Справа № 399/771/21
Провадження № 1-кп/399/32/2022
ВИРОК
Іменем України

18 травня 2022 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Онуфріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, не працюючої, інваліда ІІІ групи, не заміжньої, яка має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:
Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна з проникненням в інше приміщення за наступних обставин.

05 вересня 2021 року у обвинуваченої ОСОБА_3 виник умисел, направлений на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_6 , яке знаходилося в приміщенні гаражу домоволодіння по АДРЕСА_1 . З метою реалізації свого наміру ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в зв`язку із фізичними вадами, великою кількістю майна, що планувалося викрасти, та відсутністю можливості перевезти викрадене майно, вона, не зможе вчинити вищевказану крадіжку самостійно, вирішила залучити своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким повідомила завідомо неправдиві відомості, що належне її майно знаходиться в приміщенні гаражу домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить її колишньому співмешканцю ОСОБА_9 , який перешкоджає ОСОБА_3 на власний розсуд володіти та користуватися належним їй майном.

Далі, 05.09.2021, приблизно о 22.00 годині, обвинувачена ОСОБА_3 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були введені ОСОБА_3 в оману та не усвідомлювали протиправний характер своїх дій, на автомобілі ОСОБА_7 марки ВАЗ, модель 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 приїхали до домоволодіння по АДРЕСА_1 . Підійшовши до хвіртки паркану вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 за проханням ОСОБА_3 ножицями по металу перерізав дужку замка, на який була зачинена хвіртка паркану та ОСОБА_3 разом із ОСОБА_7 і ОСОБА_8 пройшли в двір вказаного домоволодіння, де ОСОБА_7 за проханням ОСОБА_3 ножицями по металу перерізав дужку замка, на який були зачинені ворота гаражу вказаного домоволодіння. Після цього ОСОБА_3 разом із ОСОБА_7 і ОСОБА_8 проникли в приміщення вказаного гаражу, звідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 винесли визначене ОСОБА_3 майно, а саме: електричну газонну косу марки Белорус МТЗ, модель КГ-3100, вартістю з урахуванням зносу 1700 грн. 30 коп., ланцюгову електропилу марки Procraft, модель 1800, вартістю з урахуванням зносу 1161 грн. 49 коп. та велосипед марки Aiston, вартістю з урахуванням зносу 3633 грн. 33 коп., які перенесли до автомобіля ОСОБА_7 марки ВАЗ, модель 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а після на вказаному автомобілі перевезли викрадене майно за місцем проживання ОСОБА_3 в домоволодіння по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 розпорядилася викраденим на власний розсуд.

Після цього, 05.09.2021, приблизно о 23.30 годині, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним умислом і були направлені на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_8 , яка була введена ОСОБА_3 в оману та не усвідомлювала протиправний характер своїх дій, на велосипеді ОСОБА_8 , під керуванням останньої приїхали до домоволодіння по АДРЕСА_1 , де через пошкоджені при вищевикладених обставинах хвіртку паркану та ворота гаражу ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 проникли в приміщення гаражу, звідки ОСОБА_8 винесла визначене ОСОБА_3 майно, а саме: велосипед марки «Аист» модель Smart 20 1.0, вартістю з урахуванням зносу 1519 грн. 60 коп. та зварювальний трансформатор Кентавр СТ-250С, вартістю з урахуванням зносу 1492 грн. 40 коп., які ОСОБА_3 перевезла за місцем свого проживання в домоволодіння по АДРЕСА_2 , розпорядившись таким чином викраденим на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю та розкаялась у вчиненому. Пояснила, що раніше до даної події перебувала з потерпілим в фактичних шлюбних відносинах. 05.09.2021, близько 22.00 годині, разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких вона попросила допомогти забрати свої речі, прийшли до домоволодіння потерпілого, зламали замок на хвіртці, зайшли до гаражу, зламавши замок та викрали газонну косу, електропилу та велосипед. Повернувшись пізніше з ОСОБА_8 , забрали ще один велосипед та зварювальний трансформатор. Цивільний позов потерпілого визнала в повному обсязі.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав цивільний позов та просив задовольнити.

Обвинуваченій ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть та обставини кримінального провадження. ОСОБА_3 в судовому засіданні дала покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_3 так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності її позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, його кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Ан алізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення, а тому її дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65 - 67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнання вини.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченої ОСОБА_3 не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, є інвалідом 3 групи та має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченої, її вік та стан здоров`я.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченої до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_6 подано цивільний позов до обвинуваченої, в якому він просить стягнути з відповідача 9507 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
Оскільки вина обвинуваченої у вчиненні злочину встановлена в судовому засіданні, розмір завданої шкоди не оспорюється самою обвинуваченою та доведено документально, цивільну позовну заяву визнано повністю обвинуваченою, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Судові витрати по справі слід стягнути з обвинуваченої.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачену ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 9507 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 14507 гривень.

Речові докази: навісний замок сірого кольору та дужку до замка зі слідами перекушування, а також навісний замок жовтого кольору та дужку до замка зі слідами перекушування, які знаходяться на зберіганні в кімнаті збереження речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, що знаходиться у будівлі Сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївна) Відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 2745 гривні 92 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1