н/п 1-кс/953/4036/22
"26" жовтня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно положень частини 3 ст. 35 КПК України, для розгляду кримінального провадження визначено слідчого суддю: ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви захисник посилається на штучне внесення до ЄРДР відомостей за ч. 3 ст. 190 КК України без наявності обов`язкових кваліфікуючих ознак; також зазначає що кваліфікацію кримінального правопорушення було штучно завищено слідчим ОСОБА_4 на тяжкий злочин виключно з метою проведення НСРД. Окрім цього, заявник вказує, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не дотримано строків досудового розслідування, визначених статтею 219 КПК України, що призвело до настання негативних наслідків, а саме: невиконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, порушення вимог статті 28 КПК України. Всі викладені факти, на думку заявника викликають сумніви в неупередженості старшого групи слідчих слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 .
Захисник - адвокат ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність, підтримав подану ним заяву про відвід слідчого та просив її задовольнити.
Старший слідчий ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, подав слідчому судді заяву про проведення судового засідання у його відсутність, проти задоволення заяви захисника - адвоката ОСОБА_3 , про відвід заперечував, вказуючи на її необґрунтованість.
Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши заяву про відвід слідчого ОСОБА_4 , слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 77 КПК України слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно ч.4 ст. 80 КПК України заяви про відвід слідчого під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.
Відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення слідчого від участі у кримінальному провадженні (ч.5 ст. 80 КПК України).
Так, згідно з ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування;
Отже, визначення персонального складу групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у конкретному кримінальному провадженні, внесення змін до складу цієї групи, процесуальним законом віднесено до дискреційних повноважень керівника відповідного органу досудового розслідування.
До повноважень керівника досудового розслідування належить також встановлювати чи ефективно проводиться досудове розслідування, а у разі його неефективності відсторонити слідчого.
Щодо зазначених доводів заявником суд зазначає наступне.
Відсутність обох обов`язкових кваліфікуючих ознак шахрайства за ч. 3 ст. 190 КК України, як то або шахрайство у великому розмірі без наявності потерпілого, або вчинення шахрайства шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, та в свою чергу помилково або свідомо «завищеною» кваліфікацією кримінального провадження як тяжкого злочину, виключає можливість використовувати отримані в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій фактичні дані як докази, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладену в постановах від 16.02.2022 р. по справі № 758/5719/16-к, від 06.07.2022 р. по справі № 146/1086/16-к.
Проте слідчий суддя на даному етапі позбавлений можливості оцінювати докази на предмет їх належності та допустимості, що належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
Заявник слушно зауважує, що етапами завершення досудового розслідування є: прийняття слідчим або прокурором постанови про завершення досудового розслідування (ч. 5 ст. 290 КПК) та доведення її до відома стороні захисту; надання стороні захисту фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування ( ч. 2, 3, 9 ст. 290 КПК); складання, затвердження та вручення стороні захисту обвинувального акту (ч. 4 ст. 110 КПК).
Проте прийняти процесуальне рішення про закриття кримінального провадження під час досудового розслідування, у разі закінчення строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, має повноваження виключно прокурор.
Окрім того, 20.09.2022 р. прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 надано доручення слідчому ОСОБА_4 повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування.
Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі (ч. 4 ст. 40 КПК).
Тобто, виконання доручення прокурора для слідчого є обов`язковими.
Разом з цим, такі доводи сторони захисту не можуть слугувати підставою для відводу слідчого, оскільки визначення керівником органу досудового розслідування групи слідчих у кримінальному провадженні належить саме до його дискреційних повноважень, тому незгода з процесуальними рішеннями, діями або бездіяльністю слідчого, не може свідчити про упередженість слідчого, який включений до складу групи слідчих та визначений старшим групи слідчих.
Оскільки прийняття належним суб`єктом процесуального рішення про визначення групи слідчих, не викликає обґрунтованих сумнівів в упередженості старшого групи слідчих, а тому не є підставою для його відводу.
Також, на керівника органу досудового розслідування покладено обов`язок відсторонювати слідчого від здійснення досудового розслідування у разу його неефективності.
Окрім того, відповідно до ст. 303 КПК, сторона захисту під час досудового розслідування може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК.
Сумніви заявника щодо неупередженості слідчого слідчому судді не доведені, процесуальна діяльність слідчого не є підставою для його відводу, а тому у задоволенні заяви захисника - адвоката ОСОБА_3 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1