ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1928/22 Справа № 205/2438/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
З апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 вбачається, що він не згоден з ухвалою суду та просить застосувати до нього ст.81 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що він не має стягнень та має 3 заохочення.

Зазначає, що посилання суду на те, що він був неодноразово судимий, вже звільнявся з місць позбавлення волі на підставі ст.81 КК України, а також від відбування покарання з іспитовим строком не є підставами для відмови у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовнодострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою не довів свого виправлення, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, крім того, він раніше звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком та умовно-достроково, проте знову вчиняв умисні злочини, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 у повній мірі не став на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення.
Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_8 за час його перебування в Дніпровській установі виконання покарань № 4 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Софіївська виправна колонія № 55 характеризувався добре, мав 3 заохочення, стягнень не мав. З 01.04.2022 року засуджений проходить курс лікування в Спеціалізованій туберкульозній лікарні при ДУ Дніпровська виправна колонія № 89. Не працевлаштований у зв`язку із хворобою. До лікування ставиться задовільно. За час відбування покарання характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має. У відношенні до представників адміністрації стриманий, тактовний, але в бесідах не завжди відвертий, приховує свої справжні наміри та погляди. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу Правова просвіта, Підготовка до звільнення. 18.08.2021 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, та 04.05.2022 року - відмовлено у застосуванні ст.81 КК України.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Наявність у ОСОБА_8 лише трьох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 12.11.2019 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Посилання суду першої інстанції на те, що засуджений неодноразово судимий, раніше звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком та умовно-достроково, проте знову вчиняв умисні злочини, оцінено у сукупності з іншими обставинами, що не вказують на доведення виправлення засудженого.
Посилання засудженого на те, що він має 3 заохочення та не має стягнень не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання засудженого, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4