ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2320/22 Справа № 182/3331/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002776 від 29 жовтня 2019 року, за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2022 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за таких обставин.
Так, 29.10.2019 року приблизно о 15-50 год. ОСОБА_6 в салоні автомобіля «Опель Вектра» з номерними знаками НОМЕР_1 , який був під його керуванням, та на якому він рухався по вул. Електрометалургів з автостоянки «Автовокзал» в сторону вул. Станіславського в м. Нікополь, Дніпропетровської області, на пасажирському сидінні побачив фрагменти листя та гілок, рослинного походження, зеленого кольору, які взяв до рук зрозумів, що це рослини «канабісу».
Після чого, у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту. В той же день та час, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, ОСОБА_6 незаконно придбав, взявши до рук та поклавши у ліву кишеню своєї куртки вищевказану речовину рослинного походження, зеленого кольору та став незаконно зберігати при собі, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, до моменту вилучення співробітниками поліції.
29.10.2019 року приблизно о 16-30 год., навпроти будинку АДРЕСА_2 , працівниками Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області був зупинений автомобіль «Опель Вектра» з номерними знаками НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_6 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Після чого, в період з 16-46 год. до 16-51 год. ОСОБА_6 з зовнішньої лівої кишені власної куртки добровільно видав слідчому для огляду та вилучення фрагменти листя та гілок рослини темно-зеленого кольору, які згідно судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/4479 від 15.11.2019 року масою 75,0713 г., які відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу ( в перерахунку на висушену речовину) становить 43,0929 г.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком на 6 місяців. Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань за цим вироком та вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2019, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на незаконність вироку в частині призначення покарання обвинуваченому. Так, прокурор вказує, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 , не надав належної оцінки ступеню суспільної небезпеки інкримінованого обвинуваченому злочину, а також його особі, який раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, суспільно корисною працею не займається. Разом з цим, прокурор вказує, що суд безпідставно врахував, як обставину що пом`якшує покарання щире каяття, оскільки саме по собі визнання вини не можна розцінювати, як щире каяття та має оцінюватися у сукупності з іншими обставинами, водночас прокурор вказує, що суд взагалі не взяв до уваги наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів. З огляду на викладене прокурор вважає, що призначене судом покарання є занадто м`яким та не відповідає його меті виправлення обвинуваченого. До того ж, прокурор вказує, що суд не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_6 раніше судимий за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2019, й безпідставно не застосував положення 71 КК України, внаслідок чого вирок підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Одним із прав, гарантованих ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, є право на справедливий судовий розгляд.
Зазначене право є одним із фундаментальних прав особи і включає в себе як право на захист, тобто право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, а також право на участь у судовому розгляді та право на оскарження постановлених щодо особи судових рішень. Поряд з цим, хоча назване право є одним з фундаментальних прав особи, проте воно не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в закону.
Одним з таких обмежень, визначених кримінальним процесуальним законом, а саме ст. ст. 381-382 КПК України, є розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні.
При цьому суд має право призначити розгляд обвинувального акта у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне або суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
В останньому випадку розгляд проводиться у порядку спрощеного провадження, яке має на меті прискорення кримінального провадження, усунення необґрунтованої тяганини при розгляді кримінальних справ і дозволяє забезпечити вирішення завдань кримінального провадження при процесуальній та ресурсній економії.
Підставою для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні є встановлення прокурором під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду. В такому випадку прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
За змістом вимог ч. 1 ст. 302 КПК України однією з передумов для направлення прокурором обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку є встановлення під час досудового розслідування того факту, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
При цьому за положеннями ч. 2 ст. 302 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Отже, з системного аналізу вказаних норм, видно, що саме на орган досудового розслідування покладається обов`язок роз`яснити підозрюваному наслідки надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, що, у свою чергу, передбачає і з`ясування того, чи зрозумів підозрюваний, які наслідки очікують на нього у разі надання такої згоди.
Разом з цим, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинна бути додана письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, тобто вказана норма закону передбачає обов`язкову участь захисника, як додаткову гарантію дотримання прав підозрюваної/обвинуваченої особи, а також підтвердження добровільності такої згоди та усвідомленості її наслідків.
Виходячи з того, що спрощене провадження у кримінальних провадженнях щодо кримінальних проступків є обмеженням фундаментального права людини на справедливий судовий розгляд (зокрема, права на захист, права брати участь у судовому розгляді, права на оскарження судового рішення), стороною обвинувачення мають бути виконані вимоги ст. 302 КПК України, тоді як суди повинні належним чином переконатися, що сторона обвинувачення виконала зазначені вимоги, а також перевірити скарги сторони захисту (у разі їх наявності) на порушення прокурором, слідчим положень указаної статті.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаних вимог закону суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного вироку, не дотримався.
З матеріалів провадження видно, що суд, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що 21.05.2021 до суду надійшов обвинувальний акт для розгляду в звичайному порядку, й цього дня було судом постановлено рішення про призначення підготовчого судового засідання за цим обвинувальним актом.
08.07.2021 надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_6 про необхідність проведення повного судового розгляду, з тих підстав що він заперечує свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення.
22.06.2022 від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акту у цьому провадженні в спрощеному порядку, без проведення судового розгляду, у зв`язку з беззаперечним визнанням обвинуваченим ОСОБА_6 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, разом із заявою обвинуваченого, в якій він вказує, що винуватість визнає та просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку.
Між тим, суд, прийнявши рішення про здійснення судового розгляду у спрощеному порядку, не надав належної оцінки тому, що саме беззаперечне визнання винуватості особи на стадії досудового розслідування передує направленню обвинувального акту до суду з відповідним клопотанням прокурора та заявою підозрюваного, яка повинна бути складена у відповідності до вимог п. 1 ч. 3 ст. 302 КПК України, за обов`язкової присутності захисника. При цьому, з поданого прокурором клопотання неможливо встановити чи дотримано ним порядку, встановленого ст. 302 КПК України, зокрема роз`яснення ОСОБА_6 змісту встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження щодо оскарження вироку за результатом розгляду провадження, з`ясування того, чи зрозумів підозрюваний, які наслідки очікують на нього у разі надання такої згоди, а також встановлення добровільності його згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд, розглянувши обвинувальний акт у цьому провадженні в порядку ст. 381, 382 КПК України, не дотримався встановленого процесуальним законом порядку розгляду кримінального провадження, чим порушив право ОСОБА_6 на захист та справедливий суд й припустився істотного порушення вимог кримінально процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно зі ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на ці обставини, суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 9 КПК України, де вказано, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені, зокрема п.п. 1, 2, 3, 10, 13, 14 ч. 1 ст. 7 КПК України, дійшов висновку, що вирок слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді провадження необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, ретельно перевірити доводи учасників провадження, та створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості, й ухвалити рішення, яке відповідатиме вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3