Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4178/19
Провадження №
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2022 року Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000062, внесеного до ЄРДР 06.01.2019 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні дитину 2004 року народження, маючого середню освіту, працюючого будівельником, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 31.01.2022 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

04.01.2019 року приблизно о 18 годин 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на майданчику перед ломбардом «Скарбниця», що за адресою: м. Київ, проспект Свободи, 15/1, звернув свою увагу на ОСОБА_7 , який виходив із ломбарду. В цей момент у ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що у ОСОБА_7 розстібнута куртка, ОСОБА_6 таємно заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo A536» білого кольору, який належить ОСОБА_7 , вартістю 1000 гривень, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 7776/19-53 від 26.03.2019 року.
Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він 04.01.2019 року приблизно о 18 годин 00 хвилин був на проспект Свободи, 15/1, на майданчику перед ломбардом «Скарбниця», де побачив потерпілого, який виходив із ломбарду,і в цей момент у нього виник умисел, направлений на викрадення майна у потерпілого, і він, реалізуючи свій намір, скориставшись тим, що у потерпілого була розстібнута куртка, таємно викрав мобільний телефон «Lenovo» білого кольору, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_6 повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше кримінальних правопорушень скоювати не буде.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України (на момент вчинення кримінального правопорушення), а саме, що даний злочин, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, на підставі ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011), конкретні обставини справи та особу винного, який раніше неодноразово судимий за корисливі умисні злочини, на шлях виправлення і перевиховання не стає та вчиняє нові корисливі злочини, отже належних висновків для себе не робить, та саме таким злочинним шляхом заробляє на життя, одружений, має на утриманні дитину 2004 року народження, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, працевлаштований.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає рецидив злочину, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, що передбачено п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вчиненого злочину, особи обвинуваченого, який неодноразово судимий за корисливі умисні злочини, на шлях виправлення і перевиховання не стає та вчиняє нові корисливі злочини, отже правильних висновків для себе не робить, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи, що ОСОБА_6 засуджений 31.01.2022 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 2 роки позбавлення волі, а як регламентовано ст. 70 КК України, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Запобіжний захід відсутній.
Цивільний позов не заявлявся.
Суд також вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2022 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185,71 КК України до покарання у виді 2 роки позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Запобіжний захід відсутній.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня проголошення вироку, зарахувавши у строк покарання попередне увязнення та відбуття покарання за попереднім вироком з 12.01.2021 року по 07.10.2022 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Згідно ст. 124 КПК України стягнути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 1570 грн. 00 коп.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8