Провадження № 1-кс/752/8795/20
У Х В А Л А

18 грудня 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 подане в межах кримінального провадження № 0004733 від 01.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 325 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання СВ Голосіївського УП ГУНп у м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 подане в межах кримінального провадження № 0004733 від 01.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 325 КК України про накладення арешту на майно.

В обгрунтування заявлених вимог слідчий зазначила, що Слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004733 від 01.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 325 КК України.

01.11.2020 року в порядку ч.3 ст. 233 КПК України проведено обшук в закладі «Пентхаус» який належить ТОВ «Шугархаус» за адресою: м.Київ, вул. В.Васильківська, буд. 58.

Просив накласти арешт на вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно з тих підстав, що зазначене нерухоме майно визнано речовим доказом у межах кримінального провадження № 0004733.
Слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у судовому засіданні відсутній.

За правилами ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання про накладення арешту, фіксування технічними засобами судового засідання не здійснювалось у зв`язку з відсутністю у судовому засіданні осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, приходжу до висновку, що в задоволенні заявлених вимог про накладення арешту необхідно відмовити з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004733 від 01.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 325 КК України.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням слідчий зазначила, що майно, яке було вилучено під час обшуку за адресою : АДРЕСА_1 має статус речового доказу у кримінальному провадженні, у звязу з чим слідчим слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України ,арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати , що воно відповідає критерям , зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
В той же час, посилання слідчого у клопотанні на те, що майно, яке вилучено під час обшуку за адресою : АДРЕСА_1 визнано речовим доказом, є процесуально безпідставним, оскільки до матеріалів клопотання про накладеня арешту не додано постанови про визнання вказаного майна речовим доказом, а відсутність такої постанови органу досудового розслідування нівелює мету накладення арешту на майно - забезпечення збереження речових доказів, і зазначене свідчить про необґрунтованість клопотання, а відтак і про відсутність належних правових підстав для його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНп у м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 подане в межах кримінального провадження № 0004733 від 01.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 325 КК України про накладення арешту на майно, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1