви РБК дистильованою водою на марлевий тампон, поміщений до паперового конверту з підписами понятих; 6 скляних кружок, 1 порожня пляшка з під горілки, упакована до спеціального пакету №0405335; 3 ножі, поміщені до паперового конверту з підписами понятих (ніж №1 з чорною рукояткою,ніж №2 - з коричневою рукояткою, ніж №3 без рукоятки); 16 (шістнадцять) паперових конвертів з біологічними залишками та осадами до висновків судово- медичних експертів №689, №705, №692, №690, №659, №643, №722, №728, №720, №638, №721, №691, №693 які передані до камери зберігання речових доказів ВП №8 ДРУП ГУНП Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити як такі, що не мають матеріальної цінності, речі гр. ОСОБА_7 , футболка фіолетового кольору та олімпійка темно- синього кольору які передані до камери зберігання речових доказів ВП №8 ДРУП ГУНП Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили повернути власнику, диски марки VIDEX EXCELLENTI DVD-R 4.7 GB 120 min залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (т1, а.с.к.п.56, 100);
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1