Справа: № 148/685/22
Провадження №1-кс/148/198/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2022 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання начальника СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -
ВСТАНОВИВ:
До Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області 17.05.2022 надійшов рапорт поліцейського СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_4 , про те, що ним за порушення ПДР України, зупинено автомобіль «ВАЗ 21144», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , який пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 з ознаками підробки.
До ЄРДР внесено відомості за №0000063 від 17.05.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Крім того, 17.05.2022 ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я останнього, яке оглянуто та вилучено до паперового конверту з підписами понятих та начальника сектору дізнання Тульчинського РВП.
Так, постановою начальника СД від 17.05.2022 вилучений об`єкт визнано речовим доказом, який приєднано до матеріалів кримінального провадження.
На думку начальника СД на зазначений у клопотанні об`єкт поширюється правовий режим тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим, з метою встановлення обставин вчинення кримінального проступку, на нього слід накласти арешт.
Начальник СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , оскільки вказаний об`єкт є доказом, який необхідно для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешту у вигляді заборони користування і розпорядження на відчуження на посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .
Тимчасово вилучене майно залишити при матеріалах кримінального провадження.
Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.
Виконання ухвали доручити начальнику СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1