Справа 127/3140/22
Провадження 1-кс/127/1376/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_4 , який представляє інтереси власників земельних ділянок, про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2021 (справа № 127/3192/21), в рамках кримінального провадження № 0000001 внесеного до ЄРДР 12.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-
В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_4 , який представляє інтереси власників земельних ділянок, про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2021 (справа № 127/3192/21), в рамках кримінального провадження № 0000001 внесеного до ЄРДР 12.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, накладений на:

земельну ділянку, площею 179,8 га, розташовану на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області, яка перебуває у власності держави, та перебуває на обліку Квартирно експлуатаційного відділу м. Вінниця Міністерства оборони України на підставі державного акту на право користування землею №000751 від 1983 року, та рішення 9 сесії 22 скликання Тиврівської районної ради, із забороною на відчуження, розпорядження, та внесення уповноваженими особами відомостей щодо вказаної ділянки до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно, в тому числі на земельні ділянки, для ведення особистого селянського господарства, відомості про які внесені до Державного земельного кадастру на підставі обмінних файлів, сформованих ФОП ОСОБА_5 у межах земельної ділянки Міністерства оборони України площею 179,8 га на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області.

Заявник мотивував клопотання тим, що його довірителі на законних підставах набули прав на земельні ділянки, підтвердженням чому є постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021, справа № 120/5582/21-а, по справі слідство триває понад рік, усі слідчі дії та експертизи проведено, а тому накладений арешт призводить до позбавлення власників права користування даним майном.

Представник заявників в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому, слідчому судді пояснив, що його довірителі на законних підставах є власниками земельних ділянок.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручаюся у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертався із клопотанням.

З огляду на положення ч. 1 ст.170 КПК України та п. 2 п. 2.6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 р., арешт майна може бути застосовано лише щодо майна осіб, які є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що представник ОСОБА_4 здійснює представництво інтересів 72 громадян, які набули прав на земельні ділянки на які накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000001 внесеного до ЄРДР 12.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Обставини справи, в межах вищевказаного кримінального провадження, наступні: у постійному користуванні КЕВ м. Вінниця перебувають земельні ділянки площею 179,8 га на території Великовулизької сільської ради (147,8 га) та Маловулизької сільської ради (32,0 га) Тиврівського району Вінницької області, що були передбачені для функціонування запасного військового аеродрому ВПС ЗС України, межі яких станом на сьогодні не визначені.

Згідно з планово-картографічними матеріалами (Проекту формування території встановлення меж сільських рад, графічних матеріалів Індексно- кадастрової карти) вказані земельні ділянки рахуються за Гайсинською КЕЧ як землі спецпризначення. Розробник документації - Вінницький філіал Інституту Землеустрою, 1992 рік.

Також, відповідно до матеріалів проведеної звірки по Формі № 405Б між відділом у Тиврівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та КЕВ м. Вінниця станом на 01.01.2019 дані ділянки площею 147,8 га та 32 га відносяться до земель оборони (сіножаті).

Відповідно до земельно-облікових даних (форми № 6-зем) вказані земельні ділянки рахуються за землекористувачем - Міністерством оборони України (шифр рядка 76, вид угідь - сіножаті).

Рішенням 9 сесії 22 скликання Тиврівської районної ради народних депутатів від 12.06.1997 військовому радгоспу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було передано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 179,80 га на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області та виготовлено державний акт на право постійного користування землею.

Розпорядженням голови Вінницької обласної державної адміністрації від 21.10.2014 № 609 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування» надано дозвіл квартирно-експлуатаційному відділу м. Вінниця на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування загальною площею 179,8 га, в тому числі - 147,8 га на території Великовулизької та площею 32,0 га на території Маловулизької сільських рад Тиврівського району за рахунок земель оборони (бувший військовий аеродром), за межами населенного пункту, для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України

Слідством встановлено, що до відділу у Тиврівському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області 01.12.2020 через автоматизовану систему документообігу Док-Проф надійшли заявки від інженера - землевпорядника щодо проектів відведення на вищезазначених землях оборони, межі яких не встановлені, земельних ділянок для ведення ОСГ групі громадян (не мають статусу УБД) без отримання Наказів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про надання відповідних дозволів (за мовчазною згодою)

Встановлено, що інженер - землевпорядник ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_4 , який представляє інтереси 72 фізичних осіб, мешканців різних регіонів, за довіреностями, виданими приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 протягом вересня 2020 року, здійснено виготовлення трьох проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області за рахунок вищезазначеної земельної ділянки Міністерства оборони.

При цьому, у проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність фізичним особам за рахунок земельної ділянки Міністерства оборони, внесено завідомо непрадиві відомості, що земельні ділянки, розташовані на території Великовулизької сільської ради, відводяться із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі резервного фонду), за межами населеного пункту с. Велика Вулига, з метою протиправного привласнення зазначених земель Міністерства оборони.

По вказаному факту, 12.01.2021 відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та розпочате досудове розслідування.

В подальшому 10.02.2021 було накладено арешт на земельну ділянку, площею 179,8 га, розташовану на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області, яка перебуває у власності держави, та перебуває на обліку Квартирно експлуатаційного відділу м. Вінниця Міністерства оборони України на підставі державного акту на право користування землею №000751 від 1983 року, та рішення 9 сесії 22 скликання Тиврівської районної ради, із забороною на відчуження, розпорядження, та внесення уповноваженими особами відомостей щодо вказаної ділянки до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно, в тому числі на земельні ділянки, для ведення особистого селянського господарства, відомості про які внесені до Державного земельного кадастру на підставі обмінних файлів, сформованих ФОП ОСОБА_5 у межах земельної ділянки Міністерства оборони України площею 179,8 га на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області.

Відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021, справа № 120/5582/21-а, встановлено наступні обставини справи, які були предметом дослідження апеляційного суду:

Судом апеляційної інстанції встановлено, що чітких та беззаперечних доказів, що земельна ділянка відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (15.01 - для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України) не має. Натомість, наявні матеріали, які вказують, що земельна ділянка відноситься до земель запасу».

Відповідно до частини 1 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

При цьому встановлено, що в представленому на розгляд проекті землеустрою відсутні рішення органів влади чи органів місцевого самоврядування про віднесення даної земельної ділянки до земель оборони. Відповідно до інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :02:002 її цільове призначення - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

Також, із Публічної кадастрової карти України не встановлено, що дана земельна ділянка відноситься до земель для розміщення і постійної діяльності Збройних Сил України.

Викладені обставини спростовують твердження відповідачів, що земельну ділянку віднесено до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (15.01 - для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України).

Додатково вказане підтверджується викопіюванням з кадастрової карти (плану) та інформацією щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :02:002, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу, де зазначено цільове призначення земельної ділянки - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

В ході розгляду клопотання встановлено, що громадяни на законних підставах набули прав на земельні ділянки, що встановлено рішеннями судів. Крім того, встановлено, що досудове розслідування триває безпідставно довго, майно під арештом перебуває понад рік.

Наведене свідчить, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та заборони розпоряджатися майном на теперішній час відпала потреба та скасування даного заходу жодним чином не вплине на повноту та всебічність досудового розслідування кримінального провадження.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Викладені заявником та його захисником доводи та додані до клопотання матеріали, які не були предметом вивчення Вінницьким міським судом під час накладення арешту на майно, переконують, що зі спливом часу накладений арешт підлягає скасуванню. Отже, в даному випадку враховуючи вимоги розумності строків, співрозмірності обмеженого права та наслідки застосованого заходу з фабулою кримінального правопорушення, яке розслідується, слід дійти висновку про необхідність скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 170 172, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_4 , який представляє інтереси власників земельних ділянок, про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2021 (справа № 127/3192/21), в рамках кримінального провадження № 0000001 внесеного до ЄРДР 12.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2021 (справа № 127/3192/21), в рамках кримінального провадження № 0000001 внесеного до ЄРДР 12.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме з:

земельної ділянки, площею 179,8 га, розташовану на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області, яка перебуває у власності держави, та перебуває на обліку Квартирно експлуатаційного відділу м. Вінниця Міністерства оборони України на підставі державного акту на право користування землею №000751 від 1983 року, та рішення 9 сесії 22 скликання Тиврівської районної ради, із забороною на відчуження, розпорядження, та внесення уповноваженими особами відомостей щодо вказаної ділянки до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно, в тому числі на земельні ділянки, для ведення особистого селянського господарства, відомості про які внесені до Державного земельного кадастру на підставі обмінних файлів, сформованих ФОП ОСОБА_5 у межах земельної ділянки Міністерства оборони України площею 179,8 га на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області, а саме:

№ з/пКадастровий номерПлоща, га
1.:02:002:02582,0000
2.:02:002:02592,0000
3.:02:002:02602,0000
4.:02:002:02612,0000
5.:02:002:02622,0000
6.:02:002:02632,0000
7.:02:002:02642,0000
8.:02:002:02652,0000
9.:02:002:02662,0000
10.:02:002:02672,0000
11.:02:002:02682,0000
12.:02:002:02692,0000
13.:02:002:02702,0000
14.:02:002:02712,0000
15.:02:002:02722,0000
16.:02:002:02732,0000
17.:02:002:02742,0000
18.:02:002:02752,0000
19.:02:002:02762,0000
20.:02:002:02772,0000
21.:02:002:02782,0000
22.:02:002:02792,0000
23.:02:002:02802,0000
24.:02:002:02812,0000
25.:02:002:02822,0000
26.:02:002:02832,0000
27.:02:002:02842,0000
28.:02:002:02862,0000
29.:02:002:02872,0000
30.:02:002:02882,0000
31.:02:002:02892,0000
32.:02:002:02902,0000
33.:02:002:02912,0000
34.:02:003:02322,0000
35.:02:003:02332,0000
36.:02:003:02342,0000
37.:02:003:02352,0000
38.:02:003:02362,0000
39.:02:003:02372,0000
40.:02:003:02382,0000
41.:02:003:02392,0000
42.:02:003:02402,0000
43.:02:003:02412,0000
44.:02:003:02421,9436
45.:02:003:02432,0000
46.:02:003:02442,0000
47.:02:003:02452,0000
48.:02:003:02462,0000
95,9436

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя