Справа № 504/2903/22
Номер провадження 1-кп/504/710/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.10.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000823 від 10.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с/з Казанське Ленінградського району, Кокчетавської області, громадянина України, не одруженого, який має профільну середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді головного сержанта 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «прапорщик», у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді головного сержанта 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «прапорщик», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, о 09 год. 00 хв. 18.07.2020 не з`явився вчасно на службу без поважних причин з відпустки, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби по 14 год. 00 хв. 13.09.2022.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, повідомив, що незявився з відпустки в розташування військової частини НОМЕР_2 , через сімейні обставини, оскільки тривав процес розлучення з дружиною. В подальшому після початку війни самостійно звернувся до ДБР, з метою продовження проходження військової служби. Слідству розповів про те, що вчинив злочин, надав слідству правдиві показання, має намір проходити військову службу в подальшому, захищати Україну.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів по справі та характеризуючого матеріалу відносно обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) є доведена у повному обсязі.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України відноситься до категорії тяжкого.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та з`явлення із зізнанням.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який є громадянином України, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, приймав участь в антитерористичній операції, обставин що пом`якшують покарання, відсутність обставин що обтяжують покарання, враховуючи думку прокурора та сторони захисту, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 407 КК Україні у вигляді позбавлення волі із можливістю застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, а необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що така міра покарання сприятиме виправленню та вихованню особи в дусі додержання законів України, формування у неї звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, що мають негативні юридичні наслідки.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази до кримінального провадження не долучались.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів шромадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1