ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4998/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/140/22 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5 прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000565 від 18 квітня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано щодо підозрюваного
ОСОБА_7 06 червня 1979 року українця, уродження м. Тернополя, українця, горомадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 16 червня 2022 року.
Визначено підозрюваному ОСОБА_10 розмір застави у сумі 74 430 гривень.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000565 від 18 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєного стану в Україні № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України Про введення воєного стану в Україні, відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 зв. 24 лютого 2022 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 квітня 2022 року близько, 23 годин 20 хвилин у ОСОБА_7 , який раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановлений законом порядок, перебуваючи в під`їзді №1, будинку АДРЕСА_2 , виник злочинрий умисел, спрямований на викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 17 квітня 2022 року близько 23 годин 20 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи поряд із дверима, які ведуть на дах під`їзду АДРЕСА_3 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, переконавшись, що поблизу нікого немає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, пошкодив навісний замок шляхом зривання його дією фізичного зусилля та проник на дах вказаного будинку.
Надалі, ОСОБА_7 , перебуваючи на даху, таємно викрав супутникову антену марки Inverta вартістю 1000 гривень, з якою втік з місця вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.
Відомості за вказаним фактом 18 квітня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000565 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
18 квітня 2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 квітня 2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді такою, що не відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України.
На думку апелянта, висновки слідчого суді щодо обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України є необґрунтовані та невмотивовані.
В обґрунтування своїх доводів, стверджує, що стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами обставини ризиків, за яких підозрюваний не буде виконувати свої процесуальні обов`язки.
Звертає увагу, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується його підзахисному, не може бути єдиною підставою для позбавлення волі особи.
Зазначає, що слідчим суддею не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем свого проживання, а пред`явлена підозра необґрунтована та не підтверджена доказами.
Вказує, що визначений слідчим суддею розмір застави суперечить вимогам ч.4 ст.182 КПК України, оскільки є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його проживання: АДРЕСА_1 із застоуваннмя електронних засобів контролю.
Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити,скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання; прокурора, який рішення слідчого судді щодо обраного підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу вважає законним та обґрунтованим і тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 .
Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 , який є раніше судимим, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185, КК України, що підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких на предмет обґрунтованості пред`явленої підозри належним чином мотивовано та викладено слідчим суддею у судовому рішенні.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказавши, що останній раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинив знову умисний корисливий злочин проти власності, а також зазначив про наявність ризиків, визначених в п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім того, слідчим суддею враховано також, що на даний час в Тернопільському міськрайонному суді знаходиться на розгляді чотири обвинувальних акти, складених щодо ОСОБА_7 . Про вчинення ним умисних корисливих злочинів.
Вказані факти свідчать про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 продовжує злочинну діяльність, а це вказує на його підвищену суспільну небезпечність, як особи, яка може й надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав того, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а тому доводи сторони захисту щодо відсутності доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України є непереконливі.
За таких обставин, суд дійшов вірного висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе попередити ризики, які передбачені ст.177 КПК України.
При цьому, слідчим суддею також застосовано положення ч.3 ст.183 КПК України та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а також вимоги ст.194 КПК України щодо визначення обов`язків, які будуть покладені на ОСОБА_7 у разі внесення застави.
Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтю 177 КПК України.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При визначенні ОСОБА_7 розміру застави, слідчий суддя вірно врахував положення ст.ст.182,183 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року.
За наведених обставин, підстав для зменшення розміру застави, про що також ставить питання сторона захисту, колегія суддів не вбачає.
Доводи адвоката ОСОБА_8 про наявність підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту були належним чином перевірені судом першої інстанції і не знайшли свого підтвердження, з чим колегія суддів погоджується.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання даного виду запобіжного заходу.
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 р. про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді