ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4466/22 Номер провадження 11-сс/814/722/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

14 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 14 червня 2022 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області та застосовано відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.07.2022 року. Визначено заставу в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173 670 грн.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2012 року за ОСОБА_9 29.12.2012 року зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спадщину на вказану квартиру вступив ОСОБА_10 (рідний брат по матері) ,як спадкоємець другої черги, однак ОСОБА_10 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.2019 року власником квартири являється інша особа.
За вказаних обставин, у ОСОБА_8 (тестя ОСОБА_11 ) та ОСОБА_11 (сина співмешканки померлого ОСОБА_12 ), у період з 09.09.2019 року по 12.09.2019 року виник умисел спрямований на заволодіння квартирою шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів.
Так, маючи вільний доступ до квартири АДРЕСА_2 , в якій проживала ОСОБА_13 , ОСОБА_11 заволодів оригіналами правовстановлюючих документів на житло та паспортом на ім`я ОСОБА_9 . До вказаного паспорта ОСОБА_8 та ОСОБА_11 замість фотокартки померлого ОСОБА_9 вклеїли фото ОСОБА_8 .. При цьому, ОСОБА_8 , діючи згідно досягнутих домовленостей із ОСОБА_11 , мав у подальшому видавати себе за ОСОБА_9 , тобто власника квартири, та, відповідно, продавця за договором купівлі-продажу на користь ОСОБА_14 , який мав видавати себе за покупця квартири.
Після цього, 12.09.2019 року ОСОБА_8 та ОСОБА_11 із підробленим паспортом на ім`я ОСОБА_9 прибули до офісу приватного нотаріуса ( АДРЕСА_3 ), де нотаріально посвідчили договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , начебто укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , та проведено державну реєстрацію права власності. Відповідно до вказаного договору вартість квартири складає 249 700 грн.
В подальшому, 24.09.2019 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 прибули до офісу приватного нотаріуса (м.Харків, просп..Тракторобудівників, 85), де ОСОБА_11 , видаючи себе за власника квартири, уклав та нотаріально посвідчив договір купівлі-продажу №641 з ОСОБА_15 , в зв`язку з чим було проведено державну реєстрацію права власності на житло.
Вказаними діями, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 унеможливили безперешкодне оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_16 як спадкоємцем за законом після смерті його брата ОСОБА_9
23.04.2020 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України внесено до ЄРДР за №0002152.
08.07.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, шляхом вручення його дружині.
13.07.2020 року, 14.07.2020 року та 15.07.2020 року ОСОБА_8 на виклик слідчого не з`явився.
23.07.2020 року постановою слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в розшук.
23.07.2020 року постановою слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002152 зупинено.
25.01.2022 року ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харків надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_17 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
13.06.2022 року ОСОБА_17 затримано в порядку ст.208 КПК України.
13.06.2022 року постановою слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002152 від 23.04.2020 року відновлено.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_17 інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_17 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що підозрюваний постійно проживає за однією адресою разом зі своєю сім`єю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом ІІІ групи, наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду не має.

При цьому, слідчий суддя, в достатній мірі не врахувавши дані про майновий та сімейний стан підозрюваного, визначив занадто великий розмір застави, який є завідомо непомірним для ОСОБА_17 .
Інші учасники судового розгляду ухвалу слідчого судді не оскаржили.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянтів.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.
Про наявність підстав вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, тобто не має постійних джерел для існування. При цьому ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Тобто, перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може продовжити вчинення протиправної діяльності щодо заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.
На даний момент досудовим розслідуванням не встановлено місцезнаходження всіх речей та предметів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема підробленого паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , а тому підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на його знищення чи приховання.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними своїх показань.
Інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Доводи апеляційної скарги захисника про зменшення застави, розмір якої є непомірним для підозрюваного, є необґрунтованими.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втратив застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, визначена слідчим суддею застава в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 173 670 грн, тобто в межах, визначених ч.5 ст.182 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, на думку колегії суддів, є обгрунтованою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
Наявність позитивно характеризуючих особу підозрюваного даних, наявність постійного місця проживання та негативного стану здоров`я не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 14 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4