ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1840/21
Провадження № 1-кс/210/954/22

"12" серпня 2022 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (за допомогою системи EASYCON), захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2017 року ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
10 серпня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2017 року ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
В обґрунтування скарги зазначив, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000028, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2017 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. ОСОБА_5 , відповідно до розпорядження № 196-к від 21.06.2016 прийнятий на посаду державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з присвоєнням 13 рангу 7 категорії посадової особи місцевого самоврядування, являючись особою, яка постійно обіймає посаду в органі державної влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України являючись службовою особою, вчинив кримінальне правопорушення в сфері службової діяльності. Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.
У кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2017, 09 червня 2022 року ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України. Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 є не обґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки, матеріали кримінального провадження містять суперечливі дані, які навпаки спростовують вчинення ОСОБА_5 будь-яких протиправних дій, оскільки покладений в основу обґрунтування підозри ОСОБА_5 акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки №312-ДК/368/АП/09/01/-18 від 21.06.2018 є актом державного нагляду (контролю) з питань додержання земельного законодавства. Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки №312-ДК/368/АП/09/01/-18 від 21.06.2018 складений на виконання ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від 14 вересня 2017 року (справа № 200/15793/17, провадження №1-кс/200/9419/17) по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0000028 від 13.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 190 КК України зобов`язано співробітників Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області провести позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель України, з питань законності розпорядження, користування, відведення, тощо земельних ділянок під кадастровими номерами :02:010:0501, :02:010:0502, :02:010:0503, :02:010:0504.

Крім того, 19.06.2018 року ОСОБА_5 був допитаний в якості свідка у кримінальному провадженню несеному до ЄРДР № 0000028 від 13.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 190 КК України. Під час допиту останнім були повідомлені фактичні обставини, а також відомості, які мали місце в 2016 році під час вчинення ним реєстраційних дій 26.10.2016 року щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_7 земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0501 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0502, а також щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_8 земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0503 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0504. Повідомлені ОСОБА_5 фактичні обставини вчинення ОСОБА_5 реєстраційних дій в 2016 році, повідомлені ним під час допиту в якості свідка, були використані органом досудового розслідування у подальшому саме для збору доказів з метою обвинувачення ОСОБА_5 для ініціювання щодо нього кримінального провадження, тобто використання показань свідка як основного джерела обвинувальних доказів проти нього самого. Таким чином, в основу повідомлення про підозру ОСОБА_5 покладено докази, які є вочевидь недопустимими, оскільки отримані стороною обвинувачення всупереч положенням ст.ст. 86,87 КПК України, а інші докази є похідними від цих. Це є підставою для скасування повідомлення про підозру через відсутність на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи скаргу заявник зазначає, що підозра є безпідставною та необгрунтованою, належні докази, які доводять наявність у його діях ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відсутні, не всі обставини встановлені слідчим.

У зв`язку з чим, захисник просив скасувати повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 09.06.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0000028 від 13.01.2017 року.

В судовому засіданні захисник підтримав подану скаргу з викладених у ній підстав та просив її задовольнити, наголосивши на необґрунтованості підозри, яка не підтверджена достатніми доказами.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засідання підтримав думку захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення скарги, вважаючи її безпідставною, при цьому зазначив про обґрунтованість врученої ОСОБА_5 підозри, в основу складення якої була покладена сукупність зібраних доказів.

Вислухавши захисника, підозрюваного, прокурора, вивчивши скаргу та додані матеріали, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

При цьому, повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності в органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Із системного аналізу правової позиції ЄСПЛ (справа «Ферарі-Браво проти Італії») щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, вбачається, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особі про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Статтею 277 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом статті 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Водночас заявником у скарзі вказується, що підозра необгрунтована та не доведено наявності у діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Як вбачається з матеріалів скарги, у провадженні СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000028, внесеного до ЄРДР від 13.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України.

09.06.2022 року ОСОБА_5 прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000028 ОСОБА_3 було вручено повідомлення про підозру за частиною 2 статті 364 КК України в рамках кримінального провадження № 0000028 від 13.01.2017 року.

Слідчий суддя вважає, що вказане повідомлення про підозру містить всі необхідні відомості, у тому числі, прізвище та посаду прокурора, який здійснює це повідомлення, анкетні відомості особи, яка повідомляється про підозру, номер кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , виклад обставин кримінального правопорушення, серед яких зазначено час вчинення правопорушення та інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, права підозрюваного, підпис прокурора, який здійснив повідомлення.

Слідчий суддя не погоджується з доводами захисника ОСОБА_4 щодо доведеності підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 з наступних підстав.

Суд звертає увагу на те, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри та наявності об`єктивної та суб`єктивної сторони складів злочинів, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, з урахуванням якої, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Наведеним спростовуються доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні дій, яких він не вчиняв, оскільки дане повідомлення про підозру відповідає вимогам статті 277 КПК України та є процесуальним рішенням слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а також кваліфікацію її дій та оцінку фактичних обставин справи. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

З огляду на викладене, є безпідставними доводи сторони захисту в частині необґрунтованості підозри, оскільки такі доводи зводяться фактично до з`ясування питань, що стосуються доведеності вини особи або спростування пред`явленого їй обсягу обвинувачення, що на даній стадії процесу не може бути встановлено.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.276-278 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга на повідомлення про підозру не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 303-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2017 року ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали суду складено та проголошено 12 серпня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1