Єдиний унікальний номер 185/3103/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлоград кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000304 від 03.04.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Веселе, Павлоградського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, при невстановлених в ході дізнання обставинах, у невстановлений час, не маючи спеціального дозволу - ліцензії на придбання та зберігання наркотичних засобів, ігноруючи вимоги законодавства, умисно, незаконно, маючи намір на незаконне зберігання для особистого використання без мети збуту, в мережі інтернет на невстановленому веб-сайті замовив та придбав полімерний пакет з речовиною рослинного походження канабісом. Усвідомлюючи, що даний наркотичний засіб відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «канабіс», який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 всупереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з внесеними до них змінами, приніс наркотичну речовину канабіс, до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав для особистого вживання без мети збуту.

В ході проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , 03.04.2022 року в період часу з 18 години 10 хвилин до 19 години 45 хвилин, в присутності двох понятих працівниками Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, було виявлено та вилучено чотири паперових згортки з речовиною рослинного походження, зеленого кольору в подрібненому стані.

Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-22/7090-НЗПРАП від 14.04.2022 року, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, масами 3,0165 г., 2,5458 г., 3,0975 г., 2,7207 г. є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 2,6545 г., 2,2403 г., 2,7258 г., 2,3942 г.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав за своїм місцем мешкання без мети збуту наркотичний засіб «канабіс», обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 10,0148 г, тим самим порушивши вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з внесеними до них змінами.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового розслідування, 28.04.2022 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000304 від 03.04.2022 року, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 , згоден з кваліфікацією дій за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, та повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі, зі звільненням ОСОБА_3 , на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання, та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього уразі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомив про добровільність своєї позиції, без насильства, примусу, погроз та обіцянок, просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити йому узгоджене покарання. Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , підтримав свого підзахисного та просив затвердити угоду.

Прокурор у судовому засіданні повідомив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, та просив суд вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав свою вину, підтвердив обставини вчинення інкримінованих йому дій, викладених в обвинувальному акті, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не перебуває. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено. Узгоджене покарання сторонами угоди відповідає положенням ст. 50, 65 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання. Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, відповідає положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На думку суду зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважає можливим її затвердити, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

З обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 373, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.04.2022 року прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000304 від 03.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: речовини масами 3,0165 г., 2,5458 г., 3,0975 г., 2,7207 г., які є наркотичною речовиною канабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 2,6545 г., 2,2403 г., 2,7258 г., 2,3942 г., після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .