ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1481/22 Справа № 204/6744/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськавід 05 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Часів Яр, Артемівського району, Донецької області,громадянина України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1КК України, -

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 листопада 2022 року, без визначення розміру застави.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, врахувавши те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі визнання його винуватим, передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 10 років, а також особу підозрюваного, дійшов висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні об"єктивно існують та неможливість їх запобігання шляхом обрання більш м"якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з позбавленням волі.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, у зв"язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження та істотним порушенням норм матеріального і процесуального закону. Так, апелянт зазначає, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, не надав належної оцінки тим обставинам, існуванням яких є підставою для застосування запобіжного заходу. Зокрема, вказує на те, що підозра ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 286-1 КК України, є необґрунтованою, оскільки слідчий експеримент та автотехнічну експертизу, для з"ясуванню всіх обставин у цьому проваджені, органом досудового розслідування проведено не було, що не враховано слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали.
Разом з тим, захисник зазначає, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення у своєму клопотання є недоведеними та не підтверджуються жодними доказами, які б свідчили про їх реальне існування. При цьому, звертає увагу на те, що підозрюваний протягом усього часу до обрання йому цього запобіжного заходу знаходився вдома та не порушував покладених на нього процесуальних обов"язків, що підтверджує його належну поведінку, проте ці обставини, при розгляді можливості обрання до ОСОБА_6 більш м"якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчим суддею не взято до уваги, що, на думку апелянта, суттєво вплинуло б на його висновки, тому просить ухвалу скасувати.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який продовжено, зокрема, до 21 листопада 2022 року.

Отже, враховуючи ці обставини, а також положення ч. 6 ст. 193 КПК України, колегія суддів, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника за відсутності учасників провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, є необгрунтованими.
Так, апеляційним судом встановлено, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000653 від 25 липня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.
30 серпня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.
В межах цього провадження слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Апеляційним суд вважає, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_6 міг скоїти ці злочини, враховуючи при цьому й рішення ЄСПЛ від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», де зазначено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також, у відповідності до ст. 178 КПК України, належним чином врахував тяжкість злочину, який є особливо тяжким, за вчинення якого, у разі визнання його винуватим, передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 10 років, особу підозрюваного, та дійшов до обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, об`єктивно існують, й правомірно застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Ці висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Посилання захисника на недоведеність існування ризиків у провадженні, на переконання апеляційного суду, є неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, вчиненого у стані алкогольного сп"яніння, в результаті якого загинуло 2 особи, та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що у цьому випадку є обґрунтованим застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у відповідності до вимог ст. 183 КПК України, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Отже, колегія суддів вважає рішення суду про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4