Справа № 195/285/22
У Х В А Л А

іменем України

29.03.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 про арешт майна, по кримінальному провадженню за №0000053 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, відомості про який 28.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №3 Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженого з повноважним прокурором, у якому просить накласти арешт на майно, визнане речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 28.03.2022 р., а саме: кросівок зі слідами пошкодження у вигляді отворів який поміщено до спеціального пакету №SUD 3081951 та 3 предмети схожі на дроб від мисливського патрону, які поміщено до спеціального пакету №ЕХР0213759.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що 28.03.2022 до відділення поліції № 3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від завідувача хірургічним відділенням Комунального підприємства «Томаківська центральна районна лікарня» Томаківської селищної ради ОСОБА_3 про те, що 28.03.2022 року о 12.10 год до хірургічного відділення вказаного закладу госпіталізований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , з діагнозом вогнепальне поранення правої ступні: травматична ампутація 2-го та 3-го пальців, відкритий осколковий перелом основної фаланги 1-го пальця та 4-го пальця правої ступені. Множинні чужорідні тіла (метал) м`яких тканин правої ступені.
28.03.2022 відділенням поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 122 КК України.

28.03.2022 слідчим проведено огляд речей добровільна наданих для огляду ОСОБА_5 в ході чого було виявлено та вилучено:

1) кросівок зі слідами пошкодження у вигляді отворів який поміщено до спеціального пакету № SUD 3081951 та 3 предмети схожі на дроб від мисливського патрону які поміщено до спеціального пакету № ЕХР0213759.

Зазначенні вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000053.

Таким чином речовими доказами в кримінальному провадженні є:

1) кросівок зі слідами пошкодження у вигляді отворів який поміщено до спеціального пакету № SUD 3081951 та 3 предмети схожі на дроб від мисливського патрону які поміщено до спеціального пакету № ЕХР0213759.

Вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, організовано проведення відповідних експертиз.

Рішення про тимчасове вилучення речей та предметів обґрунтовується тим, що відповідно до ст. 167 КПК України є достатньо підстав вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину (п. 1 ч. 1 ст. 167 КПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду, обшуку.

Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме зберегли на собі сліди злочину, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існує обґрунтована необхідність застосування заборони користування вказаним майном, незастосування заборони може призвести до його приховування, пошкодження, псування, використання у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту, забезпечити незмінність слідової картини на речових доказах.

У загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами у провадженні, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме забезпечення проведення експертизи, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

Правова підстава арешту майна (ч.2 ст.170 КПК України): збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши прокурора, перевіривши матеріали досудового розслідування (Витяг з ЄРДР,рапорт ст.інспектора-чергового ЧЧ ВП №3 НРУП ГУНП в Дніпропетровській області, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке , що готується, довідка КП Томаківська ЦРЛ, протокол огляду речей від 28.03.2022 р., постанова про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження), доходжу висновку про задоволення даного клопотання, посилаючись на наступні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі Закону),- арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існує обґрунтована необхідність застосування заборони користування вказаним майном, незастосування заборони може призвести до його приховування, пошкодження, псування, використання у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту, забезпечити незмінність слідової картини на речових доказах.

У загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами у провадженні, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме забезпечення проведення експертизи, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи переважання інтересів суспільства у розкритті кримінального правопорушення над можливими негативними наслідками арешту майна для будь-яких інших осіб, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та іншого майна визнаного речовим доказом, право на відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном підлягає тимчасовому обмеженню, у зв`язку з чим клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36,110,167,170-173,309-310,369,371-372 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, визнане речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 28.03.2022, а саме: кросівок зі слідами пошкодження у вигляді отворів який поміщено до спеціального пакету № SUD 3081951 та 3 предмети схожі на дроб від мисливського патрону, які поміщено до спеціального пакету № ЕХР0213759.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1

29.03.2022