ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/640/22 Справа № 204/2249/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, за клопотанням про поновлення строку та апеляційними скаргами представників третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000017 від 06 січня 2022 року стосовно ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_11
третьої особи,
щодо майна яких вирішується
питання про арешт ОСОБА_7
представників третіх осіб,
щодо майна яких вирішується
питання про арешт ОСОБА_6 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , погодженого прокурором ОСОБА_11 та накладено арешт на майно, яке вилучено 19.04.2022 року під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони відчуження та розпорядження вилученим майном.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, що з метою збереження вказаного майна, яке визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та може бути використано для встановлення істини у справі і враховуючи доведеність необхідності арешту майна, в сукупності з підставами передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне задовольнити клопотання та накласти арешт на зазначене слідчим майно.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник власника майна ОСОБА_6 посилається на поважність причин його пропуску, оскільки в судовому засіданні 22 квітня 2022 року було проголошено лише резолютивну частину ухвали, а повний текст ним отримано в приміщенні суду лише 28 квітня 2022 року, після чого він 02 травня 2022 року звернувся з апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 590 500 гривень та 17 850 доларів США, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що вказані грошові кошти належать ОСОБА_7 , та зароблені нею самостійно в результаті здійснення підприємницької діяльності з 2015 року, що підтверджується відповідними виписками з банківських рахунків на загальну суму 3 489 812 гривень.
Крім того, посилається на те, що арештоване майно не відповідає критерію речових доказів, оскільки вилучені кошти не містять на собі слідів кримінального правопорушення, не є об`єктом кримінально протиправних дій, або майном набутим злочинним шляхом.
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник власника майна ОСОБА_8 посилається на поважність причин його пропуску, оскільки їй стало відомо про наявність повного тексту судового рішення від адвоката ОСОБА_6 лише 28.04.2022 року, після чого вона 02 травня 2022 року звернулась з апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль Lexus GX 460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 на праві приватної власності.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує на те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, як і сам автомобіль не мають відношення до будь-якого кримінального провадження, оскільки у клопотанні слідчим не обґрунтовано, а слідчим суддею не встановлено, за якими критеріями зазначене майно є речовим доказом, оскільки воно не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є предметом злочину, не набуто протиправним шляхом, тобто зазначене майно не відповідає критерію речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України.
Також зазначає, що оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яке територіально знаходиться в Індустріальному районі м. Дніпра, ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у цьому кримінальному провадженні прийняті з порушенням правил територіальної підсудності, що вказує на явну незаконність оскарженої ухвали.
Позиції учасників судового провадження.
Власник майна ОСОБА_7 , її представник адвокат ОСОБА_6 та представник ОСОБА_8 підтримали клопотання та апеляційні скарги і з підстав, викладених у них, просили їх задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на грошові кошти та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника власника майна, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, а ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою у зв`язку з чим просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.
Як видно з матеріалів клопотання, в судовому засіданні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 22 квітня 2022 року за наслідками розгляду клопотання слідчого про арешт майна було проголошено резолютивну частину ухвали. Повний текст зазначеної ухвали було отримано представниками лише 28.04.2022 року, які вже 02.05.2022 року звернулись з відповідними апеляційною скаргою.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений представниками з поважних причин та такий строк підлягає поновленню.
Щодо доводів апеляційних скарг по суті.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг представників, суд апеляційної інстанції доходить висновку про належне виконання слідчим суддею зазначених вимог кримінального процесуального закону при вирішенні клопотання слідчого про арешт майна, з огляду на наступне.
З матеріалів справи слідує, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000017 за ч. 1 ст. 255-2 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 17.12.2020 року з використанням засобу зв`язку, організував та сприяв проведенню злочинного зібрання (сходки) за участі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (кримінальне прізвисько « ОСОБА_14 »), якому призначено позицію в кримінальній ієрархії «смотрящого», тобто особи яка поширює злочинний вплив на певній території, а саме на установи відбування покарань на території Дніпропетровської області та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на прізвисько « ОСОБА_16 », що з 09.08.2018 року відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в Державній установі «Софіївська виправна колонія № 45», якому призначено позицію в кримінальній ієрархії «смотрящого» тобто особи, яка поширює злочинний вплив на певній території, а саме в Державній установі «Софіївська виправна колонія № 45» Дніпропетровської області, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Софіївський район, с. Макорти, в ході якого учасники між собою обговорили та скоординували постачання, зберігання та розподіл матеріальних благ між засудженими, які відбувають покарання на території зазначеної установи, а також розподіл грошових коштів, які надходять до «воровського общака» та здобуті злочинним шляхом, від осіб, які відбувають покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія №45». 02.04.2021 заочно повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06.01.2022 матеріали відносно ОСОБА_10 з кримінального провадження №0000537 від 31.07.2020 виділено в окреме провадження №0000017 від 06.01.2022 зупинено до встановлення місцязнаходження підозрюваного ОСОБА_10 та оголошено останнього у розшук. 19.04.2022 працівниками УСР в Дніпропетровській області в ході проведення оперативно розшукових заходів було встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_10 та останнього на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2022 було затримано. Окрім того надійшла оперативна інформація, що підозрюваний може переховувати документи, речі та інше майно, що мають доказове значення по кримінальному провадженні в транспортних засобах на яких пересувався та за місцем переховування ОСОБА_10 . Крім того встановлено, що ОСОБА_10 переховувався за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 19.04.2022 року в період часу з 15.30 до 19.00 год. в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України був проведений обшук території домоволодіння та приміщень, які розташовані на території за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час обшуку було виявлено та вилучено наступні речі, документи та майно: банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію траснспортного засобу НОМЕР_4 HONDAHORTNET 900, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_17 , свідоцтво про реєстрацію траснспортного засобу НОМЕР_1 , Lexus GX 460, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 НОМЕР_8 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 НОМЕР_9 , один листок з чорновиим записами, iPad mini сірого кольору в чохлі чорного кольору, закордонний паспорт НОМЕР_10 , виданий 18.09.2015 на ім`я ОСОБА_10 , мобільний телефон Samsung білого кольору ІМЕІ НОМЕР_11 , без сім-картки, мобільний телефон Nokia, ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , без сім-картки, мобільний телефон Nokia, ІМЕІ: НОМЕР_14 , без сім-картки, мобільний телефон Nokia чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_15 , без акумулятора, грошові кошти гривня українська: номіналом 200 грн в кількості 945 штук, а всього 189 000 (сто вісімдесят девять тисяч) гривень; номіналом 500 гривень в кількості 711 штук, а всього 355 500 (триста п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот) гривень; номіналом 1 000 гривень 46 штук, а всього 46 000 (сорок шість тисяч) гривень; долари США: номіналом 100 доларів 176 штук, а всього 17 600 (сімнадцять тисяч шістсот) доларів США; номіналом 50 доларів 5 штук, а всього 250 (двісті п`ятдесят) доларів США, а загалом вилучено 590 500 (п`ятсот дев`яносто тисяч п`ятсот) гривень та 17 850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) доларів США. Вказані речі, документи та майно постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 від 19.04.2022 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки є підстави вважати, що вищезазначене майно, а саме грошові кошти здобуті злочинним шляхом під час злочинної діяльності підозрюваного ОСОБА_10 . Окрім того, на вилучених речах, а саме на мобільних телефонах та іншій техніці може міститися інформація, яка має значення для досудового розслідування, яку можливо вилучити під час проведення відповідних експертиз та інші речі які в своїй сукупності з іншими речовими доказами мають доказове значення для досудового розслідування.
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт зазначеного майна, слідчий суддя виходив з того, що з метою збереження майна вилученого в ході обшуку, яке визнано речовими доказами і має доказове значення для досудового розслідування та вважав доведеним необхідність арешту майна і ризиків передбачених положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тому дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та накладення арешту на майно.
З такими висновками слідчого судді погоджується також й апеляційний суд з огляду на таке.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на фактичні обставини (фабулу) цього кримінального провадження та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вилучене в ході обшуку майно, яке може відноситься до розслідуваного кримінального правопорушення, має ознаки речового доказу, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч. 1 ст. 255-2 КПК України, в тому числі може бути отримано внаслідок кримінально протиправних дій, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що, відповідно, до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК є підставою для накладення арешту на таке майно.
Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Апеляційний суд вважає, що наявні правові підстави та мета для застосування такого заходу забезпечення, тому для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і для запобігання ризиками приховування, перетворення та відчуження вказаних речових доказів, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, накладення арешту на вказане майно є обґрунтованим та доцільним.
Доводи представника ОСОБА_6 про те, що грошові кошти є результатом здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_7 та зароблені нею самостійно та не стосується розслідування кримінального провадження №000017, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки за матеріалами клопотання встановлено, що ОСОБА_7 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_10 , від яких вони мають спільну дитину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому існують достатні підстави вважати, що вказані грошові кошти могли бути отримані як від здійснення підприємницької діяльності так і одержані злочинним шляхом, що потребує встановленню в ході досудового розслідування.
Посилання представника ОСОБА_8 на ту обставину, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль Lexus GX, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 не відповідає критерію речових доказів є безпідставним, оскільки зазначене майно, як і сам автомобіль, вилучено за місцем переховування ОСОБА_10 від органу досудового розслідування. Більше того, вказаний документ посвідчує право особи на володіння та користування транспортним засобом, що додатково вказує на те, що зазначене майно відповідає критерію речових доказів. В той же час, колегія суддів звертає увагу представника ОСОБА_8 , що оскарженою ухвалою арешт на майно накладено шляхом заборони його відчуження та розпорядження, без заборони користування, що не обмежує ОСОБА_9 , як власника майна, повернути зазначене свідоцтво у своє законне володіння з метою користування транспортним засобом.
Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин і прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК України, власник майна наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.
Стосовно доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_8 про порушення слідчим суддею положень КПК України щодо територіальної підсудності вищезазначеного клопотання слідчого, то суд апеляційної інстанції зауважує, що постанова прокурора на яку посилається представник у своїй апеляційній скарзі датована 06 січня 2022 року, в той же час відповідно до витягу з ЄРДР від 19 квітня 2022 року орган досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні - ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який територіально відноситься до юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Зазначені відомості не виключають існування в матеріалах кримінального провадження № 000017 нової постанови прокурора про доручення досудового розслідування саме цьому органу.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане в клопотанні слідчого майно може бути доказом розслідуваного кримінального правопорушення, існує необхідність проведення низки слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційних скарг представників без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання представників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задовольнити та поновити їм строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну представників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000017 від 06 січня 2022 року стосовно ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4