В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000105 від 17.03.2022, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Могилів Подільський Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , непрацюючого, з професійно - технічною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого: 28.02.2011 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт; 09.11.2012 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до 1 року 7 місяців 10 днів позбавлення волі; 22.04.2016 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 05.05.2017 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 13.09.2018 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 13.04.2021 на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 05.04.2021 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 3 дні,
- у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 186 КК України,
також за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Тиврівського районного суду у Вінницькій області від 13.09.2018 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, звільнений з місць позбавлення волі 13.04.2021 умовно достроково з невідбутим терміном ув`язнення 1 рік 3 місяці 3 дні, 17.03.2022 приблизно о 16:10 год, під час дії воєнного стану на території України, знаходячись в с. Северинівка Жмеринського району, розпивав спиртні напої із ОСОБА_8 у лісосмузі, де побачив у останнього мобільний телефон торгової марки «Apple» серії «Ірhone 7» моделі «7 32 GbBlack», яким вирішив протиправно заволодіти. В подальшому, переміщаючись по населеному пункту та знаходячись на прохідній стежці між вулицями Сірмана і Шевченка, близько 17:00 год, ОСОБА_9 , будучи у стані алкогольного сп`яніння та реалізуючи умисел на протиправне заволодіння чужим майном, вступив із ОСОБА_8 у словесний конфлікт, в ході якого умисно спричинив останньому два удари кулаком в обличчя, внаслідок чого він впав на землю та отримав тілесні ушкодження. Тоді ж, ОСОБА_4 умисно, повторно, з корисливим мотивом та метою, підбурений жагою до легкої наживи, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, в той час коли потерпілий знаходився на землі у лежачому стані та не міг чинити фізичний опір, відкрито заволодів його майном, діставши з кишені куртки мобільний телефон «Iphone 7», з яким з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 1713/22-21 від 23.03.2022 матеріальної шкоди в розмірі 4368,45грн.
Відповідно до висновку експерта № 18 від 21.03.2022, у ОСОБА_8 має місце тілесне ушкодження у вигляді поверхневої рани на верхній губі зліва, яке належить до легких тілесних ушкоджень.
II. Стаття (частина) закону України про кримінальну відповідальність.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнається судом винуватим у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, в умовах воєнного часу.
III. Позиція обвинуваченого.
ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст. 186 КК України вину визнав частково. Пояснив, що 17.03.2022 по обіді він зустрівся разом з своїм товаришем ОСОБА_8 , під час зустрічі вирішили випити алкогольних напоїв, за попередньою домовленістю він придбав 1 л горілки для її вживання з потерпілим ОСОБА_8 , також слабоалкогольні напої та декілька пляшок води, даний алкоголь вони вживали в лісопосадці, після чого вони вирішили продовжити та придбали ще спиртних напоїв. Усі втрьох зокрема він, його дівчина ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зайшли до його сусідки ОСОБА_11 де далі почали розпивати спиртні напої, під час чого ОСОБА_8 почав ображати його словесно. На початку конфлікту сусідка вигнала їх зі свого двору та сказала продовжувати з`ясовувати стосунки на вулиці. На вулиці він наніс ОСОБА_8 удар по обличчю від якого той впав на землю, під час падіння у потерпілого з кишені випав телефон, який він підняв з землі та забрав собі щоб повернути його згодом ОСОБА_8 , привласнювати його наміру не мав. За нанесення тілесних ушкодження ОСОБА_8 згоден нести відповідальність за ст. 125 КК України.
IV. Позиція потерпілого.
ОСОБА_8 дав такі показання, що 17.03.2022 біля магазину в с. Северинівка Жмеринського району, він випадково зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_4 та його дівчиною ОСОБА_12 , з якими вирішив вжити алкогольні напої. Враховуючи військовий стан придбати алкоголь в магазинах було неможливо, проте ОСОБА_4 пішов до магазину та домовився про його придбання. За покупку розрахувався ОСОБА_8 в магазині за допомогою власного телефону. Після чого вони направились до лісопосадки де вживали спиртні напої. В подальшому прогулюючись вони зайшли до ОСОБА_11 , де продовжували вживати спиртне, від кількості вжитого він дещо сп`янів, однак повністю усвідомлював свої дії. Вийшовши від ОСОБА_11 , з метою провести бесіду з ОСОБА_4 на стежці, на перехресті вулиць Сірмана і Шевченка обвинувачений ОСОБА_4 вдарив його двічі в область обличчя, від чого він впав. Після цього ОСОБА_4 зігнувся над ним та обшукуючи його кишені, знайшов належний йому мобільний телефон марки «Apple» серії «Ірhone 7», забрав його, та покинув місце події. В подальшому піднявшись він пішов додому та викликав працівників поліції. У судовому засідання просив найсуворішої міри покарання для обвинуваченого.
V. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Свідок ОСОБА_11 дала такі показання, що навесні цього року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, та дівчиною на ім`я ОСОБА_10 прийшли до її будинку щоб привітатись. Маючи із собою пляшку горілки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 почали розпивати горілку знаходячись на її подвір`ї. В подальшому ОСОБА_8 запропонував обвинуваченому ОСОБА_4 вийти на вулицю для з`ясування стосунків при цьому ображаючи останнього словесно. Після повторного висловлення образ в сторону обвинуваченого ОСОБА_4 , останній наніс удар потерпілому ОСОБА_8 в область обличчя, від чого той упав на мотоблок, який знаходився на подвір`ї. Зважаючи на цю обставину вона поросила обвинуваченого ОСОБА_4 забрати ОСОБА_8 та покинути її подвір`я, щоб не привертати увагу сусідів. Після того як ОСОБА_4 вивів ОСОБА_8 за межі її домоволодіння вона зайшла до хати, а тому події, які відбувались далі їй невідомі.
Свідок ОСОБА_13 дала такі показання, що 17.03.2022 приблизно о 17:00 год додому повернувся її син ОСОБА_8 , на якому вона помітила сліди тілесних ушкоджень та розірваний одяг. Перебуваючи в збудженому стані, син сказав дати йому телефон, подзвонивши до поліції він повідомив про те, що його побили та пограбували. В подальшому він розповів їй, що йому наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 після чого забрав у нього з кишені його мобільний телефон. Після приїзду працівники поліції допитали її та сина про події, що стались.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин встановлених судом, також підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами:
- витягом з реєстру досудових розслідувань № 0000105 від 17.03.2022, відповідно до якого 07.09.2020 до Жмеринського РВП ГУНП звернувся ОСОБА_14 про те, що 17.03.2022 о 17:45 год до Жмеринського РВП у Вінницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що особа на ім`я ОСОБА_15 дві години тому наніс йому тілесні ушкодження, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном заявника марки «Iphone 7», із сім-картою «лайфселл» та грошовими коштами у сумі 100 грн., після чого разом із викраденим з місця вчинення злочину зник. Заява зареєстрована в ЖЄО -1376. Визначена попередня кваліфікація за ч. 4 ст. 186 КК України. Відомості внесені на підставі рапорту та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.90-91);
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.03.2022, відповідно до якого ОСОБА_8 просив вжити заходів до місцевого жителя с. Северинівка на ім`я ОСОБА_15 , яки 17.03.2022 близько 17:00 год в с. Северинівка наніс йому удари кулаком по обличчю та відкрито заволодів його майном (а.с.92-94);
- протоколом огляду від 17.03.2022 відповідно до якого проведено огляд мобільного телефону марки «Ірhone 7» (а.с.97-98);
- висновком експерта №18 від 21.03.2022 відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено поверхневу рану на верхній губі зліва, яка виникла від одноразової дії тупого предмету, за механізмом дії удар, невиключно 17.03.2022 та належить до легких тілесних ушкоджень (а.с.99);
- висновком експерта № 171/22-21 відповідно до якого ринкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки «Apple» серії «Ірhone 7» моделі «7 32 GbBlack», при умові робочого стану та збереженні всіх функцій станом на 17.03.2022 складала 4368,45 грн. (а.с.112-115);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2022 за участі потерпілого ОСОБА_8 , та диском доданим до нього, який був переглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 пояснив, а потім показав що 17.03.2022 близько 16:00 год він зустрівся зі своїм односельчанином ОСОБА_4 та його дівчиною ОСОБА_12 біля магазину. В подальшому вони перемістилися до лісосмуги навпроти магазину, де вживали алкогольні напої в рівній мірі, під час вживання алкоголю конфліктів між ними не було. В подальшому вони перейшли на прохідну стежку де і було скоєно злочин, дане місце він погодився показати та вказав, що ОСОБА_4 наніс йому два удари в обличчя, внаслідок чого він впав спиною на землю. Знаходячись в лежачому положенні потерпілий бачив як ОСОБА_4 нахилився над ним та витягнув з кишені його куртки мобільний телефон , який забрав та пішов (а.с.117-120);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2022 за участі свідка ОСОБА_16 , та диском доданим до нього, який був переглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 вказала про відомі їй обставини, зокрема обставини за яких ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 два удари кулаком в обличчя, від чого той впав на землю спиною. Після чого ОСОБА_4 нахилився над ОСОБА_8 та дістав з кишені його куртки мобільний телефон, який забрав із собою та в подальшому передав їй. Усі рухи ОСОБА_4 починаючи від удару і закінчуючи забиранням телефону ОСОБА_16 зімітувала (а.с.121-125).
- протоколом затримання ОСОБА_4 від 17.03.2022, під час якого унього булоо вилучено мобільний телефон ОСОБА_8 торгової марки «Apple» серії «Ірhone 7» (а.с.22-25).
Дотримуючись принципу, передбаченого ст. 22 КПК України, дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищезазначені докази відповідно до вимог статті 94 КПК України, суд визнає зазначені докази достовірними, допустимими, а в сукупності достатніми, для обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 186 КК України за обставин встановлених судом.
Мотиви не врахування окремих доказів.
Суд вважає непереконливими показання обвинуваченого ОСОБА_4 в тій частині де він вказує, що не мав умислу на викрадення телефону, а свої дії пояснює турботою про потерпілого та його майно, а саме мобільний телефон. Така версія ОСОБА_4 була спростована фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, а це показаннями потерпілого ОСОБА_8 та слічим експериментом, проведеним із потерпілим, а також протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_16 , яка вказує на те, що ОСОБА_4 сам витягнув телефон з карману куртки потерпілого та передав їй. Суд не вбачає об`єктивних факторів, які б перешкоджали обвинуваченому повернути, або залишити в розпорядженні мобільний телефон його власнику, потерпілому ОСОБА_8 навіть беручи до уваги ту версію на яку посилається обвинувачений та його захист. Тому єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням за ч. 4 ст. 186 КК України.
Також суд не надає віри показанням наданих свідком ОСОБА_16 в суді, де вона стверджує, що після того, як ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_8 долонею руки по обличчю, у ОСОБА_8 з кишені випав телефон«Apple» серії «Ірhone 7», який вона підняла та запитала у ОСОБА_17 що з ним робити, у відповідь на що останній сказав їй забрати телефон собі, а після того як ОСОБА_8 отямиться від алкогольного сп`яніння повернути його. Після цього у вечері до них додому приїхали працівники поліції. Оскільки її версія подій, висвітлена в суді, спростовується слідчим експериментом, проведеним з нею та потерпілим. Її заява про те, що показання на досудовому слідстві (а.с. 79) вона дала під тиском працівників поліції, є голослівним і спростовується тим же слідчим експериментом з нею, де вона вільно, без будь-якого тиску надала показання, а потім продемонструвала як ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_8 , а потім відібрав у нього мобільний телефон. Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства під час проведення слідчого експерименту з нею судом не виявлено. Суд вважає, що вона змінила свої показання на користь ОСОБА_4 з огляду на те, що ОСОБА_4 є її коханим з яким вона планує продовжити свої стосунки, про що пояснила в суді.
Обґрунтовуючи доведеність вини обвинуваченого, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, з об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, тобто таким, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. При цьому грабіж визнається закінченим з моменту, коли винна особа вилучила майно і має реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним.
Суд ретельно дослідивши усі надані йому у судовому засіданні докази та оцінивши показання потерпілого і свідків та документи, приходить висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки останній із застосуванням до потерпілого ОСОБА_8 насильства, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я, вилучив у нього належний йому мобільний телефон та не повернув його одразу, хоча і мав таку можливість, напротивагу чому забрав його із собою.
Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про ухвалення обвинувального вироку.
VI.Обставини які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
VII.Мотиви призначення покарання.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого визнається винним обвинувачуваний, згідно ст. 12 КК України кваліфікуються як тяжкий злочин.
VIII.Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено таке. Обвинувачений ОСОБА_4 являється громадянином України, що вбачається з копії паспорта (а.с.102), проживає в АДРЕСА_1 з дідом та бабою (а.с.104), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.105-106), раніше неодноразово судимий, востаннє 01.09.2018 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 13.04.2021 на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 05.04.2021 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 3 дні (а.с.107-111).
Отже суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також беручи до уваги те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а тому прийшов до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Оскільки на думку суду, за встановлених обставин, таке покарання буде відповідати його загальній меті та справедливим, а застосування більш м`якшого покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, буде не достатнім для його виправлення.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання (протягом визначеного іспитового строку) вчинив нове кримінальне правопорушення, до покарання, призначеного за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.09.2018.
IX. Рішення щодо речових доказів.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши заходи забезпечення застосовані ухвалою слідчого судді від 18.03.2022.
X. Рішення про відшкодування процесуальних витрат.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути документально підстережені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 566 грн 30 коп.
XІ.Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше а ніж на 60 днів. При цьому, суд враховує особу обвинуваченого, тяжкість покарання за злочин, у вчиненні якого він визнається судом винним, а тому вважає, що існує ризик, що обвинувачений може, перебуваючи на волі, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 368, 373, 374 КПК України, Суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.09.2018 у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.
Строк покарання відраховувати з часу набрання вироком законної сили.
Заходи забезпечення застосовані ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 18.03.2022 - скасувати.
Речові докази, що зберігаються в Жмеринському РВП ГУНП: - мобільний телефон марки «iPhone 7» імеі НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 566 гривень 31 копійок.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів - з 13 жовтня 2022 року до 11 грудня 2022 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України попереднє ув`язнення ОСОБА_4 з 17 березня 2022 року (а.с.22) по день набрання вироком законної сили включно зарахувати в строк покарання, де один день арешту відповідає одному дню позбавлення волі.
Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ