№ 207/3400/21
№ 1-кп/207/156/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В проваджені Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська з 12.08.2021 року перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 20.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується 23 квітня 2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , просить міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити ще на 60 днів, так як не перестали існувати ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинувачених, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які їм інкримінуються, імовірну можливість продовження обвинуваченими протиправної поведінки у подальшому та можливість впливати на потерпілих та свідків. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості їх подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

Суд враховує ризик можливого впливу з боку обвинуваченого на потерпілого, свідків, вірогідності переховування від суду, скоєння ними нових злочинів чи правопорушень, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання їх під вартою не встановлено.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутого щодо ОСОБА_7 обвинувачення, можливо виправдано вважати, що такий ризик існує.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, не працює, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, раніше не судимий, може переховуватися від органів суду та прокурури, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що може призвести до затягування досудового розслідування і неможливості його проведення в розумні строки. Тому суд вважає, що клопотання прокурора стосовно продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню повністю і строк тримання обвинуваченого під вартою необхідно продовжити на 60 днів, тобто по 04 червня 2022 року включно.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити термін застосування запобіжного заходу обвинувачуваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, не працюючому, неодруженому, неповнолітніх дітей на утриманні не маючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, - у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 04 червня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1