Провадження № 11-кп/824/4016/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

25 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва задоволено, застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Білорусь, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16 грудня 2022 року включно.
При вирішенні питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, враховуючи у сукупності дані, які характеризують особу обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді 10 років позбавлення волі, те, що він неодноразово без поважних причин не з`являвся в судові засідання, не повідомляючи при цьому про причини своєї неявки, дійшов висновку про існування ризиків, визначених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що висновки суду про неявку ОСОБА_6 без поважних причин в судові засідання не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки останній з 24 лютого 2022 року добровільно прийшов до лав військового народного спротиву проти війни, з 9 березня 2022 року вступив до ТРО Одеси та був зарахований до бойової групи, з 08 серпня по 01 жовтня 2022 року виконував завдання за фахом в районі ведення бойових дій під час оборони, з 08 вересня 2022 року був відряджений до м. Миколаїв для виконання бойового завдання, тобто причини неприбуття ОСОБА_6 в судові засідання були поважними. Також захисник вказує, що на час розгляду вказаного клопотання діяв та не був скасований запобіжний захід у виді застави, а отже клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК України. Крім того, суд вирішив питання про звернення застави в дохід держави без поставлення на обговорення цього питання, не викликавши та не встановивши особу заставодавця, що є прямим порушення норм КПК України. Також суд безпідставно відмовив в розгляді заяви про передачу на поруки ОСОБА_6 командиру 2-го стрілецького взводу 1 стрілецької роти в/ч7395.
Відповідно до ч.4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14.01.2021 року, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил передбачених главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке обрання можливе.

Так, судом першої інстанції були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання для обрання запобіжного заходу, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Зокрема судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкий злочин за ч.2 ст. 127 КК України, вчинений згідно змісту обвинувачення із застосуванням насильницьких дій до потерпілого, шляхом погроз та демонстрацією предмета ззовні схожого на пістолет, у виді висловлення вимоги потерпілому лягти на землю обличчям вниз та пити воду із калюжі, супроводжувалось фізичною розправою, побоями та іншими насильницькими діями, спричиняючи потерпілому фізичні та моральні страждання, відбувались у грудні при низькій температурі повітря, що спричиняли фізичні та моральні страждання та були небезпечними для життя та здоров`я потерпілого, з порушенням прав та основоположних свобод людини та громадянина, знімались на відео з допомогою мобільного телефону невстановленої особи, тобто мали ознаки катування, за який передбачено покарання на строк до 10 років позбавлення волі, обвинувачений є громадянином іноземної країни Республіки Білорусь, не має визначеного місця проживання на території України, офіційного місця роботи.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судові засідання суду першої інстанції, призначені на 20.12.2021, 30.05.2022, 21.062022 не з`явився без поважних причин, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Ухвалами суду від 30.05.2022, 21.06.2022, 08.08.2022, 20.09.2022 до нього був застосований привід, який не було виконано, оскільки місцезнаходження ОСОБА_6 встановити не було можливо.
Також судом враховано, що 03.02.2022 до суду обвинуваченим було подано клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, де ним зазначена адреса його проживання: АДРЕСА_1 , без номеру квартири. Однак, на виклики за зазначеною адресою обвинувачений не з`являвся, ухвали про привід за вказаною адресою неодноразово не були виконані. Як вбачається з рапорту ДОП СП відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , за вказаною адресою ОСОБА_6 не проживає, в будинку близько 40 квартир, місцеві жителі його не знають та його місцезнаходження їм невідоме. Номер мобільного ОСОБА_6 встановити не вдалось можливим.
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 будучи обізнаним, що відносно нього судом розглядається кримінальне провадження, навмисно повідомляв суду адреси, за якими не проживає, та таким чином став ухилятись від суду, а отже існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, і доводи апеляційної скарги захисника цього не спростовують.

Судом також вірно встановлено, що перебування ОСОБА_6 на військовій службі за контрактом не звільняло обвинуваченого від обов`язку прибувати до суду в призначені судові засідання, оскільки він не був мобілізований до лав ЗС.
Крім того, встановлюючи існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, судом вірно зазначено, що ОСОБА_6 має доступ до зброї, не має соціальних зв`язків, постійного місця проживання та роботи.
Отже, рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.1. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Істотних порушень кримінального процесуального законодавства при розгляді клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які б могли стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції, у тому числі, на які вказує захисник, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід, має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя