Провадження №1-в/447/49/22
Справа №447/265/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2022 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції

заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення

за участю прокурора ОСОБА_4

представника Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50) (далі по тексту МВК №50) - ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3

в с т а н о в и в

02.02.2022 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення, відповідно до вимог ст. 107 КК України.

У судовому засіданні прокурор відносно задоволення заяви про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 заперечив.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_3 клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши пояснення представника МВК № 50, думку прокурора, засудженого, перевіривши подані матеріали, вивчивши характеристику засудженого, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до змісту ст. 107 КК України до осіб , які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким »умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Поряд з тим, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово судимий, крайній раз за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16.11.2017 за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі .

З поданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_3 перебуває у місцях позбавлення волі з 15.08.2017.

У МВК № 50 прибув 23.12.2021, за час відбування покарання п`ять разів заохочувався та два рази накладалися стягнення, які погашені, за час відбування покарання в установі адміністрацією МВК № 50 не заохочувався.

До кінця терміну відбування покарання залишилося 10 місяців 16 днів.

Як вбачається з матеріалів особової справи, відповідно до протоколу № 14 від 02.08.2019 ОСОБА_3 відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації на підставі заяви засудженого. ОСОБА_3 у майстерні установи МВК №50 не працевлаштований, трудової ініціативи не проявляє. У судовому засіданні засуджений повідомив, що протягом періоду відбування покарання, був працевлаштований протягом 2020 року , надалі виконував роботи по благоустрою території, які виконує і у МВК № 50.

Суд зазначає, що виконання засудженим робіт по благоустрою території МВК № 50, тобто належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання,його належна поведінка є для нього обов`язковим впродовж всього строку відбування покарання,а відтак таке не може бути безумовним свідченням виправлення особи.

Враховуючи вищенаведене, застосування до ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення на даному етапі є передчасним.

На підставі наведеного та керуючись ст.107 КК України, ст.537 ,539 КПК України, суд.

постановив :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

.

Суддя ОСОБА_1