Справа № 584/458/22
Провадження № 1-кп/584/134/22
В И Р О К
Іменем України

27.07.2022 Путивльський районний суд Сумської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000063 від 17 червня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Суми, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не одруженої, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , народила спільну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до абзацу 4 ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.

В подальшому, проживаючи разом з ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та виховуючи спільну дитину, ОСОБА_4 29 липня 2020 року близько 09 год. 00 хв. подала до Управління соціального захисту населення Путивльської районної державної адміністрації завідомо неправдиві відомості у заяві №826 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а саме - відомості з приводу того, що вона є одинокою матір`ю та з батьком своєї дитини не проживає. В результаті цього, ОСОБА_4 , як одинокій матері, у період з жовтня 2020 року по грудень 2020 року було нараховано грошові кошти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 у розмірі 1496 грн. 15 коп.

В подальшому ОСОБА_4 , не маючи ніякого права на отримання нарахованих коштів, умисно, з корисливою метою, зняла збанківської картки нараховані кошти та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим спричинивши державному бюджету України в особі Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації матеріальні збитки на суму 1496 грн. 15 коп.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Під час досудового розслідування 30 червня 2022 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.190 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Заслухавши прокурора, яка вважала можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченої, яка підтвердила, що свою вину визнає та розкаюється у скоєному, цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклала добровільно і згодна на узгоджене покарання, думку представника потерпілого, яка підтвердила, що добровільно уклала таку угоду, наслідки її затвердження розуміє, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки укладення і затвердження угоди.

Такі наслідки затвердження угоди повністю розуміє і представник потерпілого.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфіковані правильно.

Оскільки цим кримінальним правопорушенням заподіяно шкоду лише потерпілому, представник якого скористалася своїм правом на примирення, умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб.

Узгоджене сторонами покарання суд вважає таким, що відповідає санкції інкримінованої статті та ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення.

Щире каяття ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування збитків суд визнає обставинами, що пом`якшують її покарання, а обставин, що обтяжують покарання, не вбачається.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, щиро розкаялася, негативних характеристик на останню суду не надано, примирилася з представником потерпілого, узгоджене сторонами покарання може бути призначено їй та буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про примирення може бути затверджена.

Керуючись ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 червня 2022 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000063 від 17 червня 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, і призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одну тисячу сімсот гривень).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення вирок суду може бути скасованим за клопотанням потерпілого чи прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1