Справа № 439/1315/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/939/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бродівського районного суду м. Львова від 07.10.2022 року про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Броди Бродівського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановила:
оскарженою ухвалоюклопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено частково. Продовжено обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 грудня 2022 року. На підставі частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень.

Не погоджуючись із даною ухвалою обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати обвинуваченому захід у виді цілодобового домашнього арешту або визначити менший розмір застави, обравши запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Апелянт звертає увагу на те, що ухвала суду є незаконна та необґрунтована, вважає, що до нього застосовано занадто суворий запобіжний захід. Вважає, що до нього можливим є застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, як то цілодобовий домашній арешт. Або зменшити розмір застави, оскільки, визначений судом розмір - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430 гривень, є непосильним для нього.
Колегія суддів вважає за можливе, з врахуванням положень ст. 422-1 КПК України, розглянути апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого, захисника обвинуваченого та прокурора, які належним чином повідомлені про час і місце слухання справи.
Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали контрольного провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.
ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), яка вчинена повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України. Окрім цього, ОСОБА_6 обвинувачується у викраденні чужого майна (крадіжці), яка вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суддя суду першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Суд першої інстанції мотивував свою ухвалу, про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тим, що при вирішенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому, з моменту взяття його під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обстановка не змінилися і це дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід. Окрім цього, судом, при вирішенні клопотання, було враховано особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, востаннє 17 лютого 2022 року вироком Бродівського районного суду Львівської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, і під час дії іспитового строку вчинив новий злочин. Враховано також тяжкість інкримінованого йому діяння та майновий стан обвинуваченого.
Відтак, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених вище ризиків та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.
Ураховуючи наведене, доводи апелянта є безпідставними щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.
Окрім того, судом першої інстанції було визначено обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до положень ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України, альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб ( з 01 січня 2022р. - 2481 грн.), що становить 74 430 гривень, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
На думку колегії суддів, такий альтернативний запобіжний захід обрано судом першої інстанції обґрунтовано та правомірно, не буде матеріально обтяжливим для обвинуваченого.
Жодних порушень процесуального закону судом першої інстанції при розгляді клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 дії запобіжного заходу апеляційним судом не встановлено. Відтак, доводи обвинуваченого про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції слід вважати голослівними та такими, що не відповідають конкретним обставинам справи.
Ураховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого. Відтак ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
постановила :
ухвалу Бродівського районного суду м. Львова від 07.10.2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4