Справа № 489/7276/21
Провадження № 1-кп/489/592/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

22 червня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000962 від 26.07.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлово-Розово Чебулінського району Кемеровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.10.2005 Центральним районним судом міста Миколаєва за ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2, 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; 16.05.2006 Заводським районним судом міста Миколаєва за статями 186 ч. 2, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців; 30.07.2009 Приморським районним судом міста Одеси за статтями 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; 15.10.2013 Керченським міським судом АР Крим за статями 182 ч. 2, 186 ч. 2, 187 ч. 1, 187 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна, звільненого з місць відбування покарання 10.12.2020 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 (дистанційно), захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

26.07.2021 близько 03.00 години в м. Миколаєві Миколаївської області ОСОБА_3 , перебував біля буд № 244 по вул. Пограничній, де побачив ОСОБА_7 , в результаті чого у нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи повторно, з корисливою метою, умисно, підійшов до ОСОБА_7 та кулаком правої руки наніс йому удар в область верхньої губи, від чого потерпілий ОСОБА_7 впав на землю. Після того, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, яке виразилося у нанесенні ударів кулаками обох рук та ногами в область тулубу ОСОБА_7 , діючи відкрито та ігноруючи вимоги останнього припинити злочинні дії, викрав з кишені штанів ОСОБА_7 телефон «Samsung Galaxy J7», вартістю 1416,67 грн, та грошові кошти в сумі 600 грн. Після того ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 2016,67 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що 26.07.2021 після 01.00 години, в нічний час, зустрівся біля автовокзалу міста Миколаєва з потерпілим, який перебував в стані середнього ступеня алкогольного сп`яніння, та в якого бачив на обличчі та руці сліди крові. В ході спілкування з потерпілим він не бачив у нього телефону й будь-яких сварок між ними не було. Після спілкування з потерпілим близько 01.30 години він пішов напрямку свого місця проживання, проходячи повз магазину «Міда», біля якого знаходилися дві продавчині та курили. Зазначив, що у потерпілого немає жодних причин обмовляти його, однак він не бив потерпілого та не викрадав у нього телефон та грошові кошти. При цьому підтвердив, що спілкувався з потерпілим, який міг його розгледіти, оскільки їхнє спілкування відбувалося в місці, яке освітлювалося світлом з торгівельних точок та магазину. Інших осіб на той час там не було.

Показання обвинуваченого про те, що він не вчиняв відкритого викрадення чужого майна потерпілого із застосуванням насильства, спростовуються, а його винуватість у скоєному підтверджується іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав показання про те, що 26 липня 2021 близько 02.00-03.00 години знаходився в місті Миколаєві в районі Центрального автовокзалу, де сидів на лавці. В той час біля нього пройшов та сів на сусідній лавці обвинувачений, який був одягнений в темну футболку, кросівки та кепку, подібні до тих, в яких він знаходиться в залі судового засідання. Він добре розгледів обличчя обвинуваченого, оскільки вказана місцевість освітлювалася світлом з ліхтарів та торгівельних точок. Через деякий час він почав йти та в той час до нього ззаду підбіг обвинувачений, який кулаком руки вдарив його в губу, від чого потерпілий впав на землю. Після того обвинувачений став наносити йому удари руками та ногами по тулубу, та придавивши до землі, від чого потерпілий не міг піднятися, обвинувачений дістав з кишені його спортивних штанів грошові кошти в сумі 400 грн та телефон Самсунг, золотистого кольору, які забрав собі. Після того обвинувачений ще раз наніс йому один удар ногою та пішов з викраденим телефоном та грошима, при цьому одразу зателефонував з його викраденого телефону й став по ньому розмовляти, йдучи з місця вчинення кримінального правопорушення. В подальшому йому був повернутий викрадений обвинуваченим телефон. Раніше з обвинуваченим він знайомий не був та вперше з ним зіткнувся саме за вказаних подій, тому відсутні причин обмовляти останнього. При цьому потерпілий однозначно та ствердно зазначив, що саме обвинувачений ОСОБА_3 вчинив на нього напад, нанісши удари руками по різним частинам тіла, та викрав грошові кошти та телефон, оскільки в момент нанесення ударів та викрадення майна він був повернутий до обвинуваченого обличчям й тому розгледів його та вказана ділянка місцевості була освітлена штучним освітленням. Під час звернення до поліції з приводу вчиненого відносно нього кримінального правопорушення він повідомив про двох осіб, оскільки біля автовокзалу на іншій лавці сидів ще один чоловік, й тому він вважав, що той чоловік також міг бути причетним до викрадення його майна. Але в дійсності лише сам обвинувачений підбіг до нього, наніс йому удари та відкрито викрав його грошові кошти і телефон.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надала показання про те, що в липні 2021 року, точної дати не пам`ятає, близько 3.00 години вона разом із ОСОБА_9 знаходилися біля магазину «Міда», розташованого біля автовокзалу міста Миколаєва в районі зупинок транспортних засобів. В той час повз магазин проходив чоловік, який тримав в руці телефон та розмовляв по ньому. Через деякий час до магазину підійшов потерпілий, який сказав, що на нього був вчинений напад та був викрадений телефон. Свідок зазначила, що раніше бачила вказаного чоловіка, який розмовляв по телефону, оскільки він неодноразово скуплявся в магазині. При цьому, підтвердила, що в ході досудового розслідування з нею проводилося впізнання за фотознімками, в ході проведення якого вона впізнала серед пред`явлених їй осіб обвинуваченого, як особу, яка проходила повз магазин «Міда» та розмовляла по телефону. В момент проведення впізнання вона зазначила колір телефону, по якому розмовляв чоловік, і вказаний колір телефону був вказаний у протоколі. На даний час колір телефону, по якому розмовляв обвинувачений, вона точно не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу, але начебто він був чорного кольору.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.07.2021 вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до поліції з приводу того, що 26.07.2021 близько 03.00 години в м. Миколаєві по вул. Пограничній, 244, із застосуванням насильства було відкрито викрадене його майно.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.07.2021 та фототаблиці до нього, місцем події є ділянка місцевості, розташована біля в`їзду у двір буд АДРЕСА_2 . Вказана ділянка місцевості освітлюється ліхтарями вуличного освітлення.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2021 за участю свідка ОСОБА_8 вбачається, що остання серед пред`явлених їй для впізнання за фотозображеннями осіб впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 26.07.2021 біля 03.00 години проходила повз магазин «Міда» по вул. Пограничній міста Миколаєва та розмовляла по телефону золотистого кольору.

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2021 за участю потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що останні серед пред`явлених йому для впізнання за фотозображеннями осіб впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 26.07.2021 біля 03.00 години по вул. Пограничній, біля буд 244, міста Миколаєва відкрито викрала його телефон.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2021 за участю свідка ОСОБА_10 вбачається, що остання серед пред`явлених їй для впізнання за фотозображеннями осіб впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 26.07.2021 біля 03.00 години проходила повз магазин «Міда» по вул. Пограничній міста Миколаєва та розмовляла по телефону золотистого кольору.

Згідно з протоколом огляду предмету від 13.08.2021 та фототаблиці до нього, слідчим був оглянутий телефон «Samsung Galaxy J7 (2016)», золотистого кольору, який 12.08.2021 добровільно видав ОСОБА_11 , який звернувся із відповідною заявою.

Висновком експерта № СЕ-19/115-21/12163-ТВ від 10.09.2021 підтверджується вартість викраденого телефону «Samsung Galaxy J7 (2016)», яка становить 1416,67 грн.

Розпискою від 30.09.2021 підтверджується, що потерпілий ОСОБА_7 отримав викрадений у нього телефон «Samsung Galaxy J7 (2016)».

Відповідно до відомостей ПРАТ «ВФ Україна», вилучених 22.12.2021 в ході тимчасового доступу, які записані на цифровий носій DVD-R диск, місце розташування абонентського телефонного номеру НОМЕР_1 , який знаходився у викраденому у потерпілого ОСОБА_7 телефоні, було зафіксоване 26.07.2021 з 03:06 до 12.06 годин в місті Миколаєві за адресами: ПР-Т МИРУ, 2А, ТРУБА КОТЕЛЬНОЇ, ВУЛ.1 ЛІНІЯ, 46 А, ВУЛ. ЧИГИРИНА, 163, ВУЛ. ВАСИЛЕВСЬКОГО, 44, РИНОК "КОЛОС".

Із заяви ОСОБА_11 від 12.08.2021 слідує, що останній добровільно видав поліцейським телефон «Samsung Galaxy J7», який він придбав на автовокзалі міста Миколаєва.

Комплекс описаних вище доказів доводить поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд не погоджується з позицією захисту щодо того, що вина обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні не доведена жодними доказами та всі сумніви щодо винуватості обвинуваченого мають тлумачитися на його користь, тому обвинувачений має бути виправданий.

Винуватість ОСОБА_3 , в даному випадку, підтверджується комплексом досліджених судом доказів у їх взаємозв`язку та фактами, які випливають з даних доказів.

Так, допитаний судом потерпілий ОСОБА_7 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, наполягав на тому, що саме обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв йому тілесні ушкодження та викрав його грошові кошти і телефон. При цьому, потерпілий однозначно та з впевненістю вказав на те, що як перед вчиненням викрадення його майна, так і в момент вчинення кримінального правопорушення добре розгледів обвинуваченого, оскільки вказане місце освітлювалося штучним освітленням з магазинів. В момент нанесення ударів та викрадення телефону з грошовими коштами він був повернутий обличчям до особи, яка наносила йому удари, й тому впевнений, що саме обвинувачений вчинив викрадення його телефону та грошових коштів.

При цьому судом не встановлено будь-яких підстав для обмови потерпілим обвинуваченого, що підтвердив в судовому засіданні і сам обвинувачений ОСОБА_3 , зазначивши про те, що у потерпілого немає жодних причин для того, щоб обмовляти його та раніше він не був знайомий з ним.

Також не може бути підставою для виправдання обвинуваченого твердження сторони захисту про те, що в ході досудового розслідування потерпілий зазначив про те, що викрадення його майна вчинили дві особи, натомість суду надав показання про те, що вчинене відносно нього кримінальне правопорушення було скоєне лише самим обвинуваченим ОСОБА_3 , оскільки в ході допиту судом потерпілий пояснив про те, що у заяві про вчинене кримінальне правопорушення вказав на двох осіб, які відкрито викрали його майно по тій причині, що до моменту вчинення кримінального правопорушення, коли він сидів на лавці, то поруч з ним на іншій лавці сів обвинувачений, а на іншій також знаходився ще один чоловік, й тому він зробив припущення, що вони могли знати один одного та діяти спільно. Проте потерпілий однозначно та ствердно наголосив на тому, що безпосередній напад на нього, завдання ударів та викрадення грошових коштів і телефону вчиняв лише обвинувачений.

Крім того, не може бути доказом невинуватості обвинуваченого посилання захисника на той факт, що свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала про те, що обвинувачений, проходячи повз магазин, тримав у руці телефон чорного кольору, оскільки свідок зазначила, що з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшов значний проміжок часу й тому вона не пам`ятає точний колір телефону, до того ж в той час було темно, але при цьому підтвердила, що в ході проведення з нею пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вона впізнала саме обвинуваченого та вказала колір телефону, по якому він розмовляв, коли проходив в час, коли було вчинене кримінальне правопорушення, біля магазину, в якому вона працює.

Також не можуть бути підставою для сумнівів у винуватості обвинуваченого посилання захисника на те, що потерпілий плутався у кольорі викраденого у нього телефону, зазначаючи про те, що той був сріблястого, а потім золотистого кольору, оскільки потерпілий в судовому засіданні на уточнююче запитання зазначив про те, що телефон був сріблястого, золотистого кольору, маючи на увазі, що вказані кольори є для нього подібними, що, у свою чергу, вказує на індивідуальні особливості потерпілого про сприйняття забарвлення предметів.

Натомість з дослідженого судом протоколу огляду предмету від 13.08.2021 встановлено, що у потерпілого викрадений телефон «Samsung Galaxy J7 (2016)», золотистого кольору.

Щодо твердження обвинуваченого щодо того, що особа, яка видала поліцейським викрадений у потерпілого телефон не впізнала його, й тому це свідчить про його невинуватість, то суд зазначає про те, що вказані обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки суду не були надані докази факту проведення впізнання із вказаним свідком та його результати. Крім того, стороною захисту не було заявлено про допит вказаної особи в якості свідка з приводу обставин інкримінованого ОСОБА_3 обвинувачення й тому зазначені твердження обвинуваченого суд розцінює як обраний спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Натомість, потерпілий в судовому засіданні надав переконливі показання про те, що саме обвинувачений ОСОБА_3 завдав йому ударів по обличчю та іншим частинам тіла, після чого відкрито викрав його грошові кошти і телефон, який в подальшому був повернутий йому поліцейськими, що, у свою чергу, спростовує твердження обвинуваченого про його непричетність до відкритого викрадення грошових коштів і телефону потерпілого ОСОБА_7 .

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винного, який неодноразово судимий та вчинив злочин після спливу нетривалого проміжку часу після звільнення з місць відбування покарання, не працює, неодружений та немає утриманців, характер вчиненого ним кримінального правопорушення, що віднесене до категорії тяжких злочинів.

Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З врахуванням особи винного і вказаних вище обставин, за відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, з врахуванням того, що обвинувачений вчинив новий злочин, маючи незняту та непогашену судимість, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки інші види покарання є недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ: телефон «Samsung Galaxy J7» необхідно залишити у потерпілого ОСОБА_7 .

Цивільний позов не заявлявся.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 1372,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 16.09.2021.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час попереднього ув`язнення з 16.09.2021 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Речовий доказ: телефон «Samsung Galaxy J7» - залишити у потерпілого ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн 96 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1