Справа № 202/1397/22
Провадження № 1-кп/202/239/2022
УХВАЛА
Іменем України

01 червня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000483 від 02 грудня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Лиман, Донецької області, українець, громадянин України, маючий повну середню освіту, не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області - Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.
04 квітня 2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області.
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 04.06.2022 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування та судового розгляду до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за час перебування під вартою ризики не зменшились, а тому застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив замінити запобіжний захід з тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт, посилаючись на безпідставність ризиків, зазначених стороною обвинувачення, на виконання підозрюваним, під час досудового розслідування, своїх процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_5 перебував ДУ «Бахмутської установи виконання покарань №6» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ, але у зв`язку з воєнними діями було етаповано до Житомирської установи виконання покарань № 8 МЮУ, однак вийти на зв`язок та провести судове засідання в режимі відеоконференцїї виявилось за неможливе, так як не вдалось здійснити з`єднання Житомирською установою виконання покарань № 8 МЮУ, тому суд, враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану де в статті 615 КПК частині 6 передбачено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці, розглянув клопотання у відсутність обвинуваченого.
Суд заслухавши прокурора, захисника, наголошує, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Суд, наголошує на тому, що під час розгляду клопотання та прийняття рішення, суд ураховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнають судового переслідування .

Підставами продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачуються, яке відносяться до категорії тяжкого. Також суд ураховує, що місто Ліман, де мешкає обвинувачений перебуває під тимчасовою окупацією росії, тому обвинувачений ,перебуваючи на волі, може безперешкодно переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Прокурором доведено існування ризиків, зазначених у клопотанні та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.
Відтак, суд приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються кримінальний проступок та тяжкий злочин, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

З огляду на те, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК, суд, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Так, з урахуванням майнового та сімейного стану обвинуваченого, всіх обставин кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 198 480 грн.
З урахуванням зазначених підстав суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд, -

Постановив :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюобвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити на 60 діб , тобто до 30.07.2022 року, включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 - відмовити.
Визначити обвинуваченому заставу в сумі 198 480 гривень, яку обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести протягом дії ухвали, що є підставою для звільнення обвинуваченого з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення з під варти на обвинуваченого покладаються обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий: ОСОБА_6