Справа № 304/1320/18 Провадження № 1-кп/304/17/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000386 від 13 вересня 2018 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з початковою освітою, працевлаштованого неофіційно, одруженого (має на утриманні чотирьох малолітніх дітей), громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 12 вересня 2018 року в період часу з 10.00 до 15.00 год, знаходячись у кварталі № 75, виділі № 10 (урочище «Грабовський вершок» поблизу с. Т.Поляна Перечинського району) лісництва «Шипот» Державного підприємства «Перечинське лісове господарство», умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, за допомогою бензомоторної пили марки «SHTILL МС 370», здійснив самовільну рубку восьми стоячих дерев породи «бук» різного діаметру, які на місці розпиляв та намагався вивезти до місця свого проживання, однак був виявлений майстром лісу, чим вчинив незаконну порубку дерев на об`єктах природно-заповідного фонду та спричинив ДП «Перечинське лісове господарство» матеріальну шкоду на суму 10 837,52 грн, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 246 КК України.

Двадцять дев`ятого вересня 2022 року у місті Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог статті 472 КПК України, згідно якої обвинувачений визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України. Крім цього сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) за законом про кримінальну відповідальність, що передбачав відповідальність станом на день вчинення злочину, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Разом зі своїм захисником просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор також просив затвердити дану угоду та пояснив, що представником ДП «Перечинське ЛГ» як потерпілим йому надана письмова згода на укладення угоди, така відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена з урахуванням особи обвинуваченого, відповідно до положень ч. 1 ст. 246 КК України.

Представник потерпілого ДП «Перечинське ЛГ» ОСОБА_4 у судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечив, а також зазначив, що будучи представником потерпілого подав з цього приводу прокурору відповідну заяву.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачене ч. 1 ст.246 КК України в редакції кримінального закону станом на 28 серпня 2018 року, що діяв на час вчинення кримінального правопорушення, як незаконна порубка дерев, вчинена в об`єктах природно-заповідного фонду. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що дана угода про визнання винуватості укладена за письмової згоди представника потерпілого ДП «Перечинське ЛГ», наданої прокурору, така відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки її умови узгоджуються з вимогами вказаного Закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і визначені на підставі ч. 2 ст. 4 КК України законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, тобто 12 вересня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про обрання такого суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження вирішуватиметься у порядку статей 100, 174 КПК України.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 вересня 2022 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн.

Речові докази по справі, а саме деревину породи «бук» тринадцять стовбурів, діаметром від 8 до 23 см різної довжини від 3,30 до 10,40 м, яка передана на відповідальне зберігання майстра лісу ДП «Перечинське лісове господарство» ОСОБА_7 повернути ДП «Перечинське лісове господарство», а бензопилу марки «SHTILL МС 370», синього кольору, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області конфіскувати.

Заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2018 року у виді арешту майна скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1