Справа № 573/2153/21
Провадження №1-кп/573/32/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 жовтня 2021 за № 0000292 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ромської національності, громадянина України, уродженця м. Дзержинськ Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із базовою середньою освітою, не інваліда, не працюючого, не одруженого, у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У точно не встановлений день у період з 01 по 07 жовтня 2021 року в обідній час, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження в зв`язку із розшуком, вирішили скоїти крадіжку майна ОСОБА_6 з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, в точно невстановлений досудовим розслідуванням день у період з 01 по 07 жовтня 2021 року, в обідній час ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження в зв`язку із розшуком, прибули до вказаного домогосподарства, де переконавшись, що власника немає вдома та за їх діями ніхто не спостерігає, зі сторони вулиці зайшли на подвір`я через паркан, підійшли до житлового будинку. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 через частину вікна, в якій було відсутнє скло, заліз до приміщення будинку, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження в зв`язку із розшуком, залишився на подвір`ї спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі необхідності попередити ОСОБА_4 про наявність сторонніх осіб.

Перебуваючи в приміщенні будинку, в одній з жилих кімнат ОСОБА_4 виявив наступне майно: TV-тюнер торговельної марки «LOCUS», моделі LS-4100, шліфувальну кутову машинку (болгарку) торговельної марки «DNIPRO», моделі M GS-98 та DVD-програвач торговельної марки «BBK», моделі DV318SI. Керуючись єдиним злочинним наміром, склав вказане майно до сумки, яку знайшов на місці, через вікно передав її особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження в зв`язку із розшуком, та через частину вікна з відсутнім склом покинув приміщення будинку. Після цього, ОСОБА_4 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження в зв`язку із розшуком, залишили територію вказаного домогосподарства, тим самим отримали реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-21/12809-ТВ від 09 листопада 2021 року, ринкова вартість викраденого майна станом на 07 жовтня 2021 року могла становити, зокрема: TV-тюнера торговельної марки «LOCUS», модель LS-4100 - 263 грн, шліфувальної кутової машинки (болгарки) торговельної марки «DNIPRO», модель моделі M GS-98 - 761 грн, DVD-програвача торговельної марки «BBK», модель DV318SI - 250 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження в зв`язку із розшуком, спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1 274 грн.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільно небезпечний характер, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, зокрема пояснив, що на початку жовтня 2021 в обідній час він, та ОСОБА_7 вирішили скоїти крадіжку майна з будинку, розташованого в АДРЕСА_3 , бо знали, що там відсутні господарі. В обідній час вони прибули до вказаного домогосподарства, де переконавшись, що власника немає вдома зі сторони вулиці зайшли на подвір`я через паркан, підійшли до житлового будинку. Він через частину вікна, в якій було відсутнє скло, заліз до будинку, а ОСОБА_8 залишився на подвір`ї спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі необхідності попередити про наявність сторонніх осіб. Перебуваючи в приміщенні будинку, в одній з жилих кімнат він виявив майно: TV-тюнер, болгарку та DVD-програвач. Склав вказане майно до сумки, яку знайшов на місці, через вікно передав її ОСОБА_8 , потім через вікно покинув приміщення будинку. Після цього, вони залишили територію вказаного домогосподарства, та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину також підтверджується письмовими матеріалами справи, які були досліджені та проаналізовані судом під час судового розгляду у їх сукупності:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 жовтня 2021 року за № 0000292 щодо реєстації кримінального провадження за фактом викрадення майна за ч. 3 ст. 185 КК України ( а. с. 157 );
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18 листопада 2021 року, проведеного за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 з диском до нього, за участю ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , де ОСОБА_4 розказав та на місці показав як саме вчиняв кримінальне правопорушення ( а. с. 163-168 );
- висновком судово-психіатричного експерта від 29 листопада 2021 року № 478, з якого вбачається, що на момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 виявляв ознаки інфантильного розладу особистості, не виявляє ознаки розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки інфантильного розладу особистості, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує ( а.с.173-175 ).

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в житло.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинувачених та запобіганню вчинення ними нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. ст. 65 - 67 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно з ст. 12 КК України законом класифікується як тяжкий злочин.
Згідно із статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує також особу винного, рівень його розвитку, те що раніше ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, умови життя та виховання обвинуваченого та його соціальні зв`язки (а. с. 176-181).
Суд враховує визначену пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину, передбачену ст. 66 КК України, якою є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування частини завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , який зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має та просив призначити покарання в межах санкцій статті на розсуд суду , про що надав відповідну письмову заяву (а. с. 85).

Таким чином, беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені вище обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд дійшов висновку, що за вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі, а також на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від призначеного покарання з іспитовим терміном.
Призначення обвинуваченому зазначеного покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

В ході досудового розслідування проводились судові експертизи, загальна вартість яких становить 2 745,92 грн. (а. с. 182-184). Відповідно до ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню в дольовому порядку на користь держави із обвинувачених, а відтак із ОСОБА_4 необхідно стягнути витрати в розмірі 1372,96 грн.
Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні не буде вирішуватись.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 ухвалою суду від 29 грудня 2021 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці, тобто до 01 березня 2022, який на даний час закінчився. Підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку 2 (двох) років він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України наступні обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1 372 (одну тисячу триста сімдесят дві) гривні 96 копійки процесуальних витрат.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя