Справа № 159/3202/21 Провадження № 11-кп/802/624/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2022 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горохів Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що має судимості:
- 05.04.2011 року Рожищенським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75, ст.76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 24.01.2012 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.71 КК України, частково приєднано покарання, згідно вироку Рожищенського районного суду Волинської області від 05.04.2011 року, до відбування покарання 3 роки 8 місяців позбавлення волі зараховано в строк з 03.02.2011 року по 05.04.2011 року, звільненого умовно-достроково 17.02.2013 року на підставі постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 07.02.2014 року з невідбутим строком 1 рік 1 місяць 12 днів;
- 13.10.2016 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.307, ст.69 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, на підставі ст.71 КК України, частково приєднаного покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2012 року до відбування покарання на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, згідно ч.5 ст.72 КК України, зараховано строк попереднього узв`язнення з 17.08.2016 року по день вступу вироку в законну силу, звільненого 05.08.2019 року згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 20.07.2019 року, на підставі ст.81 КК України, умовно-достроково строком на 4 місяці 4 дні;
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавленя волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_8 до відбування покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово товарознавчих експертиз в сумі 4462 (чотири тисячі чотириста шістдесят дві) гривні 12 (дванадцять) копійок.

Вироком суду вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 , повторно 27.03.2021 року близько 17 години 00 хвилин, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, прийшов до новобудови, яка розміщена на неогородженому подвір`ї за адресою: АДРЕСА_3 , де, за допомогою металевої арматури, шляхом віджиму вхідних дверей з тильної сторони новобудови, проник до середини вказаного приміщення, звідки через вказані двері виніс на подвір`я наступне майно:
- два металопластикові вікна марки «Фабрика вікон «Віконда», комплектації Стандарт plus, кожне з яких розмірами 1,2 м х 1,4 м, загальною вартістю 7148,23 гривень, та одне металопластикове вікно марки «Фабрика вікон «Віконда», комплектації Стандарт plus, розмірами 1,2 м х 1,5 м, вартістю 3829,41 гривень, - демонтувавши їх, за допомогою канцелярського ножа та будівельної викрутки, з віконних пройомів на другому поверсі вказаної новобудови;
- одні металопластикові двері марки «Віконда», розмірами 0,8 м х 2,1 м, вартістю 4839,11 гривень, демонтувавши його за допомогою канцелярського ножа та будівельної викрутки, з дверного пройому на першому поверсі вказаної новобудови;
- одну насосну станцію марки «Omnigena» модель «JЕТ 100 А», вартістю 1633,33 гривень, яка була розміщена в підвальному приміщенні вказаної новобудови.
Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, 28.03.2021 року близько 00 голини 00 хвилин він, за допомогою ОСОБА_9 , який на прохання ОСОБА_8 , прибув на автомобілі марки «ИЖ» д.н.з. НОМЕР_1 з бортовим причепом марки «Бджілка» д.н.з. НОМЕР_2 до подвір`я за вказаною адресою та був необізнаним про його злочинні наміри, звідки разом з ним завантажив вказане майно на даний бортовий причіп транспортного засобу і виїхав за межі села Білин Ковельського району, де в подальшому ОСОБА_8 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_8 таємно, повторно викрав вищеописані три металопластикові вікна, одні металопластикові двері та одну насосну станцію поєднане з проникненням в інше приміщення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 17450,08 гривень.
Окрім цього, він 29.03.2021 року близько 23 години 00 хвилин, повторно прийшов на неогороджене подвір`я новобудови, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_4 , де, шляхом вільного доступу, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, за допомогою ОСОБА_9 , який на прохання ОСОБА_8 , прибув на автомобілі марки «ИЖ» д.н.з. НОМЕР_1 з бортовим причепом марки «Бджілка» д.н.з. НОМЕР_2 до подвір`я за вказаною адресою та був необізнаним про його злочинні наміри, переніс разом з ним за межі території новобудови обрізний пиломатеріал хвойних порід «сосна», що був розміщений на вказаному подвір`ї, а саме: дерев`яні дошки, розмірами 380 см х 12 см х 3 см в кількості 45 штук та дерев`яні крокви, розмірами 350 см х 17 см х 6 см в кількості 10 штук, звідки разом з ним завантажив вказане майно на даний бортовий причіп транспортного засобу і виїхав за межі села Білин Ковельського району, де в подальшому ОСОБА_8 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до довідки, виданої ДП «Ковельське лісове господарство» вартість одного кубометра пиломатеріалу обрізного товщиною 30 мм становить 3400 гривень, вартість одного кубометра пиломатеріалу обрізного товщиною від 60 мм становить 3800 гривень.
Всього ОСОБА_8 таємно викрав з території подвір`я новобудови за адресою: АДРЕСА_4 дерев`яні дошки, розмірами 380 см х 12 см х 3 см в кількості 45 штук, загальним об`ємом 0,6156 кубометра, вартістю 2093,04 гривень, та дерев`яні крокви, розмірами 350 см х 17 см х 6 см в кількості 10 штук, загальним об`ємом 0,357 кубометра, вартістю 1356, 60 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 таємно, повторно викрав вищеописані дерев`яні дошки та крокви, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 3449,64 гривень.
Також, він 23.04.2021 року близько 00 години 00 хвилин, повторно прийшов на неогороджене подвір`я новобудови, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_4 , де, шляхом вільного доступу, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, за допомогою ОСОБА_9 , який на прохання ОСОБА_8 , прибув на автомобілі марки «ИЖ» д.н.з. НОМЕР_1 з бортовим причепом марки «Бджілка» д.н.з. НОМЕР_2 до подвір`я за вказаною адресою та був необізнаним про його злочинні наміри, переніс разом з ним за межі території новобудови обрізний пиломатеріал хвойних порід «сосна», що був розміщений на вказаному подвір`ї, а саме: дерев`яні дошки, розмірами 380 см х 12 см х 3 см в кількості 75 штук, дерев`яні дошки, розмірами 250 см х 12 см х 3 см в кількості 140 штук та дерев`яні крокви, розмірами 350 см х 17 см х 6 см в кількості 6 штук, звідки разом з ним завантажив вказане майно на даний бортовий причіп транспортного засобу і виїхав за межі села Білин Ковельського району, де в подальшому ОСОБА_8 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до довідки, виданої ДП «Ковельське лісове господарство» вартість одного кубометра пиломатеріалу обрізного товщиною 30 мм становить 3400 гривень, вартість одного кубометра пиломатеріалу обрізного товщиною від 60 мм становить 3800 гривень.
Всього ОСОБА_8 таємно викрав з території подвір`я новобудови за адресою: АДРЕСА_4 :
- дерев`яні дошки, розмірами 380 см х 12 см х 3 см в кількості 75 штук;
- загальним об`ємом 1,026 кубометра, вартістю 3488,4 гривень;
- дерев`яні дошки, розмірами 250см х 12 см х 3 см в кількості 140 штук загальним об`ємом 1,26 кубометра, вартістю 4284 гривень;
- дерев`яні крокви, розмірами 350 см х 17 см х 6 см в кількості 6 штук, загальним об`ємом 0,2142 кубометра, вартістю 813,96 гривень.
Тим самим ОСОБА_8 таємно, повторно викрав вищеописані дерев`яні дошки та крокви, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 8586,36 гривень.
Також, він же, 05 серпня 2021 року, близько 22 години 00 хвилин, повторно з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, прибув на автомобілі марки «Honda» Accord, реєстраційний номер НОМЕР_3 , до дачного будинку АДРЕСА_5 , де шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав металопрофільні листи паркану в кількості 16 штук, якими огороджене подвір`я вказаного будинку, а саме: 2 листи розмірами 1,72 м х 1,10 м кожен та 14 листів розмірами 1,90 м х 1,10 м кожен загальною вартістю 4405,22 гривень, які завантажив у багажне відділення вищевказаного транспортного засобу і виїхав за межі садівничого масиву «Дружба», де в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Тим самим ОСОБА_8 повторно, таємно викрав вищеописані металопрофільш листи паркану, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 4405,22 гривень.
Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненій повторно, та у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, обвинувачений ОСОБА_8 , вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України (Том 1 а.с.228-230).
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інетерсах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції, щодо встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних првопорушнеь та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Вважає, що призначаючи покарання суд першої інстанції неналежним чином врахував відсутність скарг за місцем проживання обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність заявлених претензій з боку потерпілих, наявність обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ч.1 ст.66 КК України, а саме визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а також молодий вік обвинуваченого. За час проведення досудового слідства та судового розгляду ОСОБА_8 вже багаторазово пожалкував про скоєні ним кримінальні правопорушнення, навчений та покараний наріканням оточуючих людей, у скоєному проявив щиросердечне розкаяння, в разі його звільнення від покарання з випробуванням зможе влаштуватись на роботу та компенсувати потерпілим спричинену його діями майнову шкоду. Щодо характеризуючих особистості обставин: обвинувачений є раніше судимий, однак характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом із співмешканкою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Вважає, що є підстави для застосування ст.75 КК України. Просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавленя волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_8 до відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням (Том 2 а.с.2-4).

В судове засідання не з`явилися обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілі, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Від них на адресу апеляційного суду не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення розгляду справи. На адресу суду 14.09.2022 року від заступника начальника Ковельского РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_13 надійшов рапорт, з якого вбачається що виконати привід до ОСОБА_8 не являється можливим, оскільки обвинувачений відсутній за місцем проживання, однак ОСОБА_8 повідомлений про судове засідання (Том 2 а.с.32-33). Учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання не заперечували, щодо продовження розгляду справи у відсутності обвинуваченого та потерпілих. Їх неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; думку захисника обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненій повторно, та у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувались.
Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.
Під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним в обсязі висувного йому обвинувачення.
Оскільки він та інші учасники судового провадження не заперечували проти скороченого дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд першої інстанції обмежився тільки допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують обвинуваченого, як особу, а тому учасники судового провадження тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.
У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,
Водночас, щодо доводів захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене йому покарання є надто суворим та про наявність підстав для призначення покарання не пов`язаного з позбавлення волі, то вони, на думку апеляційного суду, є безпідставними з наступних підстав.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому воно повинно бути необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
В той же час згідно зі ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Тобто, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд відніс визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відніс рецидив злочинів.

Крім того, судом при призначенні покарання правильно враховано майновий та сімейний стан обвинуваченого, позицію потерпілих щодо покарання, а також те, що протягом тривалого часу заподіяна шкода обвинуваченим не відшкодована, навіть частково, що свідчить про його байдуже ставлення до необхідності відшкодування шкоди.
Тому врахувавши всі обставини в кримінальному провадженні в їх сукупності, у тому числі й ті, на які посилається у своїй апеляційні скарзі захисник обвинуваченого, яким судом першої інстанції була надана вірна оцінка, призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі без застосування ст.ст.75, 76 КК України. При цьому враховав, що раніше до обвинуваченого застосовувалося покарання з випробуванням і він повторно вчиняв кримінальні правопорушення.

На думку апеляційного суду призначене покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень. Також судом першої інстанції вірно зазначено про відсутність підстав для застосування іншого виду покарання, з чим і погоджується апеляційний суд.

Апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку з мотивів наведених в апеляційній скарзі захисником обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді