Справа № 344/5897/22
Провадження № 1-кс/344/2554/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031, внесеного 18 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України,-
В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 18 квітня 2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права Президент Російської Федерації, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади Російської Федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року та вимогам частини четвертої статті 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09 грудня 1981року № 36/103, від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV) від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації на територію України.
На виконання вищевказаного наказу 24 лютого 2022 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.
03 березня 2022 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації, здійснили тимчасову окупацію території Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.
Так, приблизно 09 березня 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, на території Старобільського району Луганської області за невстановлених обставин ОСОБА_4 умисно вступив у злочинну змову з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, та надав добровільну згоду на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, пообіцявши зайняти посаду в незаконно створених судових органах так званої «ЛНР», з метою становлення та зміцнення окупаційної влади Російської Федерації та недопущення контролю України над цією територією.
Здійснивши перехід на бік ворога в умовах воєнного часу та надавши іноземній державі Російській Федерації та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_4 почав агітувати суддів та працівників апарату Старобільського районного суду Луганської області присягнути на вірність Російській Федерації, співпрацювати з представниками окупаційної адміністрації та писати заяви про прийняття на роботу до так званих судових органів «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації.
У подальшому, приблизно 09 березня 2022 року, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись в адміністративному приміщенні Старобільського районного суду Луганської області за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вулиця Миру, буд. 38, прийняв активну участь у зборах суддів та співробітників суду, де висловив свою позицію щодо доцільності співпраці суддів з окупаційною адміністрацією Російської Федерації та публічно закликав переходити на бік ворога в умовах воєнного стану, надавши іноземній державі Російській Федерації та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, гарантувавши суддям та працівникам апарату Старобільського районного суду Луганської області сприяння в отриманні ними посад в так званих судових органах «ЛНР».
Вказаними умисними діями керівник апарату Старобільського районного суду Луганської області ОСОБА_4 , в порушення вимог статті 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечив становлення та зміцнення окупаційної влади Російської Федерації шляхом безпосередньої участі в утворенні незаконних судових органів так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації, на окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної судової влади Російської Федерації з метою недопущення контролю української влади на території Луганської області, надавши тим самим допомогу Російській Федерації в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці.
02 квітня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м.Старобільськ Луганської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , остання займана посада керівник апарату Старобільського районного суду Луганської області, повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в умовах воєнного стану, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000031 ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України, який згідно з ч. 6 ст. 12 Кримінального кодексу України, є особливо тяжким злочином, та за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі з конфіскацію майна.
Відповідно до відповіді Територіального управління ДСА України в Луганській області №447/22-вих. від 06 травня 2022 року, нарахування заробітної плати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювалось на банківський рахунок, відкритий в АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_1 .
Враховуючи викладене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, який суд може призначити підозрюваному ОСОБА_4 за результатами розгляду даного кримінального провадження у суді, враховуючи обґрунтованість оголошеної ОСОБА_4 підозри у даному кримінальному провадженні, тяжкість інкримінованого злочину, виникла необхідність накласти арешт на належне ОСОБА_4 майно, а саме: грошові кошти в національній та іноземній валютах, які містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ОЩАДБАНК» ().
Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, відповідно до якої просив клопотання про арешт майна слухати без його участі, вимоги клопотання підтримав.
На підставі частини другої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, слідчий суддя вважає можливим розглядати без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Частина перша статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчим суддею встановлено, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 18 квітня 2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України.
02 квітня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у державній зраді, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України.
Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, відчуження майна, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , майно: грошові кошти в національній та іноземній валютах, які містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ОЩАДБАНК» (), шляхом тимчасового, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, позбавлення права розпоряджатись будь-яким чином грошовими коштами у будь-якій формі, крім надходження грошових коштів на зазначений рахунок.
Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1