У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника ВП №5 (смт.Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Підволочиського районного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2022 року скаржники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0000236 від 06 липня 2022 року по факту вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, посилаючись на те, що дана постанова є незаконною та підлягає до скасування. Так скаржники повідомили, що в період з 2000 по 2013 роки перебували в Італії на роботі. У 2006 році домовились із пастором церкви Євангелістів ОСОБА_6 , жителем с. Качанівка Підволочиського району, про купівлю ним, на їх користь, житлового будинку в смт. Гримайлів Гусятинського району Тернопільської області. Після цього - вислали своїй матері ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 12 000 Євро, через українських перевізників, які здійснювали вантажні перевезення. В подальшому дані грошові кошти були передані ОСОБА_6 , про що є відповідна письмова розписка. Опісля, на виконання усного доручення, ОСОБА_6 відшукав, а згодом придбав, одноповерховий житловий будинок та господарську будівлю, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оформивши з їх дозволу технічну документацію на будинок та право власності на себе. Після чого з 2006 по 2010 рік ОСОБА_4 періодично пересилала з Італії в Україну грошові кошти в сумі 22 000 Євро різними перевізниками, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . На початку 2013 року, коли повернулись із Італії та побачивши житловий будинок придбаний для них, який перебував в незадовільному технічному стані, вимагали повернення витрачених грошових коштів, однак ОСОБА_6 відмовився їх віддавати, мотивуючи що отримав від них лише 12 тисяч Євро, котрі витратив на придбання будинку та ремонтні роботи. Разом із тим, висновки, що наведені у оскаржуваній постанові містять неповноту досудового розслідування, зокрема не допитано усіх свідків, котрі мали відношення до даного кримінального провадження, зокрема свідка ОСОБА_11 який був разом із ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_12 котрий перевозив останніх на автомобілі у м. Гримайлів Гусятинського району Тернопільської області і останні можуть підтвердити факт отриманих та витрачених коштів ОСОБА_6 . Показання свідків, на які посилається орган дізнання, не перевірено на відповідність фактичним обставинам справи та не підтверджено належними доказами. Крім того, не проведено усіх можливих слідчих дій на предмет встановлення чи дійсно у ОСОБА_6 було два зошити у яких він вів прихід та розхід переданих ними коштів. Дану обставину можуть підтвердити свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Також вважає, що органом досудового розслідування настановлено завданих їй збитків, зокрема не проведено відповідних товарознавчих експертиз для їх визначення, а тому просять скаргу задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 скаргу підтримала у повному обсязі з підстав, що викладені у скарзі. Крім того доповнила, що орган досудового слідства безпідставно намагається звинуватити її сина ОСОБА_16 у можливому використання без її відому переданих нею грошових коштів, оскільки суми передавались безпосередньо ОСОБА_6 , і її син на той час був неповнолітнім, а тому і не міг ними розпоряджатись. У зв`язку з тим, що під час досудового слідства не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, не допитано усіх свідків які мали або могли мати будь-яке відношення до даного кримінального провадження просить постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Представник поліції проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що наведені мотиви є необґрунтованими, безпідставними та до задоволення не підлягають, оскільки на досудовому слідстві були допитані усі свідки та можливі підозрювані, їх свідчення проаналізовані і перевірені іншими належними та допустимими доказами. Під час досудового слідства не вдалось встановити обставин, що викладені скаржниками у скарзі, оскільки їх свідчення не були підтверджені будь-якими доказами, а тому і прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. На спростування викладених у скарзі обставин посилається на те, що суд неодноразово скасовуючи постанови про закриття кримінального провадження, наголошував на неповноті досудового розслідування, зокрема допиті свідків, які на думку скаржників, можуть підтвердити факт отримання ОСОБА_6 грошових коштів від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На виконання вказаних в ухвалах вимог органом дізнання допитувались свідки, їх покази перевірялись показами інших свідків та зібраними доказами, під час яких не було встановлено складу кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а тому і винесене законне рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2.ч.1.ст.284 КПК України. Свідок ОСОБА_17 допитувався 17.02.2017 року та підтвердив факт суперечки між скаржником та ОСОБА_6 щодо факту передачі йому грошових коштів в сумі 32-34 тисячі Євро, проте ОСОБА_6 з даного приводу нічого пояснити не зміг. Інший присутній свідок під час даної розмови ОСОБА_11 не допитувався. Крім того пояснив, що не допитувались ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 на предмет того, що ОСОБА_6 повідомив, що в нього наявний інший зошит по прибутку та розходах грошових коштів, що пересилались ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Разом з тим, вважає, що допит даних осіб жодним чином не вплине на прийняте рішення і не підтвердить факт отримання грошових коштів ОСОБА_6 в сумі 32-34 тисячі Євро. У задоволенні скарги просить відмовити.

Вивчивши скаргу, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, в межах доводів скаржників, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно із правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318 - 380 КПК України, з урахуванням глави 26 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

03.08.2015 року Підволочиським ВП ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше.

Саме слідчий та прокурор, як спеціальні суб`єкти кримінального провадження, надають оцінку заявам та повідомленням, встановлюють чи містить заява відомості про скоєння кримінального правопорушення, і лише після цього приймають рішення про необхідність проведення досудового слідства.

Постановою від 06 липня 2022 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000236 від 03.08.2015 року, по факту вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_4 02.08.1956 року, жительки АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України.

Згідно з вимогами ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, які викривають так і виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження - це заключний етап розслідування, що містить у собі комплекс процесуальних дій з аналізу та оцінки зібраних доказів, систематизації матеріалів, ознайомлення із закритим провадженням учасників процесу (зацікавлених у вирішенні справи) та вирішенню заявлених ними клопотань, формулюванню висновків по. суті справи та рішень, що з них випливають та їх реалізації.

Як убачається з постанови про закриття кримінального провадження, слідчим в ході досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії, для закриття кримінального проступку, встановлення істини у кримінальному провадженні, прийняття законного та обґрунтованого рішення, допитано усіх свідків, які мали та могли мати будь-яке відношення до даного кримінального провадження, в результаті чого в діях ОСОБА_6 чи інших осіб, не встановлено складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, оскільки грошові кошти, які отримав ОСОБА_6 в сумі 12 тисяч євро, він витратив за призначенням на придбання та ремонт житлового будинку для ОСОБА_4 , що підтверджується показами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, а тому не встановлено склад кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

З аналізу вищезазначених норм чинного законодавства, описової та мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий, суддя приходить до висновку про неповне та всебічне здійснення органом досудового розслідування матеріалів вказаного кримінального провадження відсутність висновків та обґрунтувань прийнятого рішення.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження містить проведені слідчі та розшукові дії, проте без наявності достатніх обґрунтувань, щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження та висновків про відсутність складу кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Об`єктивна сторона кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою. Зловживання довірою, це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах. Обман або зловживання довірою за часом передує передачі майна або права на майно і викликає у потерпілого усвідомлення правомірності такої передачі. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом, корисливим мотивом і метою.

Судом встановлено, що органом досудового слідства неодноразово виносились постанови про закриття кримінального провадження які в подальшому були скасовані судом із зазначенням конкретних дій, котрі орган дізнання повинен вчинити для всебічного, повного і об`єктивного встановлення істини у справі та прийняття законного рішення.

Як убачається із протоколу допиту свідка ОСОБА_21 що у 2013-2014 роках був присутній як між ОСОБА_6 і ОСОБА_11 з однієї сторони та ОСОБА_16 , ОСОБА_5 з іншої, виникла суперечка з приводу витрачених коштів на житловий будинок. ОСОБА_6 повідомив, що витратив близько 12500 Євро, а також додатково витрачав кошти на оформлення будинку. Надалі ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_6 де він потратив 32-34 тисячі Євро, які він передавав, однак ОСОБА_6 не пояснював і не говорив нічого з цього приводу.

Інший свідок ОСОБА_11 органом досудового розслідування не допитувався.

Таким чином незрозуміло і не доведено іншими належними та допустимими доказами, чи факт мовчання ОСОБА_6 , коли ОСОБА_5 висловлював претензію щодо передачі ним грошових коштів означав, що ОСОБА_6 погоджується із вказаною сумою, чи чітко висловив свою позицію з цього приводу і не бажав пояснювати по тій причині, що раніше вже висловлювався з цього приводу.

За вказаних обставин органу досудового розслідування необхідно повторно допитати ОСОБА_21 , допитати ОСОБА_11 , та ОСОБА_5 з метою встановлення більш чіткішої інформації щодо підтвердження чи спростування тієї обставини, чи визнавав ОСОБА_6 факт отримання коштів, проте не зміг пояснити де їх потратив, чи просто не бажав спілкуватись з метою уникнути конфлікту чи інших обставин, після чого на підставі отриманих показів допитати самого ОСОБА_6 при необхідності провести очну ставку та дати здобутим даним об`єктивну оцінку.

Крім того, як встановлено з оголошених показів свідка ОСОБА_22 , остання повідомила, що була присутня під час того, коли ОСОБА_6 повідомив про факт існування двох зошитів у яких велися записи щодо отриманих від сімї ОСОБА_23 та витрачених коштів на придбання та ремонт будинку. Під час даної розмови також були присутні ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 інші особи, що були присутні, зокрема ОСОБА_24 знаходиться за межами території України у США, а ОСОБА_25 та сама ОСОБА_13 померли.

Таким чином, на підтвердження чи спростування викладених обставин, що у своїй сукупності із іншими здобутими даними можуть підтвердити чи спростувати факт отримання ОСОБА_6 грошових коштів у значно більшій сумі ніж визнає сам ОСОБА_6 , слід допитати вказаних осіб та дати даним показав належну правову оцінку.

Крім того, на виконання ухвали Підволочиського районного суду від 11.05.2022 року, органом досудового слідства надавались доручення оперативним працівникам щодо вручення ОСОБА_16 повістки про виклик для проведення процесуальних дій, проте останній відмовився від їх отримання у категоричній формі. У зв`язку з цим, 29.06.2022 року до суду подано клопотання про здійснення приводу свідка ОСОБА_16 , яке суд задовольнив і виніс ухвалу про здійснення приводу на 10:00 год. 05.07.2022 року яке було доручено оперативним працівникам. 05.07.2022 року у сектор дізнання надійшли рапорти оперуповноважених працівників поліції про те, що виконати ухвалу суду про здійснення приводу свідка ОСОБА_16 не представляється можливим, у зв`язку з тим, що за останнім відомим місцем проживання він відсутній, а в ході спілкування ОСОБА_16 категорично відмовився повідомляти своє місце перебування і не має наміру приймати участь у будь-яких слідчих діях.

Разом із тим, з такою позицією органу досудового розслідування слідчий суддя погодитись не може, оскільки відмова свідка від проведення процесуальних дій повинна бути оформлена відповідними процесуальними документами із залученням свідків, де повинно бути чітко зафіксовано відмову свідчити проти себе та членів своєї сім`ї, згідно вимог ст. 63 Конституції України, або попередити свідка про кримінальну відповідальність за відмову давати покази згідно ст.385 КК України, а тому факт відмови свідка в телефонному режимі не ґрунтується на вимогах закону, не передбачено нормами КПК України, а тому суд до уваги не бере.

Разом із тим, суд не бере до уваги доводів скаржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо не встановлення заподіяної їм матеріальної шкоди, оскільки із проаналізованих матеріалів, орган досудового слідства в межах наданих їм повноважень вжив усіх заходів та дав даному факту належну правову оцінку.

Згідно вимог ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, які викривають так і виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб, у кримінальному провадженні.

Варто зазначити, що згідно із приписами ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, який не було виконано останнім при розгляді скарги по суті, не надано суду матеріалів, які б спростовували твердження наведені у скарзі.
Проаналізувавши наведене у сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова начальника СД відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області про закриття кримінального провадження винесена з порушенням норм процесуального закону, належно не вмотивована, не перевірена належними та допустимими доказами, є неповною, а тому скарга є підставною та підлягає до задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 197, 314-315, 331, 371- 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задоволити.

Скасувати постанову Начальника СД відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області підполковника поліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000236 від 03.08.2015 року по факту вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 від 06 липня 2022 року.

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження за № 0000236 від 03.08.2015 року по факту вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 .

Зобов`язати керівника слідчої групи, усунути встановлені протиріччя та прийняти відповідні процесуальні рішення, вжити усіх передбачених законом заходів щодо підтвердження чи спростування встановлених обставин.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1