У Х В А Л А
Справа № 149/364/14-к

Провадження №1-в/149/68/22

28.07.2022 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Хмільницького районного відділу № 3 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області ОСОБА_4 про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку суду,

ВСТАНОВИВ:
Начальник Хмільницького районного відділу № 3 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з поданням про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку суду відносно засудженого ОСОБА_5 .

Подання мотивоване тим, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2015 ОСОБА_5 визнано винним у вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки та покладено на останнього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Перебуваючи на обліку в уповноваженому органі з питань пробації засуджений зарекомендував себе негативно, обов`язки, покладені на нього судом не виконував, внаслідок чого до суду неодноразово подано подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням в задоволенні котрих відмовлено. 04.01.2019 уповноваженим органом з питань пробації подано подання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку, яке ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25.01.2019 було задоволено. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.06.2019 скасовано ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25.01.2019 та призначено новий розгляд питання, пов`язаного із виконанням вироку суду в суді першої інстанції. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.07.2019 подання повернуто до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки засуджений перебуває у розшуку. Приймаючи до уваги те, що місцезнаходження засудженого встановлено начальник Хмільницького районного відділу № 3 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із поданням про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку суду відносно засудженого ОСОБА_5 , на підставі ст. 539 КПК України.

Представник органу пробації у судовому засіданні підтримав подання.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, оскільки не конкретизовано яке саме питання, визначене в ст. 537 КПК України просить вирішити орган пробації.

Засуджений у судовому засіданні спочатку заперечував проти задоволення подання, а в подальшому не заперечував.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, оглянувши матеріали особової справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні подання, враховуючи наступне.

Вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2015, який 31.03.2015 набув законної сили, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки та покладено на останнього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом (ч. 1 ст. 539 КПК України).

За змістом ч. 3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Також у ст. 22 КПК України закріплено принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З матеріалів особової справи щодо ОСОБА_5 встановлено, що іспитовий строк визначений вироком суду від 27.02.2015 закінчився.

ОСОБА_5 дійсно перебував у розшуку ОРС № 23 від 24.11.2016, і 26.07.2022 розшукуваний ОСОБА_5 був доставлений до Хмільницького районного відділу № 3 "Центру пробації" у Вінницькій області.

За змістом ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Враховуючи те, що як за змістом самого подання, яке містить лише перелік викладених фактів, проте не містить питання, яке просить вирішити орган пробації і яке визначено у ст. 537 КПК України, так і в судовому засіданні представник органу пробації не зміг конкретизувати, яке саме питання він просить суд вирішити, оскільки всі попередні подання, які були внесені органом пробації (про скасування звільнення від відбування покарання, про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку) були розглянути судами, а також те, що ст. ст. 165, 166 КВК України чітко врегульовує порядок дій органу пробації після закічнення іспитового строку, суд дійшов висновків про необгрунтованість подання та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 372, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Хмільницького районного відділу № 3 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області ОСОБА_4 про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку суду відносно засудженого ОСОБА_5 , - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6