Провадження № 1-кс/686/8121/22
УХВАЛА
07 вересня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, пенсіонера, інваліда третьої групи, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0002090,

встановив:
07.09.2022 року слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконного впливу на потерпілого, свідків, судово-медичного експерта у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що 05 вересня 2022 року, близько 21 год 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочав словесну суперечку із ОСОБА_8 . Під час зазначеного конфлікту у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Надалі ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень іншій особі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти потерпілого ОСОБА_8 на відстані витягнутої руки, тримаючи в правій руці за горловину скляну пляшку, умисно наніс нею один удар по лівій частині голови ОСОБА_8 , в результаті чого пляшка розбилась. В подальшому, уламками вказаної розбитої пляшки, тримаючи її за горловину в правій руці, ОСОБА_6 умисно наніс удар по лівій частині шиї потерпілого.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї і голови, геморагічного шоку 3 ступеня, які за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя потерпілого в момент заподіяння.

06 вересня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження (докази), дають підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.»

Слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002090 від 06.09.2022 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

06.09.2022 р. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання - 00 год. 05 хв. 06.09.2022 р.

06.09.2022 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Твердження захисника щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на первинній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протокол огляду місця події від 05.09.2022 р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.09.2022 р.; протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 06.09.2022 р., протокол затримання ОСОБА_6 від 06.09.2022 р. та інші матеріали кримінального провадження.), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Повідомлені свідком ОСОБА_14 обставини щодо того, що вона не бачила у ОСОБА_6 скляної пляшки, близько 21 год. 05.09.2022 р., коли він виходив з її подвір`я, що розташоване на відстані близько 100 м. від місця проживання ОСОБА_6 , станом на момент розгляду клопотання слідчого, не є беззаперечними доказами того, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованою.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення правопорушення, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Санкція ч.1 ст.121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки, потерпілі судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, вважаю недоведеним існування ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, про які йдеться у клопотанні слідчого, оскільки лише та обставина, що ОСОБА_6 офіційно не працює, не може свідчити про існування вказаних ризиків. До того ж, прокурор в судовому засіданні зазначив, про відсутність вказаних ризиків та про відсутність ризику впливу ОСОБА_6 на судово-медичного експерта.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, є пенсіонером, інвалідом третьої групи.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

При цьому наявність постійного місця проживання підозрюваного, інвалідності, позитивної характеристики, за встановлених обставин, не є достатньою обставиною для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, застави, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 04.11.2022 року включно.

У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, адже ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, із застосуванням насильства до потерпілого.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 04 листопада 2022 року включно.

Ухвала діє по 04 листопада 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя