Справа №718/1814/21
Провадження №1-кп/718/93/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2022 року м. Кіцмань Чернівецької області

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 17.01.2021за ч. 2 ст. 286 КК України, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заставна Чернівецької області, громадянин України, із вищою освітою,

одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.
17.01.2021 близько 16.00 год, в світлу пору доби, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в межах населеного пункту по вул. Центральній в смт. Лужани, Чернівецького району, зі сторони м. Снятин, в напрямку м. Чернівці, на швидкості не менше - 98.4 км/год., що перевищує допустиму - 50 км/год. в межах населеного пункту.

Наближаючись до будинку № 93 вказаної вулиці, водій ОСОБА_3 проявивши неуважність та самовпевненість у своїх діях, не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вибіг на проїжджу частину дороги, справа наліво відносно напрямку руху водія, поза межами пішохідного переходу.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку

судово-медичної експертизи № 74 від 22.02.2021 спричинено смерть, яка настала від відкритого перелому кісток основи та склепіння черепу з забоєм речовини головного мозку.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог пункту 12.4 який безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також вимог п.п. 1.5, 2.3 (б),

які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

-п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб

не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється

зі швидкістю не більше - 50 км/год.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_7 смерть.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
30.03.2022 року під час розгляду справи по суті до суду подано угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000019 від 21.07.2021 щодо ОСОБА_3 за ч 2 ст. 286 КК України, яка укладена між прокурором Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , - з іншого боку, та за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 .

За умовами цієї угоди обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду зобов`язується беззастережно визнати вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, а прокурор - врахувати наступні обставини:
-ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо нього, зокрема, участь у всіх необхідних слідчих та процесуальних діях;
-характер і тяжкість обвинувачення, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого з необережності;
- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого судового розгляду кримінального провадження, економії процесуального часу суду та поповнення державного бюджету під час воєнного стану.
Також сторонами при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховано те, що обвинувачений має позитивну характеристику за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також, встановлено ряд пом`якшуючих покарання обставин повне відшкодування матеріальної і моральної шкоди потерпілій; допомога Збройним Силам України у відбитті військової агресії РФ, зокрема, активна участь у волонтерській діяльності; зайняття обвинуваченим науковою діяльністю, про що свідчить навчання в аспірантурі; визнання в суді вини у вчиненні кримінального правопорушення; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування шляхом участі в проведенні слідчого експерименту.

За таких обставин сторони визнають існування підстав для застосування положень ст. 69 КК України та призначення покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 286 КК України. Зокрема, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Процесуальна позиція обвинуваченого. Думка учасників судового провадження щодо затвердження угоди.
У судовому засіданні після оголошення змісту укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, він визнає себе винуватим повністю у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за наведених у обвинувальному акті обставин та просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена у вказаному кримінальному провадженні.

Детально розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, розкаявся у вчиненому. Вказав на те, що шкода відшкодована в повному обсязі. Пообіцяв, що зможе реально виконати умови угоди.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 наголосив на тому, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник ОСОБА_5 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо його підзахисного.

Потерпіла ОСОБА_6 у засіданні підтримала укладену угоду у вказаному кримінальному провадженні та не заперечувала щодо її затвердження. Вказала на те, що нею надано заяву згоду на укладення такої угоди.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував та просив суд затвердити її.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і положення закону, якими керується.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ст. 469 КПК України).

Частиною 5 статті 169 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди (ч.3 ст. 474 КПК України).

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє права, надані йому законом; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також обвинувачений цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

У тому числі обвинувачений ОСОБА_3 повідомив суду, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Висновок щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст. ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.

Таким чином, перевіркою угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України судом установлено, що зміст угоди та порядок її укладення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами, шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої виду та міри покарання.

Мотиви призначення покарання.
Так, погоджене сторонами вид та міра покарання за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 50,65 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: повне відшкодування матеріальної і моральної шкоди потерпілій; допомогу Збройним Силам України у відбитті військової агресії РФ, зокрема, активну участь у волонтерській діяльності; зайняття обвинуваченим науковою діяльністю, про що свідчить навчання в аспірантурі; визнання в суді вини у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування шляхом участі в проведенні слідчого експерименту.

Обставин, що обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено та прокурором не заявлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує поряд із умовами угоди про визнання винуватості також дані, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не судимий.

З урахуванням думки учасників судового провадження, встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, внесок обвинуваченого у зміцнення обороноздатності України, необхідність поповнення державного бюджету під час воєнного стану, суд погоджується та доходить висновку, що саме погоджене сторонами вид та міра покарання є необхідними та достатніми в цьому конкретному випадку.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374, 376, 394, 468, 469-470, 472, 473- 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2022 року, укладену між прокурором Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 21.07.2021 щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання, узгоджене в угоді про визнання винуватості, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

-micro CD флеш карту «Apacer 32 GB» - залишити в матеріалах справи;

-автомобіль марки Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 , залишити за належністю у ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування у розмірі 9 864 (дев`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні 16 копійок.

Роз`яснити обвинуваченому положення ст. 476 КПК України, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_8