Вирок
Іменем України

31.05.2022 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000806 про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адремою: АДРЕСА_1 , та проживає на АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.2 ст.361 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, отримав від останньої логін та пароль для доступу до облікового запису « НОМЕР_1 » соціальної мережі «Facebook».
В подальшому 09.10.2020 о 19:35 год., ОСОБА_5 , використовуючи належний йому персональний ноутбук, марки Lenovo Е31-80 діючи умисно, володіючи логіном та паролем попередньо отриманим від невстановленої особи, здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису «» соціальної мережі «Facebook» з метою отримання доступу до інформації, що знаходиться на вказаному облікованому записі, яка є інформацією з обмеженим доступом, створеною та захищеною відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Законів України «Про інформацію», «Про захист інформації в автоматизованих системах», «Про телекомунікації», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах»та шляхом зміни паролю за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заблокував доступ до даного облікового запису користувача облікового запису « НОМЕР_1 », та продовжив використовувати даний обліковий запис у особистих цілях, чим порушив встановлений порядок маршрутизації інформації.
Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, отримав від останньої логін та пароль для доступу до облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_2 » соціальної мережі «Facebook».
В подальшому 11.10.2020 о 03:50 год., ОСОБА_5 , діючи повторно, використовуючи належний йому персональний ноутбук, марки Lenovo Е31-80 діючи умисно, володіючи логіном та паролем попередньо отриманим від невстановленої особи, здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_2 » соціальної мережі «Facebook» з метою отримання доступу до інформації, що знаходиться на вказаному облікованому записі, яка є інформацією з обмеженим доступом, створеною та захищеною відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Законів України «Про інформацію», «Про захист інформації в автоматизованих системах», «Про телекомунікації», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» та шляхом зміни паролю за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заблокував доступ до даного облікового запису користувача облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та продовжив використовувати даний обліковий запис у особистих цілях, чим порушив встановлений порядок маршрутизації інформації.
Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в невстановлений слідством час, та місці з метою незаконного збирання, зберігання, конфіденційної інформації про осіб, незаконно отримав без належної згоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також за відсутності інших випадків, визначених законом, інформацію, щодо дати їх народження, серії, номеру та дати видачі паспорта громадян України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 та на ім`я ОСОБА_7 .
Статтею 32 Конституції України визначено право кожного громадянина на недоторканість приватного життя, на особисту і сімейну таємницю, а також заборонено збирання, зберігання, поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди. Відповідно до статті 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. Відповідно до ст.21 зазначеного Закону конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.
Відтак, в подальшому ОСОБА_5 в порушення вищезазначених норм незаконно зберігав за адресою свого проживання АДРЕСА_2 конфіденційну інформацію з особистими даними про дату народження, серію, номер та дату видачі паспорта громадян України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 та на ім`я ОСОБА_7 , чим порушив недоторканість їх приватного життя.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.182, ч.2 ст.361 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, просить суд його суворо не карати та обрати покарання, не пов`язане із ізоляцією від суспільства.
Захисник Шейхо Каміран в судовому засіданні просив суд врахувати позицію обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у несанкціонованому втручанні в роботу комп`ютерних мереж, що призвело до блокування інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, та незаконному збиранні, зберіганніконфіденційної інформації про особу, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.361, ч.1 ст.182 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, умисні та закінчені.

Також суд враховує особу винного, який раніше не судимий, неодружений, офіційно непрацевлаштований, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у виді штрафу в мінімальних межах санкцій даних норм.

При цьому, суд звертає увагу, що санкція ч.2 ст.361 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Однак, 24.03.2022 року до даної статті внесені зміни, згідно яких, несанкціонованому втручанні в роботу комп`ютерних мереж, що призвело до блокування інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно кваліфікується за ч.3 ст.361 КК України та передбачає відповідальність у виді штрафу від семи тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень - шляхом часткового складання призначених покарань.

Вирішуючи зазначене питання слід виходити також з положень, викладених в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003. №17 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено про те, що відповідно до ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього. Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. У такому випадку посилатися на статтю 69 КК України не потрібно.

Як убачається з встановлених судом обставин провадження та даних про особи обвинуваченого, ОСОБА_5 не обіймав посади та не займались діяльністю, з якими було пов`язане вчинення кримінального провапорушенння, а відтак відсутні підстави для призначення йому додаткового покарання, визначеного санкцією частини статті.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, і за переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у відповідності до ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотання з цього приводу прокурором під час судового провадження заявлено не було, а відтак підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.2 ст.361 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.182 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

-за ч.2 ст.361 КК України у виді штрафу в розмірі 7000 (семи тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 119000 (сто дев`ятнадцять тисяч) гривень без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом часткового складання призначених покарань у виді штрафу в розмірі 7100 (семи тисяч сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 120700 (сто двадцять тисяч сімсот) гривень без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) грн. 92 коп.

Скасувати арешт майна, накладений згідно ухвал слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.10.2021 року справа №463/10353/21 (провадження №1-кс/463/6537/21 та 1-кс/463/6534/21).

Речові докази:

- вилучені під час обшуку 13.10.2021 проведеного слідчим слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 в житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , а саме: системний блок марки «LogicPower» чорного кольору; хард диск із надписом model: ST96812A, PN:9W3882-188; хард диск із надписом «SAHSNNG», model: HD753LS, PN:HD753LJ; ноутбук марки «Acer»чорного кольору, с/н: LNSALOB1620190DD831601 із зарядним пристроєм до нього - повернути власнику/користувачу ОСОБА_5 .

- вилучені під час обшуку 13.10.2021 проведеного слідчим слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: Флеш-накопичувач з написом «Apacer» в корпусі чорного кольору;Флеш-накопичувач з написом «TOSHIBA», обємом 16 GB, в корпусі чорного кольору з кришкою; Стартовий пакет оператора «Київстар» номер « НОМЕР_1 », ( 69632033 0F ), без SIM-картки; Банківська картка «Monobank» номер ( НОМЕР_2 ) чорного кольору; Банківська картка «GET IN BANK» номер (5575-3732-2191-1535) чорно-білого кольору; Банківська картка «Raiffeisen BANK AVAL» номер ( НОМЕР_3 ) жовтого кольору; Роутер wi-fi з написом «Tenda» s/n: E004848, білого кольору; Роутер wi-fi з написом «mixiaomi AC2350» номер (28151/EOQN42656), чорного кольору з зарядним пристроєм; Сім модемів з написом «Vodafone» білого кольору з написами (YLES3G0013), (HLES3G0006 8623), (HLES3G0004), (HLES3G0018), (s/n: E07NAB), (s/n: D97NCB18B2015967), (FCC ID QISCP12 V); Два аркуші формату А-4 з датами «18.02.2019», «19.02.2019», «20.02.2019» на яких наявні рукописні написи; Шість аркушів формату А-4 на якому наявний друкований текст та рукописні написи; Договір купівлі продажу транспортного засобу № 8041/2020/2327642 від 04.12.2020 від ОСОБА_11 на ОСОБА_5 - автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_4 ; Блокнот із рукописними надписами; Стартові пакети "Київстар" без сім-карт із номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 в кількості 4 шт.; Стартовий пакет із сім-картою оператора "PLAY" номер НОМЕР_9 та стартовий пакет без сім-карти оператора "PLAY" номер НОМЕР_10 ; Стартовий пакет "VOICE" номер НОМЕР_11 ; Три флеш накопичувачі із надписом "OPEN APACER USB 31" із кришкою чорного, а також та інші без надпису з брилком "Nike" чорного кольору, а також із надписами "MINI A HOCHLAND" із кришками; Мобільний телефон "SAMSUNG" білого кольору "GT S7562" ( НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ) із сім-картою "Київстар" ( НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ); мобільний телефон "Iphone" IMEI: НОМЕР_16 ; мобільний телефон "PHILIPS" кнопочний s/n НОМЕР_17 IMEI: НОМЕР_18 , НОМЕР_19 із сім-картою ORANGE ( 89480-31956-43884-3557); мобільний телефон "Iphone 12" IMEI: НОМЕР_20 синього кольору із чохлом із сім-картою; "Ipad" 16 GB сріблястого кольору номер DMQJR2AQDKPH виключений; Файлик прозорий в якому наявні листки формату А4 в кількості: 36 листків із чорновими рукописними надписами; Три банківські карти - банку "Raiffeisen Bank Aval" ( НОМЕР_21 ), банку "ТАСКОМБАНК" ( НОМЕР_22 ) та "ПриватБанк" ( НОМЕР_23 ); Посвідчення із надписом " ROMANIE " на ім`я GAIDUC PETRU серія: SU NR 492418; Роутер білого кольору із зарядним номер 23319/20102216; Ноутбук марки "LENOVO" E31-80 s/т MP13NSXR із зарядним пристроєм; Стартові пакети оператора "GO" іноземного оператора в кількості 4 шт. номер НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 ; 7 стартових пакетів іноземного оператора "ORANGE" номер НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 ; Стартовий пакет іноземного оператора "T-MOBILE" номер телефону НОМЕР_35 , НОМЕР_36 в кількості 2шт. та стартовий пакет іноземного оператора "Heyan" номер НОМЕР_37 ; Скреч карта без сім-карти три з яких оператор "ORANGE" ( НОМЕР_38 , НОМЕР_39 , НОМЕР_40 ) та один оператор "T-MOBILE" номер НОМЕР_41 - повернути власнику/користувачу ОСОБА_5 .

- вилучені під час обшуку 13.10.2021 проведеного слідчим слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: Листок формату А4 із рукописним текстом 1 шт. та листок формату А4 із друкованим текстом та рукописними надписами 1 шт.; - залишити в матеріалах справи №465/1222/22;

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1