Справа № 761/7860/22
Провадження № 1-кс/761/4454/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 221 100 000 000 99 від 02.05.2022, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Рокитне Рокитнянського р-ну Київської обл., громадянин України, українець, з вищою освітою, директор ПП «Агро-Приват», перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 2861 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що 02.05.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 2861 КК України, відповідно до якої підозрюваний 01.05.2022, керуючи автомобілем «BMW 730LD», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порушення вимог пункту 2.3 «б, д» 2.9 «а», 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок недотримання безпечної швидкості руху, дистанції та інтервалу допустив зіткнення з мопедом, під керуванням ОСОБА_7 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда ОСОБА_7 та його пасажир ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.
На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що мають значення для вставнолення обставин вчинення кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на тому, що ризики, наведені стороною обвинувачення, необґрунтовані, переховуватись чи іншим чином перешкоджати провадженню ОСОБА_4 наміру не має, оскільки на його утриманні перебувають дві неповнолітні дитини, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, тому просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, тобто наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у такому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді 12 років позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що вчинення підозрюваним дій з метою переховування цілком ймовірне.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Характер інкримінованого підозрюваному злочину, що вчинений внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 , що підтверджує високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Також, слідчий суддя вважає не безпідставним ризик вчинення підозрюваним протиправних дій з метою здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальну провадженні.

Крім того, враховуючи початкову стадію кримінального провадження, не виключено, що підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на знищення чи спотворення речей та документів, що мають значення для вставнолення обставин вчинення інкримінованого злочину.

Однак, стороною обвинувачення не доведений ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

У силу ст.178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Санкція ч.4 ст. 2861 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , спричинив загибель людей.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою визначити по 29 червня 2022 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1