УХВАЛА
06 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 720/151/21
провадження № 51-2635 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 28 квітня 2022 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 30 червня 2022 року щодо останнього,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд рішень суду першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши їй строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте захисник подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
За змістом касаційної скарги захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та, формально, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування оскаржених судових рішень та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 .
Однак, на обґрунтування своїх вимог захисник наводить доводи, які за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду (ст. 410 КПК України), невідповідності висновків суду викладеним у вироку фактичним обставинам кримінального провадженнята оцінки доказів у кримінальному провадженні (ст. 411 КПК України), що відповідно до положень ст. 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України встановлено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правильність оцінки обставин здійснюється судом касаційної інстанції в межах касаційної скарги.
Посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник не обґрунтовує в чому виразились такі порушення при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій та яким чином ці порушення перешкодили судам ухвалити законні та обґрунтовані рішення, що було би підставою, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, для їх скасування.
Зокрема, захисник не вказує, які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону у взаємозв`язку з положеннями ст. 412 КПК України допустив суд, які були б підставами для скасування вироку суду першої інстанції.
Також, посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник взагалі не обґрунтовує в чому саме воно полягає, з огляду на положення ст. 413 КПК України, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягало б скасуванню.
При цьому, ставлячи питання про скасування ухвали апеляційного суду, захисник належним чином свої доводи в цій частині не обґрунтовує та лише формально посилається на її незаконність й необґрунтованість, не вказуючи конкретні підстави для її скасування.
Крім того, при обґрунтуванні незаконності оскаржуваних судових рішень, захисник наводить суперечливі доводи, оскільки, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, одночасно зазначає про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості через те, що при призначені судом покарання не враховані всі обставини, що його пом`якшують.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Відсутність у касаційній скарзі належного обґрунтування вимог захисника, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що вона не пропустила цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 28 квітня 2022 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 30 червня 2022 року щодо останнього залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3