Номер провадження: 11-сс/813/1216/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 року Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
адвоката: ОСОБА_7
підозрюваного: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000563 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2022 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартоювідносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2022 року застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.
Визначено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн.

Строк дії ухвали слідчого судді визначено з 25.08.2022 року з моменту фактичного затримання особи до 23.10.2022 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді , постановити нову ухвалу , якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 грн.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою.

Наводить зміст рішень ЄСПЛ у справах «Нечипорук та Йонкало проти України» «Харченко проти України » , «Бекчєв проти України », « Ходорковський проти Росіії», а також норми кримінального процесуального закону, які регулюють застосування та продовження строку дії запобіжних заходів.

Стверджує, що суд першої інстанції розглянув клопотання формально, дійшовши висновку, що тяжкість злочину та тяжкість можливого покарання свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення не надано жодних доказів , підтверджуючих існування ризиків.

Зазначає, що наявність ризику можливого переховування спростовується тим, що ОСОБА_8 є громадянином України , має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання, раніше не судимий , не одружений, працевлаштований неофіційно, має матір , яка проживає за місцем реєстрації підозрюваного, має багато друзів, позитивну характеристику серед них, знайомих, за місцем проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває.

На переконання захисника ці обставини свідчать про наявність стійких соціальних зв`язків та можливість забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з право внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 грн.,

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не було врахована жодна із обставин, передбачених ч.1, 4, 5 ст. 182 КПК .

Позиції учасників судового розгляду.
ПідозрюванийОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.
Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема : вік та стан здоров`я підозрюваного ; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, ; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З матеріалів провадження вбачається, що 25.08.2022 року до ЄРДР за № 0000563 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч 2 ст. 307 КК України.
25.08.2022 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25.08.2022 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення на даній стадії кримінального провадження належним чином перевірена та встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у зазначених в ухвалі слідчим суддею доказів.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Висновки суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в апеляційній скарзі захисником під сумнів не ставиться.

Як видно зі змісту ухвали, обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішені питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінального правопорушення,
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, як видно, врахував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відсутність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , вік та стан його здоров`я і дійшов висновку про доведеність існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також слідчий суддя вказав на те, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні .

Слідчий суддя прийшов до переконання пронеможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя, дотримався положень ч.3 ст. 183 КПК України та визначив заставу у розмірі 198480 грн. , тобто визначив альтернативний запобіжний захід.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком слідчого судді про те, що на даній початковій стадії кримінального провадження застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та належної процесуальної поведінки підозрюваного, а доводи захисника з цього приводу в судовому засіданні ним не доведені.
Так, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, проживає не за місцем реєстрації, власної сім`ї не має, утриманців не має, офіційного законного джерела доходів та офіційного місця роботи не має, є вірогідним існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК , а саме ризику того, що підозрюваний, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю,місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєвпроти Молдови»§58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Відповідно до пунктів 34-36 рішення Європейського суду «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його взяття під вартою.
Зазначені обставини були досліджені слідчим суддею при встановленні доведеності прокурором ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду під час розгляду клопотання слідчого, та належним чином мотивовані в оскаржуваному судовому рішенні.
Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.
Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що ОСОБА_8 має багато друзів та знайомих, що за твердженням захисника свідчить про міцність його соціальних зв`язків , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини не свідчать про те, що друзі та знайомі є для підозрюваного стримуючим фактором та здатні вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшують заявлені ризики.

Позитивна репутація підозрюваного за місцем проживання та серед знайомих, на яку вказує апелянт , жодними відомостями не підтверджується, до апеляційної скарги не додано жодної додаткової характеристики .

Те, що підозрюваний має матір , за місцем проживання якої він зареєстрований не може бути визнано таким чинником який сам по собі зменшує встановлені у кримінальному провадженні ризики, зокрема ризик вчинити інші кримінальні правопорушення.
Підозрюваний під час апеляційного розгляду пояснив , що джерелом його доходів до затримання були кошти отримані від реалізації наркотичних засобів .
До того ж, обставин, передбачених ч. 2ст. 183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.
З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, відповідно до вимог ст. 178 КПК, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, були враховані дані щодо особи підозрюваного, у тому числі ряд обставин, зазначених в апеляційній скарзі захисника.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 5 , ч 4, 5 ст. 182 КПК, розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Слідчий суддя дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та, з урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється , тяжкості інкримінованого злочину, відомостей про особу підозрюваного, визначив розмір застави, передбачений межами п.2 ч.5 ст. 182 КПК, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 грн.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним та і іншими фізичними чи юридичними особами ( заставодавцем)
На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження , відомостей про особу обвинуваченого, які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК, вказаний в ухвалі слідчого судді розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК.
Апеляційна скарга не містить належного обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру застави до 52000 грн.
Посилання захисника під час апеляційного розгляду на те, що розмір застави підлягає зменшенню до 52 000 грн. , що обґрунтовуються лише матеріальною спроможністю матері підозрюваного внести заставу у такому розмірі, не є тим чинником , який міг би слугувати достатньою підставою для зміни розміру застави у розумінні ч.4,5 ст. 182 КПК України.
Захисником та підозрюваним до апеляційної скарги не додано нові матеріали, докази, які суттєво могли би вплинути на висновки про те, що застава у визначеному слідчим суддею розмірі є надмірною та непомірною, та непропорційною заявленим ризикам.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 182, 183, 196, 404, 405, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2022 року якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3