Справа № 190/1165/22
Провадження №1-в/190/174/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ПВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференці у приміщення суду м.П`ятихатки справу за сумісним поданням Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» та спостережної комісії при Кам`янській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, до арешту був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє 20.05.2021 року вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,-
встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло сумісне подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» та спостережної комісії при Кам`янській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 .

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судовому засіданні підтримали подання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення подання.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Як слідує із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріли особової справи, судом встановлено, що ОСОБА_5 в останнє був засуджений вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.05.2021 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2022 року ОСОБА_5 визначено остаточне покарання за наявності кількох вироків, у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 20.03.2019 року, кінець строку відбування покарання 20.06.2023 року.

Засуджений ОСОБА_5 з 21.03.2019 року перебував в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4, де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 08.07.2020 року і по теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання у Державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122); на даний час характеризується добре, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має 1 заохочення 28.06.2022 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має. Працевлаштований до комплексної бригади майстерень та залучається до робіт з благоустрою території установи, до роботи ставиться добре.

Та обставина, що засуджений ОСОБА_5 має 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має, ще не підтверджує того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 зазнає позитивних змін.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

В задоволені сумісного подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» та спостережної комісії при Кам`янській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1