КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/837/2022 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, як незаконну і відмовити у задоволенні клопотання, через сплив строку досудового розслідування.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею проігноровано доводи сторони захисту про фальшування стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, через невиконання стороною обвинувачення вимог статті 1 КПК України. Між Україною та Вірменією немає будь-яких міжнародних угод та домовленостей щодо виконання вимог Європейської конвенції про передачу проваджень у кримінальних справах (ETS N 73) від 22.01.1993. Стороною обвинувачення слідчому судді надано незавірену копію листа від компетентних органів Республіки Вірменії про начебто ініціювання притягнення Україною ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності. В порушення вимог ч. 7 ст. 99 КПК України сторона обвинувачення відмовилась надати стороні захисту оригінал цього листа, тому сторона захисту вважає, що немає доказів існування цього листа в природі, даний факт підтверджується і тим, що Офісом Генерального прокурора сторона захисту повідомлена, що станом на травень 2020 року будь-яких матеріалів щодо ОСОБА_7 , у тому числі матеріалів кримінальної справи, до Офісу Генерального прокурора не надходило.
Крім того апелянт зазначає, що строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності сплив 10.08.2020. Проігноровано доводи сторони захисту щодо не виконання вимог ч. 1, ч. 3 ст. 595 КПК України.
Апелянт також звертає увагу на відсутність у матеріалах справи технічного запису судового засідання, на ухвалення оскаржуваної ухвали відведеним слідчим суддею, а також, що письмова заява ОСОБА_7 в порядку ст. 206 КПК України не розглянута.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненням, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги, з доповненнями задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
18.08.2017 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Вале, Ахалцихінського району, Грузія, громадянину України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 122 КК України.
Крім того, ОСОБА_7 відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, 20.09.2019 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.
У подальшому ОСОБА_7 відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України 28.11.2019 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.
Слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_7 20.09.2019 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін до 14.10.2019 включно, із визначенням розміру застави в сумі 864 450 грн. та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_7 08.11.2019 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін до 06.12.2019 включно.
Слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_7 06.01.2020 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін до 05.03.2020 включно.
Слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_7 29.02.2020 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін до 14.04.2020 включно.
Слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_7 13.04.2020 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін до 11.06.2020 включно.
Слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_7 04.06.2020 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін до 14.07.2020 включно.
Слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_7 10.07.2020 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін до 07.09.2020 включно.
08.07.2020 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено та в порядку ст. 290 КПК України підозрюваним ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 повідомлено про відкриття матеріалів вказаного провадження та про надання можливості ознайомлення із ними.
Термін дії запобіжного заходу застосованого до підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартоюзакінчується 07.09.2020.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що з 08.07.2020 по теперішній час, усім підозрюваним та їх захисникам відповідно до обов`язку, покладеного на сторону обвинувачення, зазначеному у ч. 2, 3, 4 ст. 290 КПК України було надано доступ до усіх матеріалів кримінального провадження, із зазначенням їх переліку.
Метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжких та особливо тяжких злочинів, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також враховуючи обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, з урахуванням часу, який потрібен для ознайомлення з матеріалами провадження підозрюваним ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх захисникам, складення обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, враховуючи судове навантаження, час, який буде потрібний для організації та проведення підготовчого засідання і призначення кримінального провадження до розгляду виникла необхідність у продовженні строку застосування вищевказаного запобіжного заходу.
07.09.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 вересня 2020 року включно.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що на теперішній час у кримінальному провадженні досудове розслідування завершено та стороною обвинувачення відкрито матеріали досудового розслідування, проте обставиною, яка перешкоджає закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді є виняткова складність кримінального провадження та як наслідок великий обсяг матеріалів досудового розслідування, з якими необхідно ознайомити підозрюваних та їх захисників.
Також врахував, що сторона захисту може мати свої матеріали, які буде використовувати як докази у суді, з якими сторона обвинувачення повинна ознайомитись.
Прокурором в судовому засіданні було доведено, що виконати вимоги ст. 290 КПК України раніше, у межах строку дії ухвали слідчого судді, не виявилось можливим з об`єктивних причин, оскільки кількість наданих для ознайомлення стороні захисту (5 підозрюваним та 4 захисникам) матеріалів досудового розслідування має великий обсяг та становить 15 томів, містить багато аудіо, відео файлів та речових доказів.
Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України
Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Вале, Ахалцихінського району, Грузія, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, а відтак доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.
Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 , за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та прийшов до висновку про доведеність ризиків.
За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 підлягало задоволенню, оскільки слідчий суддя також врахував обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими,що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, не зменшились.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність виконання вимог ст. 290 КПК України, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування прокурором в судовому засіданні було доведено, що виконати вимоги ст. 290 КПК України раніше, у межах строку дії ухвали слідчого судді, не виявилось можливим з об`єктивних причин, оскільки кількість наданих для ознайомлення стороні захисту (5 підозрюваним та 4 захисникам) матеріалів досудового розслідування має великий обсяг, та становить 15 томів, містить багато аудіо, відео файлів та речових доказів. А також врахував, що даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. На підставі зазначеного слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.
Отже, твердження апелянтів, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є безпідставними, оскільки оскаржувана ухвала ухвалена згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, із зазначенням мотивів прийняття такого рішення, тобто є обґрунтованою, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом та не суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Доводи про незаконність здійснення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на території України у зв`язку з відсутністю клопотання компетентного органу Республіки Вірменія про порушення кримінального переслідування та недотриманням строків притягнення до кримінальної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.
Згідно ст.542 КПК України міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій, видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тимчасової передачі осіб, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків. Міжнародним договором України можуть бути передбачені інші, ніж у цьому Кодексі, форми співробітництва під час кримінального провадження.
Питання перейняття кримінального провадження між Україною та Республікою Вірменія регулюються Європейською конвенцією про передачу провадження у кримінальних справах 1972 року, а також Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року.
В статті 4 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року зазначено, що установи юстиції Договірних Сторін надають взаємну правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до положень цієї Конвенції. Установи юстиції Договірних Сторін надають правову допомогу й іншим установам Договірних Сторін по справах, зазначених у пункті 1 цієї статті. Правова допомога надається на підставі доручень та інших передбачених цією Конвенцією звернень, які направляються установами юстиції запитуючої Договірної Сторони установам юстиції запитуваної Договірної Сторони.
Відповідно до ч.1 ст.72 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року кожна Договірна Сторона зобов`язується за дорученням іншої Договірної Сторони здійснювати у відповідності зі своїм законодавством карне переслідування проти власних громадян, підозрюваних у тому, який вони зробили на території запитуючої Договірної сторони злочин.
В статтях 2, 13, 19 Європейської конвенції про передачу провадження у кримінальних справах 1972 року зазначено, що повноваження, які надаються Договірній Державі виключно в цілях цієї Конвенції, можуть здійснюватися лише за клопотанням про порушення кримінального переслідування, що подається іншою Договірною Державою. Усі клопотання, що передбачені цією Конвенцією, робляться в письмовій формі та надсилаються або міністерством юстиції запитуючої держави до міністерства юстиції запитуваної держави, або, за окремою взаємною домовленістю, безпосередньо органами запитуючої держави до органів запитуваної держави. При цьому, документи, що надсилаються на виконання цієї Конвенції, встановлення автентичності не потребують.
Як встановлено з матеріалів клопотання про продовження запобіжного заходу, ОСОБА_7 неодноразово переховувався від органів досудового
розслідування, в тому числі й компетентних органів Республіки Вірменії, що
підтверджується перебуванням останнього у міжнародному розшуку з
метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Вірменії для
притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ст. 104 КК Республіки Вірменія - вбивство, скоєне групою
осіб або організованою злочинною групою, що відповідає кваліфікації
злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. На даний час вказана
кримінальна справа перейнята до провадження компетентними органами
України, відомості про що внесено 27.02.2020 до ЄРДР за
передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Як убачається з матеріалів судового провадження, що з 08.07.2020 по теперішній час, усім підозрюваним та їх захисникам відповідно до обов`язку, покладеного на сторону обвинувачення, зазначеному у ч. 2, 3, 4 ст. 290 КПК України було надано доступ до усіх матеріалів кримінального провадження із зазначенням їх переліку.
Колегія суддів враховує вимоги ч. 3 ст. 219 КПК України, за якими строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, згідно вимог ст. 290 КПК України не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України.
З огляду на викладене, зазначені доводи та підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Крім того слідчим суддею враховано, що відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Сукупний строк тримання під вартою ОСОБА_7
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Разом з наведеним вище, колегія суддів враховує, що оскаржена ухвала, законність якої перевіряється, припинила свою дію.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом та з урахуванням того, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга - задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4