н/п 1-кп/174/46/2022
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
13 жовтня 2022 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000107 від 27.07.2022 р. відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Вільні Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одружений, безробітній, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
ОСОБА_5 , 26.07.2022 року, близько 23.15 год., тобто в умовах воєнного стану, знаходився у кухні квартири АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung A02», який належить ОСОБА_6 .
У той же день, тобто 26.07.2022 року, близько 23.20 год., ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись у кухні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме бувший у використанні, в справному стані, телефон марки «Samsung A02», в корпусі червоного кольору, модель «SM-FJ22GZRBSEK», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 2 519,00 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2 519,00 грн.
Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 21вересня 2022 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставини, яка пом`якшує його покарання, якою є щире каяття та покарання, яке він повинен понести за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на розсуд суду, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, надав суду покази, відповідно до яких свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 26.07.2022 р., у вечірній час знаходився в квартирі ОСОБА_6 , де разом з нею та її знайомою пили пиво. Потім посварилися, вирішив піти додому, забрав телефон потерпілої та пішов. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно з якою просить розглянути справу у її відсутність, підтримала надану нею прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості та не заперечує проти її затвердження судом, позовних вимог до обвинуваченого не має. (а.с.26)

Прокурор ОСОБА_3 підтримав надану угоду, пояснив, що угода відповідає вимогам закону та інтересам суспільства, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник ОСОБА_4 надану угоду підтримав та просить її затвердити.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення злочину ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005р.), а також враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, обставин, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо (а.с.39), на обліку лікарів психіатра, нарколога не перебуває (а.с.37), безробітній (а.с.41).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, потерпіла ОСОБА_6 надала згоду прокурору на укладення угоди та не заперечує проти її затвердження судом, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Арешт на мобільний телефон марки «Samsung A02», в корпусі червоного кольору, модель «SM-FJ22GZRBSEK», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; Sim-карту з надписом НОМЕР_3 , накладений слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області 29.07.2022 року (а.с.43-44) слід скасувати.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung A02», в корпусі червоного кольору, модель «SM-FJ22GZRBSEK», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; Sim-карту з надписом НОМЕР_3 ; коробку від телефону марки «Samsung A02», що зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 (а.с.47) слід залишити останній.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 вересня 2022 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт на мобільний телефон марки «Samsung A02», в корпусі червоного кольору, модель «SM-FJ22GZRBSEK», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; Sim-карту з надписом НОМЕР_3 », накладений слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області 29.07.2022 року - скасувати.
Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Samsung A02», в корпусі червоного кольору, модель «SM-FJ22GZRBSEK», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; Sim-карту з надписом НОМЕР_3 ; коробку від телефону марки «Samsung A02», що зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 - залишити останній.
На вирок протягом тридцяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1