Справа № 369/9456/22
Провадження № 1-кс/369/1635/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000600 від 27.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді з клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів за місцем проживання підозрюваної за адресою: АДРЕСА_2 . Покласти наступні обов`язки:

цілодобово не залишати місце свого проживання по АДРЕСА_2 ;

прибувати до слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області чи іншої визначеної в порядку чинного законодавства України службової особи за їх викликом;

заборонити спілкуватися з потерпілою ОСОБА_7 .

Обґрунтування клопотання

Слідчими СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області розслідується кримінальне провадження №0000600 від 27.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за фактом вчинення 27.09.2022 у м.Вишневе Бучанського району Київської області шахрайських дій стосовно ОСОБА_7 .

У ході досудового розслідування кримінального провадження 27.09.2022 року о 16 годині 24 хвилині в порядку ст.208 КПК України працівниками поліції затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як підозрюваних у вчиненні вищевказаного злочину.

28.09.2022 року з додержанням порядку та строків, встановлених ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а саме в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб .

Згідно повідомлення про підозру, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб досягли злочинної змови на вчинення дій, пов`язаних із заволодіння чужим майном шляхом обману, на території Київської області.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, 27.09.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 прибули до м.Вишневе Бучанського району Київської області, де спільно склали план своєї злочинної діяльності.

У той же день, 27.099.2022, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, близько 10 години 30 хвилин на автомобілі марки «ВАЗ-217130», д.н.з. НОМЕР_1 , прибули до багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи узгоджено, під приводом обряду ворожіння та зняття порчі, перебуваючи поблизу багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 підійшла до ОСОБА_7 та стала говорити про те, що в ОСОБА_7 проблеми зі здоров`ям через те, що на ній «висить порча» та що вона ( ОСОБА_8 ) може її вилікувати. Далі, діючи згідно заздалегідь узгодженого плану, до них підійшла ОСОБА_4 та стала говорити, що ОСОБА_8 дійсно зможе вилікувати потерпілу, тим самим, ввела її в оману, викликавши довіру у потерпілої ОСОБА_7 до надприродних здібностей ОСОБА_8 щодо можливостей лікування людей.

Здобувши в такий спосіб довіру потерпілої, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_4 на протиправне заволодіння чужим майном ОСОБА_7 , запропонувала останній зняти порчу наявними у неї грошима. Остання, будучи впевненою у своєму зціленні ОСОБА_8 , пішла за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_4 , звідки взяла грошові кошти у сумі 1 620 доларів США (що станом на 27.09.2022 року згідно з офіційним курсом НБУ становить 59 241, 13 гривень) та 8 200 гривень та повернулась до подвір`я даного будинку, де перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , та передали їм дані гроші.

ОСОБА_8 , отримавши у своє розпорядження майно потерпілої ОСОБА_7 , а саме грошові кошти в сумі 1 620 доларів США (що станом на 27.09.2022 року згідно з офіційним курсом НБУ становить 59241, 13 гривень) та 8 200 гривень, з метою його заволодіння шляхом обману, розпочала проводити обряд, під час якого щось проговорювала, замотала гроші, які під час цих маніпуляцій непомітно для потерпілої замінила на сувеніри ззовні схожі на грошові кошти, та замотала їх у поліетиленовий пакет, який поклала у сумку ОСОБА_7 , після чого сказала потерпілій швидко повертатись додому, не оглядатися та нікому не казати про проведений обряд.

У цей час ОСОБА_4 в період обряду ніби ворожіння, постійно знаходилась поруч та спостерігала за обстановкою на подвір`ї, забезпечуючи цим безпеку їх злочинної діяльності.

Після закінчення обряду ніби ворожіння, що закінчився заволодінням грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 1 620 доларів США (що станом на 27.09.2022 року згідно з офіційним курсом НБУ становить 59 241,13 гривень) та 8 200 гривень, ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_4 про успішну реалізацію їх спільного злочинного умислу. В подальшому вони спільно покинули місце вчинення злочину на автомобілі марки «ВАЗ-217130» д.н.з. НОМЕР_1 .

Привласненими грошима в сумі 1 620 доларів США (що станом на 27.09.2022 року згідно з офіційним курсом НБУ становить 59 241,13 гривень) та 8 200 гривень ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілій матеріального збитку на загальну суму 67 441,13 гривень.

Під час розгляду вказаного клопотання просить врахувати наступне.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Харків, українка, громадянка України, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично тимчасово проживаюча по АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судима.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, який враховуючи ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є нетяжким злочином, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

Підозрювана ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала.

Разом з тим, підозра у вчиненні злочину обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: показаннями потерпілої, показаннями свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України, протоколами огляду місця події та іншими доказами в їх сукупності.

У ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з метою забезпечення виконання нею перед органом досудового розслідування та судом покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрювана, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є нетяжким злочином, та максимальне покарання за який становить до 3 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Підозрювана ОСОБА_4 не одружена, ніде не працює, зареєстрована по АДРЕСА_1 , до затримання в порядку ст.208 КПК України тимчасово проживала в м Васильків Обухівського району Київської області, а тому існує ризик залишення нею місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності (ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України).

Приймаючи до уваги зібрані під час досудового розслідування докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, орган досудового розслідування приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити незаконний вплив на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякування цих осіб, зокрема вона може вплинути на потерпілу ОСОБА_7 , місце проживання якої відоме підозрюваній (ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Крім того, в даному разі наявний реальний ризик вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення (пункт 5 ч.1 ст.177 КПК України). Цей ризик обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні корисливого злочину, вона не має постійного місця роботи та засобів для існування, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 може в подальшому вчинити аналогічний злочин чи інші кримінальні правопорушення, якщо буде вільно пересуватися.

Враховуючи вищевикладене, необхідно обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який дієво забезпечить виконання підозрюваною передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Сукупність вказаних обставин та фактичних даних свідчить про те, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вищевказаних ризиків та виконання покладених на підозрювану обов`язків, а тому слідчий звертається до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , яке не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Сторони в судовому засіданні

Прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Захисник та підозрювана заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний час.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п.9 ч.2 ст.131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч.1 ст.42 КПК України). Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.09.2022, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000600 розпочате 27.09.2022 року.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Отже, у відповідності до вимог ст.42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

-чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

-чи наявні ризики кримінального провадження;

-чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

-індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри:

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а саме в заволодінні чужим майном щляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_4 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені відомості, надані сторонами, зокрема: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.09.2022 року, протокол допиту потерпілого від 27.09.2022 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.09.2022 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.09.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27.09.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.09.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.09.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 27.09.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 27.09.2022 року.

Зазначені відомості у сукупності дають підстави слідчому судді вважати, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання докази в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваною кримінального правопорушення. Отже дотримані стандарти п.1 ч.3 ст. 132 та ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри.

Щодо ризиків кримінального провадження:

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

-незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні,

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заявлені ризики заслуговують на увагу з огляду на таке:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до нетяжких і карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , у сукупності з іншими обставинами. Підозрювана має дитину, однак вона перебуває не тільки на її утриманні, оскільки у свідоцтві про народження дитини також зазначений її батько. Окрім цього, маючи сім`ю та дитину підозрювана не працює, а вчиняє кримінальні правопорушення. Отже наявність міцних соціальних зв`язків, які в умовах притягнення до кримінальної відповідальності, могли б утримувати підозрювану в місці свого проживання від переховування від органу досудового розслідування та суду не є підтвердженою в достатній мірі.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Також враховуючи той факт, що зареєстроване місце проживання у м.Харкові. Співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому зі засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків також є досить обґрунтованим з огляду на те, що підозрюваній відомо де проживає потерпіла та свідки (оскільки їй було вручене клопотання про застосування запобіжного заходу до якого долученні копії протоколів допиту свідків).

Необґрунтованим є ризик вчинення іншого злочину, оскільки ОСОБА_4 є раніше не судимою особою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що частково існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту:
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ст.181 КПК України). У відповідності до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Санкція ч.2 ст.190 КК України, яка інкримінується ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі до трьох років, що обумовлює можливість застосування домашнього арешту.

За таких умов застосування щодо ОСОБА_4 домашнього арешту є можливим і відповідає положенням законодавства.

В світлі конкретних обставин цієї справи, для нівелювання ризиків кримінального провадження, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної слідчий суддя вбачає за можливе та доцільне застосувати до нього цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

За таких умов, приймаючи до уваги визначені ст.178 КПК України та досліджені в судовому засіданні обставини, зважаючи на визначену слідчим роль підозрюваної у вчиненні правопорушення та аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя доходить висновку, що домашній арешт є достатнім та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження. Тому клопотання слід задовольнити.

Щодо застосування домашнього арешту в нічний час доби, слідчий суддя зазначає, що ця вимога є необґрунтованою стороною захисту, оскільки підозрювана вчинила злочин близько 10 години 30 хвилин (тобто днем).

Зокрема, слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді, адже вони пов`язані з перебуванням підозрюваної на території вчинення злочину і з потенційним доступом останньої до свідків, потерпілої, які мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч.1 ст.176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрювану обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження свободи підозрюваної.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, ніж домашній арешт, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (в тому числі шляхом неналежного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження.

Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст.178 КПК України:

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує такі обставини:

-надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України;

-інкримінований злочин КК України відноситься до нетяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі;

-станом на сьогоднішній день ОСОБА_4 виповнилося повних 24 роки;

-підозрювана, має малолітню доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 ;

-даних про те, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки на території України не надані;

-дані щодо майнового стану підозрюваної не надані;

-підозрювана ОСОБА_4 раніше не судима.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України:

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, про які зазначає слідчий у клопотанні. За таких умов на підозрювану покладаються такі обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого проживання по АДРЕСА_2 ;

- прибувати до слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області чи іншої визначеної в порядку чинного законодавства України службової особи за їх викликом;

- заборонити спілкуватися з потерпілою ОСОБА_7

Ч.6 ст.181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Тому строк домашнього арешту та дії покладених на нього обов`язків встановлюється слідчим суддею до закінчення строку досудового розслідування, тобто на 60 днів.

За таких умов наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та індивідуальними особливостями підозрюваної дають слідчому судді процесуальні підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Зважаючи на викладене, клопотання слідчого є обґрунтованим та його слід задовольнити, застосувавши до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000600 від 27.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, українки, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів за місцем проживання підозрюваної за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого проживання по АДРЕСА_2 ;

- прибувати до слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області чи іншої визначеної в порядку чинного законодавства України службової особи за їх викликом;

- заборонити спілкуватися з потерпілою ОСОБА_7 .

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1