У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7053/22

№ 1-кс/183/1656/22

27 жовтня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанняслідчого, слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 від 25 жовтня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Чемерівці Чемеровецького району Хмельницької області, з середньо-спеціальною освітою, одруженому, військовослужбовцю військової служби за призивом по мобілізації, перебуваючому у військовому званні «молодший сержант» на посаді водія автомобільного відділення взводу забезпечення роти забезпечення батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому:
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 направлено клопотання, погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001002 від 25 жовтня 2022 року, про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні наступних дій.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2022 року № 137 молодшого сержанта ОСОБА_6 , прийнято на військову службу за призовом по мобілізації на посаду водія автомобільного відділення взводу забезпечення роти забезпечення батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

25 жовтня 2022 року, приблизно о 11 годин 00 хвилин, солдат, молодший сержант ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходився біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт з приводу того, що ОСОБА_9 просив повернути борг, а саме гроші. В цей час у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 25 жовтня 2022 року, приблизно о 11 годин 15 хвилин, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто керуючись прямим умислом на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю дістав із барсетки вибуховий пристрій (гранату), витягнув чеку та кинув вказаний вибуховий пристрій (гранату) до коридору будинку за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого пролунав вибух. В результаті вибуху ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді осколкового поранення правої скроневої ділянки.

Таким чином, умисні дії молодшого сержанта ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обґрунтовуючи ризик визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від трьох до семи років, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Обґрунтовуючи ризик визначений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 в подальшому може як у спосіб погроз так і реально може незаконно впливати на безпосередніх свідків за провадженням, з метою зміни їх показів, а також відмови від давання будь яких інших додаткових показів з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Обґрунтовуючи ризик визначений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що, ОСОБА_6 проходить військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , яка систематично здійснює виїзди в зону активних бойових дій, він матиме можливість не прибувати, або не своєчасно прибувати за викликом слідчого або прокурора для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, в зв`язку з чим підозрюваний може перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки.
Крім того застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню вказаним ризикам, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного слідчий просить застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Беручи до увагу, що органом досудового розслідування встановлені докази скоєння підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, санкція якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам.
Під час судового розгляду прокурор та слідча, кожна окремо, заявлене клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що його підзахисний має соціальні зв`язки, має на утриманні малолітніх дітей. Свою вину визнав повністю, наразі служить у лавах ЗСУ. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому зазначив, що власниця квартири, де наразі проживає його підзахисний, є його матір`ю і не заперечувала проти цілодобового домашнього арешту за місцем її мешкання.
Підозрюваний ОСОБА_6 просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити, підтримав позицію свого захисника, зазначив, що він вину визнає, додав, що граната у барсетці була у нього, оскільки він приїхав 24.10.2022 року з передової. Хотів налякати ОСОБА_9 . Він разом з ОСОБА_8 приїхав до ОСОБА_9 , для того, щоб обговорити питання, які у них виникли з приводу спільної праці. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя проходить до таких висновків.
25 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002внесено відомості за фактом грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 4 ст. 296 КК України.
26 жовтня 2022 року ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001002повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Повідомлення про підозру від 26 жовтня 2022 року вручено ОСОБА_6
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, 25 жовтня 2022 року, приблизно о 11 годин 00 хвилин, солдат, молодший сержант ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходився біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт з приводу того, що ОСОБА_9 просив повернути борг, а саме гроші. В цей час у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 раптово виник прямий злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 25 жовтня 2022 року, приблизно о 11 годин 15 хвилин, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто керуючись прямим умислом на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю дістав із барсетки вибуховий пристрій (гранату), витягнув чеку та кинув вказаний вибуховий пристрій (гранату) до коридору будинку за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого пролунав вибух. В результаті вибуху ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді осколкового поранення правої скроневої ділянки.

Дії молодшого сержанта ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Вирішуючи клопотання по суті виходжу з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянинуОСОБА_6 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 слідчий суддя ураховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів та за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_6 , як у спосіб погроз так і реально може незаконно впливати на безпосередніх свідків за провадженням, з метою зміни їх показів, а також відмови від давання будь яких інших додаткових показів з метою уникнення кримінальної відповідальності
Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

У той же час, слідчий суддя приходить до переконання, що в судовому засіданні не доведений ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя враховує наявність у ОСОБА_6 місця проживання, однак, дані обставини з урахуванням вищевикладеного не можуть слугувати достатньою підставою для застосування підозрюваному ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну зі спроб, що передбачена пунктами 1-4 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є не достатньо обґрунтованим, тому таким, що не підлягає задоволенню.
Усе вищенаведене є беззаперечною підставою для обрання підозрюваномуОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.При, цьому, слідчий суддя ураховує строки досудового розслідування,а відтак, оскільки слідчий суддя дійшов про обґрунтованість клопотання слідчого щодо необхідності застосування запобіжного заходу, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути 60 днів.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.
Ч. 3 ст. 183 КПК України, покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Зокрема, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (ч. 4 ст. 183 КПК України).
Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного із застосуванням насильства, суд не знаходить підстав для визначення підозрюваному розміру застави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого, слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 від 25 жовтня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 грудня 2022 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає направленню до Східного Територіального управління Військової служби Правопорядку (м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2).

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено, підписано та оголошено о 09 год. 00 хв. 28 жовтня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1