справа № 208/3980/22
№ провадження 1-кс/208/1185/22
УХВАЛА
Іменем України

08 вересня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 «про арешт майна» в межах кримінального провадження №0000610 від 11.08.2022 за ч.2 ст. 190 КК України, -
встановив:

Слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним погодженим прокурором клопотанням, в якому прохає:

- накласти арешт мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9 3+1/64 GB» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

- позбавити ПОВНЕ ТОВАРИСТВО «ЛОМБАРД «ГАРАНТ»«ІМПЕРІАЛ» БАТУРА Р.В. І КОМПАНІЯ» () о особі відокремленого підрозділу № 14, розташованого в м. Кам`янське, пр. Свободи, 30Д права на відчуження та розпорядження мобільного телефону марки ««Xiaomi Redmi Note 9 3+1/64 GB» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 11.08.2022 року до Кам`янського РУП надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 30.07.2022, приблизно о 14.00 год., біля пам`ятника «Прометей», на трамвайній зупинці «Прометей» у м.Кам`янське, невстановлені особи, шахрайським шляхом заволоділи мобільним телефоном, який належить ОСОБА_5 , взамін на що залишили свій мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «BN37» imei 1: НОМЕР_3 . Вказаний факт було зареєстровано до ЄРДР за №0000610 від 11.08.2022 за ч.2 ст.190 КК України.

07.09.2022 року, в ході розслідування, було вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9 3+1/64 GB» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , для призначення товарознавчої експертизи , для визначення розміру матеріальної шкоди, забезпечення можливого цивільного позову. Вказаний мобільний телефон було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Підставами застосування арешту відносно вищенаведеного майна є те, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та є речовими доказами з підстав, наведених вище за текстом, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення.

Метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження. За наведених обставин метою застосування арешту вищенаведеного майна є збереження речових доказів.

Прокурор, слідчий, власник майна не прибули, подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за їх відсутності, не заперечуючи проти його задоволення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В ході проведення досудового розслідування 11.08.2022 року до Кам`янського РУП надійшла заява від ОСОБА_5 , за якою зареєстровано кримінальне провадження в ЄРДР за №0000610 від 11.08.2022 за ч.2 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість клопотання підтверджена матеріалами долученими до нього, а саме протоколом прийняття відповідної заяви, постановою слідчого про визнання речовим доказом

мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «BN37» imei 1: НОМЕР_3 ; протоколом огляду предмету від 07.09.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 07.09.2022 року; заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу та згоду на вилучення мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «BN37» imei 1: НОМЕР_3 від 07.09.2022 року; специфікацією до договору фінансового кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Згідно зі статтею 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції прокурора та слідчого, викладені за змістом клопотання, якими доведено обґрунтованість заявленого клопотання, а тому враховуючи що підставою клопотання є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у виглядітимчасового позбавлення власника на час накладання арешту права на володіння, та розпорядження заявленими речами, які є речовими доказами в межах кримінального провадження, відповідають належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, та мають тимчасовий характер, а тому, клопотання є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9 3+1/64 GB» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , тимчасово на час накладення арешту позбавив власника (володільця) майна права на відчуження та розпорядження арештованим майном.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ..
Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст.. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1