У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2774/22

№ 1-кс/183/695/22

20 червня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у у закритому судовому засіданніклопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погодженого прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 20.05.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання, яке передано слідчому судді 14.06.2022 року.

В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Так, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 призвано на військову службу по мобілізації 2 лютого 2015 року. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду головного сержанта 5-Ї батареї 2-го дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 46 від 29 лютого 2016 року солдата ОСОБА_5 , головного сержанта гарматної артилерійської батареї гарматного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який з 23 грудня 2015 року самовільно залишив розташування підрозділу, який тимчасово дислокувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , вважати таким що 26 лютого 2016 року прибув до військової частини АДРЕСА_2 та приступив до виконання службових обов`язків.
Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 на підставі ст. 65 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст. 1, 3, п. 8, ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свято і непорушно додержуватися законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, 23 грудня 2015 року самовільно залишив свій підрозділ військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який тимчасово дислокувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , вчинене в умовах особливого періоду, ухиляючись від військової служби у період з 23 грудня 2015 року по 25 лютого 2016 року, чим фактично протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 підозрюється в тому, що, будучи військовослужбовцем і проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , діючи на порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 14, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, п. 8, ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24, 39, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби 23 грудня 2017 року самовільно залишив військову частину, яка тимчасово дислокувалась поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , вчинене в умовах особливого періоду, проводячи час на власний розсуд, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , ухиляючись від військової служби до 25 лютого 2016 року, тобто незаконно перебуваючи за межами підрозділу з 23 грудня 2015 року до 25 лютого 2016 року, чим фактично протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не приймаючи мір для повернення на службу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.
У зв`язку з цим, 31 серпня 2017 було направлено повідомлення про підозру у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, тобто, у самовільному залишенні військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду.

Слідчий обґрунтовує необхідність задоволення клопотання, наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину; метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення;

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, з урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськуперебуває провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 20.05.2016 року, за підозрою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відомостей про те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру або у порядку ст.135 КПК України вжито заходів повідомлення про підозру, до клопотання ні слідчим, ні прокурором не додано.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Подане слідчим клопотання не містить належного обґрунтування того, чому він вважає наявним ризик переховування від органу досудового розслідування.

На думку слідчого факт ухилення ОСОБА_5 від органів досудового розслідування підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . З такими доводами слідчий суддя не погоджується, оскільки протоколи допиту цих осіб датовані 2016 та 2017 роками.

Відомостей про те, що з 2016 року по теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_5 викликався, або ухилявся від явки до слідчого, прокурора, матеріали клопотання не містять. Твердження слідчого про те, що ОСОБА_5 на теперішній час переховується від органу досудового розслідування не ґрунтуються на жодному доказі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбаченихч.6 ст. 193 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 15.06.2022 року (справа №183/2774/22, провадження 1-кс/183/694/22) в задоволенні клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.
Відтак, розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного можливий лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу (ч.6 ст.193 КПК України).

Наявність перелічених обставини прокурором та слідчим не доведено.

Враховуючи, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, а підозрюваний ОСОБА_5 у судове засідання не доставлений, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погодженого прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 20.05.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів.

Суддя ОСОБА_1