Справа №757/1463/22-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/1690/2022 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу нагляду за розслідування злочинів проти життя Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року, якою відмовлено накладенні арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000616 від 22.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000616 від 22.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

13 січня 2022 року заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000616 від 22.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, а саме: тимчасово вилученого майна, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: банківська картка ProCreditBank на ім`я ОСОБА_9 НОМЕР_1 ; банківська картка Містобанк на ім`я ОСОБА_10 НОМЕР_2 ; банківська картка Pivdennyi: НОМЕР_3 ; банківська картка Містобанк на ім`я Vitaliy GnatushenkoНОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив про відсутність в матеріалах клопотання достатніх даних, які вказують, що вилучене під час обшуку майно має доказове значення у кримінальному провадженні, а також недоведеність підстав для висновку про розумність і співрозмірність такого обмеження прав власника майна завданням кримінального провадження.

На вказану ухвалу слідчого судді заступник начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, та істотному порушенні вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що вказані речі та предмети потребують подальшого дослідження з метою ідентифікації осіб, причетних до злочину, мотивованою постановою слідчого таке майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Також апелянт не погоджується з висновками суду щодо недоведеності того, що майно є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні та відсутності даних про забезпечення збереження майна, оскільки арешт майна регламентується ст.ст.170-175 КПК України і вказаними нормами закону не передбачено вимоги зазначати у змісті клопотання такі відомості. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 13 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно.

Представник власника майнав судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника власника майна, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000616 від 22.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, за обставинами вчинення замаху на вбивство першого помічника Президента України ОСОБА_11 ОСОБА_12 та його водія ОСОБА_13

22 грудня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході проведення обшуку тимчасово вилучено майно: банківська картка ProCreditBank на ім`я ОСОБА_9 НОМЕР_1 ; банківська картка Містобанк на ім`я ОСОБА_10 НОМЕР_2 ; банківська картка Pivdennyi: НОМЕР_3 ; банківська картка Містобанк на ім`я ОСОБА_14 НОМЕР_4 .

22 грудня 2021 року постановою слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_15 визнано речовими доказами тимчасово вилучене майно, що вилучене 22.12.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки таке майно має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року у задоволенні клопотання про арешт майна відмовлено.

Разом з тим, постановляючи ухвалу, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_15 від 22.12.2021 року банківські картки, які вилучені за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000616, оскільки вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям ст.98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, на думку колегії суддів, помилково не встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч.1, 2, 3 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого про арешт майна, оскільки останнє згідно постанови від 22.12.2021 року відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК Українита визнано речовими доказами.

Крім того, існують достатні підстави вважати, що вказане майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення та такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, має на меті встановлення можливої причетності до вчинення злочину осіб, які користувалися вказаними банківським картками.

Наведене свідчить, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином прокурором підтверджено, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням цього, на думку колегії суддів, під час апеляційного розгляду прокурором доведено наявність достатніх підстави вважати, що вищевказане майно є предметом кримінального правопорушення та могло зберегти на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до ч.1 ст.405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК України.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі вищевикладених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000616 від 22.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, а саме: на тимчасово вилучене майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: банківську картку ProCreditBank на ім`я ОСОБА_9 НОМЕР_1 ; банківську картку Містобанк на ім`я Olesya Gnatushenko НОМЕР_2 ; банківську картку Pivdennyi: НОМЕР_3 ; банківську картку Містобанк на ім`я Vitaliy GnatushenkoНОМЕР_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу нагляду за розслідування злочинів проти життя Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року, якою відмовлено в накладенні арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000616 від 22.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, а саме: на тимчасово вилучене майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: банківську картку ProCreditBank на ім`я ОСОБА_9 НОМЕР_1 ; банківську картку Містобанк на ім`я Olesya GnatushenkoНОМЕР_2 ; банківську картку Pivdennyi: НОМЕР_3 ; банківську картку Містобанк на ім`я ОСОБА_14 НОМЕР_4 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000616 від 22.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: банківську картку ProCreditBank на ім`я ОСОБА_9 НОМЕР_1 ; банківську картку Містобанк на ім`я ОСОБА_10 НОМЕР_2 ; банківську картку Pivdennyi: НОМЕР_3 ; банківську картку Містобанк на ім`я ОСОБА_14 НОМЕР_4 .

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4