№ 174/523/20
№ 1-кп/207/90/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.5 ст.301, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.5 ст.301 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до п.20-5 Розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

У зв`язку зі відсутністю головуючого судді ОСОБА_7 , питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішує суддя ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 2 місяці, а точніше на 60 днів, так як перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході обвинувачений може переховуватись від органів прокуратури та суду, скоїти інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просять змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він має міцні соціальні зв`язки і не має наміру переховуватись від суду. Також прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Клопотання ґрунтується на припущеннях прокурора.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено, що, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як з`ясовано у судовому засіданні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 було продовжено до 02.06.2022 року.

Суд враховує, ризик вірогідності його переховування від суду, скоєння ним нових злочинів чи правопорушень, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою не встановлено. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, не має сталих соціальних зв`язків, офіційно не працює, зареєстрований за межами даної області, проживав без реєстрації у іншому місті, відмінному від місця реєстрації і при цьому мешкав у одній родині разом з малолітньою потерпілою, відносно якої йому інкриміновано вчинення тяжкого злочину, тому є підстави вважати, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого підлягає задоволенню повністю.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 29 липня 2022 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.5 ст.301, ч.1 ст.309 КК України до 29 липня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1