ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2483/22 Справа № 185/5969/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника
ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника
ОСОБА_8 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника
ОСОБА_8 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000071 від 17 травня 2022 року, щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Донецьк
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України,-

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м.Гребінка
Полтавської області, який проживає за адресою:

АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України,-

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с.Муравка
Красноармійського району Донецької області, який
зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_5 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
11 серпня 2022 року задоволені клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 строком до 09 жовтня 2022 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що ризики, що обвинувачені будуть переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, знайшли своє підтвердження.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому
ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказує на те, що стороною захисту суду було надано документи, які підтверджують, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки (дружина та малолітній син), має відповідні характеристики з місця мешкання та несення військової служби, що не було враховано при продовженні запобіжного заходу судом та зовсім не відображено в оскаржуваній ухвалі. Зазначає, що суд не розглянув можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказує на те, що стороною захисту суду було надано документи, які підтверджують, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, а також має відповідні характеристики з місця мешкання та несення військової служби, що не було враховано при продовженні запобіжного заходу судом та зовсім не відображено в оскаржуваній ухвалі. Зазначає, що суд не розглянув можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що суд формально підійшов до розгляду обставин справи, не з`ясував всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення. Зазначає, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказує на те, що ОСОБА_10 не має наміру переховуватися від суду. Звертає увагу на те, стороною захисту суду було надано документи, які підтверджують, що ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки, а також, має відповідні характеристики з місця мешкання та несення військової служби, що не було відображено в оскаржуваній ухвалі. Зазначає, що суд не розглянув можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Позиції учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін. Враховуючи, що прокурор, захисники
ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та
ОСОБА_9 клопотань про їх особисту участь в судовому засіданні до суду не подавали, апеляційний суд приходить до висновку про здійснення розгляду провадження без участі сторін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених
ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та
ОСОБА_9 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до матеріалів провадження слідує, що до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшли клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до іншого сховища, і за обвинуваченням ОСОБА_9 у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до іншого сховища.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
11 серпня 2022 року задоволені клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 строком до 09 жовтня 2022 року включно.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинувачених під вартою.
Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, інкриміновані їм кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України відносяться та категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а отже, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованих їм злочинів та покарання, яке загрожує їм у разі визнання їх винуватими, існує реальний ризик того, що вони можуть здійснити спроби переховування від суду.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, інкриміноване йому кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України відноситься та категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що він може здійснити спроби переховування від суду.
Крім того, потерпілі та свідки судом не допитані, а отже, перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 можуть незаконно впливати на них з метою змін їх показань на їх користь.
Також, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під вартою.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурора встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та встановлена наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисниками в апеляційних скаргах не наведено.
Щодо посилання захисника ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки (дружина та малолітній син), має відповідні характеристики з місця мешкання та несення військової служби, посилання захисника ОСОБА_8 на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мають міцні соціальні зв`язки та відповідні характеристики з місця мешкання та несення військової служби, слід зазначити, що дані обставини не можуть бути підставою для зміни обвинуваченим запобіжного заходу, так як з урахуванням обставин інкримінованих їм кримінальних правопорушень, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перешкод або інших стримуючих факторів належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Інші доводи, на які посилаються в апеляційній скарзі захисники, не свідчать про прийняття судом необґрунтованого рішення.
Також, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг, апеляційним переглядом не встановлено.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 ,
ОСОБА_10 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Істотних порушень КПК України при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року в частині продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4