Справа № 157/1044/21
Провадження №1-кп/157/35/22
УХВАЛА

25 березня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000204 від 12 червня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 днів, яке мотивує тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у нападі на потерпілого ОСОБА_8 з метою заволодіння грошовими коштами останнього, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачений відмовився від дачі показань, проте його вина у скоєному доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами. Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 01 лютого 2022 року ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 01 квітня 2022 року. Обвинувачений вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_6 розлучений, ніде не працює, не навчається, в минулому неодноразово судимий, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків в останнього та вперте небажання стати на шлях виправлення. Вважає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, оскільки відсутня особа, яка б заслуговувала на довіру та зможе поручитися за виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, злочин вчинений із застосуванням насильства. Крім того, запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням обвинуваченого під вартою, дасть йому можливість впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. З цих підстав просить клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 щодо продовження строку обраного відносно нього запобіжного заходу заперечив. Пояснив, що страждає туберкульозом, а в умовах тримання під вартою він не отримує належної медичної допомоги. Просить застосувати відносно нього запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, що дасть йому можливість повноцінно лікуватися. Крім того, зазначив, що його попередня судимість уже погашена і протягом десяти років він не вчинив жодного кримінального правопорушення. Зараз має постійне місце реєстрації, проживає з батьками та малолітнім сином. Тому просить обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту та обіцяє не порушувати його умов і з`являтися в судові засідання за першою вимогою.

Захисник ОСОБА_7 також заперечив щодо клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки прокурор не довів, що більш м`який запобіжних захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, на даний час уже допитані потерпілі у кримінальному провадженні, які також висловили думку щодо обрання ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 підтримали думку захисника ОСОБА_7 щодо заміни обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на менш суворий захід домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим і до задоволення не підлягає.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, слід зауважити, що у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, на думку суду є наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений, який в минулому притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані на даній стадії судового провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас прокурором при розгляді даного клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам.

Так, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, оскільки тривалий час проживає з батьками та малолітнім сином, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у виді домашнього арешту здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

З урахуванням зазначеного, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та застосовує до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 194 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брониця Камінь-Каширського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 (шістдесят днів) до 24 травня 2022 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- не залишати місце проживання житловий будинок АДРЕСА_1 цілодобово;

- прибувати до суду на першу вимогу.

Ухвалу для виконання направити Камінь-Каширському РВП ГУНП у Волинській області.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, обвинуваченим протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_1