Справа № 301/1785/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" липня 2022 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Омра, Троїцько-Печерського району, Республіка Комі, Росія, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонера, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в :
31 травня 2022 року близько 13 години ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №32 по вул. Українська в с. Горбок, Мукачівського району, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, завдав потерпілому ОСОБА_7 один удар рукою зжатою в кулак в праву сторону обличчя та більше трьох ударів по різним частинам тіла. В результаті вказаних неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня, та легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорював та показав, що 31.05.2022 року він проходив з коровою біля будинку потерпілого, коли з його подвір`я вибігла собака, яка почала кидатися на корову. З приводу цього між ним та потерпілим виникла сварка, в ході якої він наніс ОСОБА_7 декілька ударів по голові та іншим частинам тіла. Вважав, що провокатором сварки був сам потерпілий, який постійно вигулює свого собаку без намордника. Цивільний позов не визнав, вважав його безпідставним.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши покази обвинуваченого, пояснення представника потерпілого, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , по справі не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення ним кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше судимим не був, є особою пенсійного віку та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, на обліку у нарколога не перебуває, а також конкретні обставини справи в їх сукупності.
Враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, що передбачений санкцією ст. 125 ч. 2 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Оскільки обвинувачений є особою пенсійного віку, тому покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі відносно ОСОБА_3 не може бути застосовано. Суд вважає, що підстав для призначення покарання у виді арешту не має.
Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов суд вважає задовольнити частково, з таких підстав.
Відповідно до ст. 23 ч.2 п.2 і п.4, ст. 1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи; моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
З позовної заяви вбачається, що внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_3 потерпілий зазнав фізичні і моральні страждання, вимушений був проходити лікування. Через наявні синці певний час не міг виходити на вулицю. Ситуація, що виникла, обумовила негативну зміну способу життя потерпілого.
Обвинувачений не заперечував, що його діями потерпілому заподіяно тілесні ушкодження, однак, не визнав цивільний позов, вважаючи, що сварку і нанесення побоїв спровокував сам потерпілий.
Підставою для пред`явлення позову є передусім факт заподіяння потерпілому моральної шкоди злочином, внаслідок якого ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження, а також фізичні та душевні страждання, негативні переживання. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Оцінка рівня моральної шкоди залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого.
Враховуючи конкретні обставини справи, характер і наслідки вчиненого обвинуваченим правопорушення, ступінь вини обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілого та негативні зміни, які внаслідок злочину відбулися в його житті, суд вважає позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підставними та обґрунтованими.Однак, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. 94, 370, 374, 394 ч.2 КПК України,
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
В решті позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Захисник, потерпілий та представник потерпілого мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1