Справа № 372/2080/22
Провадження № 1-кп-258/22
В И Р О К
іменем України

26 вересня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Обухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000755 від 06.07.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Якличі, Сосницького району, Чернігівської області, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, неодружений, не працюючий, не маючий на утриманні малолітніх дітей, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
05 липня 2022 року близько о 20 год. 50 хвилин працівникам ВРПП Обухівського РУП, а саме інспектору відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області капітану поліції ОСОБА_6 та інспектору відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області майору поліції ОСОБА_7 , надійшло повідомлення про те, що невідома особа чоловічої статті з ознаками можливого алкогольного сп`яніння, керує транспортним засобом марки "Mercedes-Benz" д.н.з., НОМЕР_2 , на автодорозі Київ-Знам`янка Н01, Обухівського району Київської області.

В подальшому 05 липня 2022 року близько о 21 год. 00 хвилин поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автодорозі Київ-Знам`янка Н01, 43 км +500, м. Обухів, вул. Піщана, біля будинку 101В та АЗС «ВОГ», Київської області, виявили автомобіль марки "Mercedes-Benz CL 600", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , за підозрою останнього у керуванні вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням правил дорожнього руху.

Поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представились та повідомили водія ОСОБА_4 про перевірку ними підозри щодо можливого керування ним транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, про яке вказують випадкові оточуючі свідки, застосування відео-зйомки та висунули вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль. Водій ОСОБА_4 відповів згодою та надав наявні запитуванні документи, окрім водійського посвідчення, якого він не має.

Після цього, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оглянувши документи водія ОСОБА_4 , в спілкуванні з останнім виявили у водія ОСОБА_4 ознаки алкогольного сп`яніння, що є порушенням правил дорожнього руху, про що повідомили останньому, запропонувавши пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або пройти огляд на місці за допомогою пристрою для визначення рівня сп`яніння «Драгер», на що ОСОБА_4 відмовився, не визнав вказаний факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та запропонував поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не складати жодних адміністративних матеріалів та відпустити його, на що отримав відмову.
Водночас водія ОСОБА_4 повідомлено про порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху та необхідність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, за що передбачено адміністративна відповідальність у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в разі встановлення факту алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В цей час у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що вчинив порушення Правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, виник злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за порушення пункту 2.5 «Правил дорожнього руху».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього процесуальних документів про притягнення до адміністративної відповідальності, 05 липня 2022 року о 21:42 годин ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні салону службового автомобіля поліції марки "Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_3 , розташованого на узбіччі автодороги Київ-Знам`янка Н01, 43 км +500, м. Обухів, вул. Піщана, біля будинку 101В та АЗС «ВОГ», Київської області, в спілкуванні із працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що інспектор відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 та інспектор відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході спілкування із працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висловив словесну пропозицію надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1000 гривень за не складання відносно нього процесуальних документів про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху за вчинені ним адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що отримав відмову та був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі.

Цього ж дня о 21.43 годин ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні салону службового автомобіля поліції марки «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_3 , розташованого на узбіччі автодороги Київ-Знам`янка Н01, 43 км +500, м. Обухів, вул. Піщана, біля будинку 101В та АЗС «ВОГ», Київської області, не звертаючи уваги на попередження поліцейських про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, дістав із кишені своїх штанів одну банкноту грошових коштів номіналом 1000 гривень, та надав їх поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поклавши дані кошти в бардачок біля ручки перемикання коробки передач, між передніми сидіннями службового автомобіля поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища.

26.09.2022 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена відповідно до вимог ч. 4 ст. 369, ст. 472 КПК України між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .
У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили затвердити вказану угоду.
Сторонами цієї угоди є:
- прокурор у кримінальному провадженні прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі статей 36,37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000755 від 06.07.2022 року;
- обвинувачений у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 .
Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .
Угода про визнання винуватості містить: формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, що наведено вище за текстом мотивувальної частини цього вироку; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення.
Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому - щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, у тому числі, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявляти клопотання, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені уст. 476 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, за участю захисника без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності заст. 389-1 КК України. У зв`язку з чим ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджене покарання та врахувати, що він повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, засуджує свою поведінку.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені статтями 469,470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому вказана угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку проте,що уданому кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості, оскільки: її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення; обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтвердив можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.
При цьому, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив із наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Одночасно положеннями ч. 5 ст. 469 КПК України визначено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд у порядку, передбаченому статтями 468-476 КПК України, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , винуватість ОСОБА_4 у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища доведена поза розумним сумнівом, а його дії стороною обвинувачення правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості, укладеної 03 серпня 2022 року між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам статей 469, 472 КПК України.
Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, з призначенням покарання за ч 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. відповідає вимогам закону, а отже відповідно до умов угоди ОСОБА_4 необхідно призначити це покарання.

Оскільки таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 7, 368-371, 373, 374, 395, 468-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 серпня 2022 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000755 від 06.07.2022 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 755,12 грн за проведення експертизи в дохід держави.
Речові докази:
- грошові кошти у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, які передано на зберігання до індивідуального сейфу уповноваженого банку ПАТ «Укргазбанк» - звернути в дохід держави;

- один DVD+R диск із аудіо-відео файлами проведення 05.07.2022 огляду місця подій службового автомобіля поліції марки Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_3 зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- один DVD+R диск із аудіо-відео файлами подій за 05.07.2022 із відео фіксацією обставин спілкування поліцейських із ОСОБА_4 - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1