Провадження № 1-кп/537/156/2022
Справа № 537/1229/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2022 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Кременчук кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2022 року за №0000286, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, яка не одружена, не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в :
01.06.2022 року близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебувала за запрошенням в гостях у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де на ліжку під подушкою помітила гаманець з грошовими коштами, належні господарю будинку. Так у ОСОБА_4 виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою, скориставшись тим, що потерпілий спав та її дії непомітні для потерпілого, в умовах воєнного стану, таємно викрала з гаманця, що лежав під подушкою, грошові кошти в сумі 4600 грн., належні ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, чужим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки в розмірі 4600 грн.

Таким чином ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.
01.06.2022 року близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебувала за запрошенням в гостях у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де на ліжку під подушкою помітила гаманець з банківськими картками, належні господарю будинку. Так у ОСОБА_4 виник прямий умисел на таємне викрадення офіційного документу. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою, скориставшись тим, що потерпілий спав та її дії непомітні для потерпілого, таємно викрала з гаманця, що лежав під подушкою, банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита у ПуАТ КБ «Акорд Банк» на ім`я ОСОБА_5 , що є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та утворює собою офіційний документ, що дає право знімати грошові кошти з рахунку ОСОБА_5 .

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 частково визнала свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень. ОСОБА_4 зазначила, що раніше співмешкала з ОСОБА_5 , на теперішній час співмешкає із ОСОБА_6 . Разом з тим ОСОБА_4 не працює, не має легальних джерел доходу, проживає за рахунок утримання її співмешканцем. В кінці травня на початку червня 2022 року ОСОБА_4 прийшла за запрошенням в гості до ОСОБА_5 , з яким вони разом вживали алкогольні напої, а після чого вони заснули. Наступного ранку, коли ОСОБА_5 ще спав, ОСОБА_4 прокинулася та виявила під подушкою гаманець з грошовими коштами. Скориставшись тим, що її дії непомітні власнику майна, ОСОБА_4 таємно викрала грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 4600 грн. Після чого ОСОБА_4 покинула житлове приміщення, розпорядилася грошовими коштами ОСОБА_5 на власний розсуд. Разом з тим ОСОБА_4 стверджувала, що не викрадала у ОСОБА_5 банківської картки. Пояснила, що ще взимку ОСОБА_7 добровільно дав їй у користування свою банківську картку, яку у неї разом з рештками невитрачених викрадених грошових коштів вилучили працівники поліції при затриманні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши подані докази, суд встановив наступне.

Вина ОСОБА_4 у таємному викраденні грошових коштів у ОСОБА_5 , вчиненому в умовах воєнного стану, а також у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів, а саме банківської картки ОСОБА_5 , підтверджується її особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає, в яких обвинувачена визнала, що в кінці травня на початку червня 2022 року вона перебувала в гостях у ОСОБА_5 , з яким разом вживала алкоголь, а потім залишилася спати. Зранку, коли ОСОБА_5 ще спав, ОСОБА_4 прокинулася та виявила під подушкою гаманець з грошовими коштами господаря, які вона таємно викрала, після чого залишила місце вчинення злочину, витративши частину грошових коштів ОСОБА_5 на власні потреби. Твердження обвинуваченої ОСОБА_4 , що вона разом з грошовими коштами не викрадала банківську картку на ім`я ОСОБА_5 , що також лежала разом з грошима під подушкою, де вона спала у ОСОБА_5 , яку у неї вилучили працівники поліції, суд розцінює як обрану нею позицію захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання, що знайомий з ОСОБА_4 . В кінці травня 2022 року ОСОБА_5 зняв з банківської картки на своє ім`я грошові кошти купюрами по 500, 200, 100, 50 грн., заховав їх під подушку на ліжку в своїй квартирі. Потім до нього прийшла ОСОБА_4 , вони разом вживали алкогольні напої, а після чого заснули. Наступного ранку ОСОБА_5 прокинувся, бо почув як ОСОБА_4 хлопнула вхідними дверима. ОСОБА_5 не став її наздоганяти, бо був без одягу. Тут же ОСОБА_5 перевірив під подушкою захований ним гаманець та виявив, що зникли його грошові кошти та картка банку «Аккорд». ОСОБА_5 підозрював, що ОСОБА_4 спала на цій подушці, де він заховав гаманець з грошовими коштами та банківськими картками, а тому саме вона їх викрала, чому й терміново покинула його житло. Тому ОСОБА_5 звернувся до поліції з повідомленням про вчинений щодо нього злочин. ОСОБА_5 стверджував, що не давав ОСОБА_4 грошові кошти, банківську картку на своє ім`я та не повідомляв їй пароль. ОСОБА_5 постійно користується карткою банку «Аккорд», до прихода ОСОБА_4 зняв з картки грошові кошти, які й заховав в квартирі під подушкою. ОСОБА_4 не знала пароль його банківської картки, тому не змогла зняти його грошові кошти з картки.

Такі показання потерпілого ОСОБА_5 підтверджені дослідженими доказами.

Протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про викрадення грошових коштів з його квартири за адресою: АДРЕСА_3 . За заявою ОСОБА_5 працівники поліції оглянули його житло, проте не виявили та не вилучили грошових коштів, що підтверджено протоколом огляду місця події від 01.06.2022 року.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокарткою від 01.06.2022 року, яким підтверджено, що ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_4 як особу, яку підозрює у вчиненні крадіжки його майна.

Протоколом огляду речей від 01.06.2022 року та розпискою ОСОБА_4 підтверджено, ОСОБА_4 , яка не працює та не має легальних джерел доходу, добровільно видала працівникам поліції грошові кошти в сумі 2500 грн., а саме 5 купюр по 500 грн., а також картку банку «Аккорд» №040645 на ім`я ОСОБА_5 .

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна в період воєнного стану, а тому її дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, а також у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, а тому її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України.

В ст.50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, розмір заподіяної шкоди, відсутність тяжких наслідків від кримінальних правопорушень.

Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом у лікарів нарколога чи психіатра, не одружена, не працює, а тому не має легальних джерел доходу. Суду не подані негативні характеристики обвинуваченої.

Обставини, які в силу ст.66 КК України пом`якшуть покарання, відсутні.

Суд вважає, що повідомлення обвинуваченою про обставини справи, які фактично були спростовані беззаперечними доказами вчинення нею злочину, зібраними органом досудового розслідування, вказує на відсутність у неї щирого каяття, явки з повинною та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд враховує, що ОСОБА_4 добровільно не відшкодувала потерпілому заподіяну злочином шкоду.

Разом з тим, враховуючи положення обвинувального акту, суд не вбачає для ОСОБА_4 обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання, в межах санкції закону за вчинені нею кримінальні правопорушення. А також на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Потерпілий в судовому засіданні просив не карати суворо обвинувачену.

Тому враховуючи обставини, визначені у ст.75 КК України, а саме тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, думку прокурора та потерпілого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без позбавлення або обмеження волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк з покладанням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

А тому суд вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення з випробуванням на іспитовий строк з покладанням обов`язків, визначених п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити з дотриманням положень ст.100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Прокурор в дебатах просив до набрання вироком законної сили застосувати щодо обвинуваченої запобіжний захід особисте зобов`язання, з покладанням обов`язків, визначених ст.194 КПК України, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченої, яка не чинила перешкод розслідуванню та не ухилялася від суду, проте не має стійких соціальних зв`язків, сім`ї, постійної роботи та легальних джерел доходу для існування, а тому є підстави вбачати наявними ризики для ОСОБА_4 ухилитися від суду, продовжити вчинення нових кримінальних правопорушень, визначені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 найменш суворий запобіжний захід особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України позбавлення волі на строк п`ять років;

-за ч.1 ст.357 КК України обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки, відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України поклавши на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03.06.2022 року у справі №537/1149/22, провадження №1-кс/537/320/2022 на грошові кошти в сумі 2500 грн.

Речові докази: грошові кошти в сумі 2500 грн. (5 купюр номіналом по 500 грн., ЛА1972324, ЛВ8092144, ЛА2996005, ЛВ7355274, ЛВ2635028), які передані на зберігання АТ КБ «ПриватБанк», повернути власнику ОСОБА_5 . Картку банку «Аккорд Банк» №040645 на ім`я ОСОБА_5 , яка зберігається у камері зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцкього РУП ГУ ПН в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_5 .

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.1, п.2, п.3 ч.5 ст.194 КПК України, до набрання вироком законної сили, а саме:

- прибувати за викликом до суду,

- не відлучатися з м. Кременчук без дозволу суду,

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 покласти на Кременчуцьку окружну прокуратуру, в тому числі на прокурора ОСОБА_3 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1