Категорія: ч.2 ст.307 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України уродженець та житель АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодружений, не працює, раніше не судимий,
засуджений за:
- ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.
Стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 коп. судових витрат за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Накладений на майно арешт, згідно з ухвалою Волинського апеляційного суду від 10.08.2020, скасований.
В порядку ст.100 КПК України вироком вирішена доля речових доказів.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 26.06.2020 близько 16 год 00 хв він умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, без мети збуту, у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, а саме: через мобільний додаток «Telegram» домовився з особою, яка використовує нікнейм « ОСОБА_9 », про купівлю психотропної речовини, обіг якої обмежено, амфетамін.
Після чого 01.07.2020 близько 12 год 30 хв у відділенні № 2 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: м. Луцьк, вул. Шевченка, 88, ОСОБА_7 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи посилку з речовиною, яка згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №563 від 22.07.2020, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін масою 7,4900 г, що відповідно до Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, становить великий розмір, та яку, незаконно зберігаючи при собі без мети збуту, виніс на прилеглу до вищевказаного відділення ТОВ «Нова пошта» територію, де продовжував незаконно зберігати до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час огляду місця події, а саме: до 13 год 39 хв 01.07.2020.
Прокурор оскаржує вирок суду у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального права, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Стверджує, що місцевим судом не надана належна юридична оцінка протоколу огляду місця події від 01.07.2020, висновкам судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 563 від 22.07.2020 і судово-психіатричної експертизи № 227 від 31.08.2020, які свідчать про те, що обвинувачений придбавав психотропні речовини з метою їх збуту. Посилається на те, що ОСОБА_7 вчинив злочин з високим ступенем суспільної небезпеки, свою вину визнав частково, що вказує на відсутність підстав призначення йому покарання у виді штрафу. Тому, враховуючи вищенаведені обставини, просить вирок місцевого суду скасувати, перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.2 ст.309 КК України на ч.2 ст.307 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала подану апеляцію у повному обсязі та просила скасувати вирок суду і ухвалити новий, обвинуваченого, який заперечив апеляційну скаргу і просив судове рішення залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно із положеннями ст.94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
І з цього випливає, що суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити як ті докази, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.
На думку апеляційного суду, вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримані.
Судом правильно встановлені фактичні обставини кримінального провадження та зроблено обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах.
Зокрема, у поданій апеляції прокурор вказує на те, що місцевим судом не надана належна юридична оцінка протоколу огляду місця події від 01.07.2020, висновкам судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 563 від 22.07.2020 і судово-психіатричної експертизи № 227 від 31.08.2020, які свідчать про те, що обвинувачений придбавав психотропні речовини з метою їх збуту.
Апеляційний суд вважає наведені твердження такими, що не заслуговують на увагу, з таких мотивів.
У судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, не визнав і показав, що 26.06.2020 близько 16 год 00 хв без мети збуту він придбав у раніше незнайомої особи психотропну речовину амфетамін, а саме: через мобільний додаток «Telegram» домовився про її купівлю. А 01.07.2020 близько 12 год 30 хв у відділенні № 2 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: м. Луцьк, вул. Шевченка, 88, він отримав від раніше незнайомої особи посилку з амфетаміном масою 7,4900 г, яку, незаконно зберігаючи при собі без мети збуту, виніс на прилеглу до вищевказаного відділення ТОВ «Нова пошта» територію, де продовжував незаконно зберігати до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції, зокрема, до 13 год 39 хв 01.07.2020. Зауважив, що придбавав вказану речовину виключно з метою власного вживання і жодного разу не мав наміру її реалізовувати. У вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.309 КК України, щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Допитані у місцевому суді свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , показали, що 01.07.2020 були залучені в якості понятих до проведення огляду місця події, під час якого у ОСОБА_7 була виявлена та вилучена посилка з психотропною речовиною. Вони знаходились на вул. Шевченка, у м. Луцькау, неподалік відділення ТзОВ «Нова пошта» в той час, коли підійшли працівники поліції та попросили бути присутнім під час огляду місця події, на що останні погодились. Підійшовши до місця події, там знаходились ОСОБА_7 і працівники поліції, а на підвіконні знаходилися речі обвинуваченого, в ході огляду яких вилучили посилку з психотропною речовиною, який повідомив, що придбав їх без мети збуту для власного вживання.
Свідок заступник начальника УБН у Волинській області ОСОБА_12 показав, що надійшла оперативна інформація про те, що до м. Луцька прямує посилка з психотропною речовиною. З метою перевірки вказаної інформації працівники оперативного підрозділу приїхали до відповідного відділення, де зупинили ОСОБА_7 .. На запитання про наявність у нього заборонених речей, останній повідомив, що, дійсно, у нього знаходиться посилка з амфетаміном. В подальшому було викликано слідчо-оперативну групу для вилучення вказаної посилки.
Отже, показання ОСОБА_7 у місцевому суді, знайшли своє об`єктивне підтвердження у показаннях допитаних у суді першої інстанції свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..
А тому не довіряти чи ставити під сумнів показання вказаних свідків у апеляційного суду не має підстав.
Отже, з моменту отримання посилки ОСОБА_7 давав послідовні показання про те, що придбав психотропну речовину для власного вживання.
Апеляційний суд звертає увагу, що працівник поліції ОСОБА_12 показав суду, що них була оперативна інформація про надходження посилки з амфетаміном до м.Луцька. При цьому, про наявність будь-якої інформації про збут, чи намір збуту ОСОБА_7 психотропної речовини, вказаний свідок не повідомив.
Відсутня така інформація і в матеріалах даного кримінального провадження.
Аналізуючи показання вказаних свідків, слід прийти до переконання, що в них відсутні будь-які об`єктивні дані, які б могли підтверджувати намір збуту чи збут обвинуваченим психотропної речовини.
Варто відзначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 про вживання ним психотропних речовин об`єктивно підтверджується і довідкою КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» №5008/1-18 від 23.09.2020, згідно якої ОСОБА_7 пройшов курс амбулаторного лікування з 14.09.2020 по 21.09.2020 діагнозом: «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів (амфетамінів). Вживання зі шкодою для здоров`я» (а.к.п.69).
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дав неповну оцінку таким доказам, як протокол огляду місця події від 01.07.2020, висновку експертизи №563 від 22.07.2020 та висновку судово-психіатричної експертизи №227 від 31.08.2020, які на думку сторони обвинувачення повністю підтверджують умисел обвинуваченого у зберіганні психотропних речовин з метою збуту є необґрунтованими і не базуються на положеннях чинного законодавства.
Так, з протоколу огляду місця події з доданим та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом від 01.07.2020 убачається, що поблизу відділення ТОВ «Нова пошта», що на вул. Шевченка, 88, у м. Луцьку, у ОСОБА_7 виявлена та вилучена посилка, в якій знаходився поліетиленовий пакет з речовиною молочного кольору, мобільний телефон та службовий чек ТОВ «Нова пошта».
Висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №563 від 22.07.2020 встановлено, що вилучена у ОСОБА_7 речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін масою 7,49 г.. Що згідно Таблиці №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» становить великий розмір.
А згідно висновку судово-психіатричної експертизи №227 від 31.08.2020, у гр. ОСОБА_7 ознак будь-якого психічного захворювання, в тому числі наркоманії, а рівно тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення чи в даний час не виявлялось і не виявляється (а.к.п.67-68).
При цьому слід звернути увагу, що на вирішення експертам органом досудового розслідування питання про вживання ОСОБА_7 наркотичних засобів чи психотропних речовин взагалі не ставилось і як наслідок, експертами не досліджувалось (а.к.п.67 зворот, 68).
Наведені докази визнані місцевим судом належним та допустимими.
Місцевий суд, оцінивши в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, прийшов до обґрунтованого висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України не знайшла свого підтвердження.
Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України характеризується прямим умислом та метою збуту при виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні особою психотропних речовин.
За ч.2 ст.307 КК України відповідальність настає лише тоді, коли відповідні протиправні дії вчинялися із спеціальною метою з метою збуту психотропних речовин.
Проте, на переконання апеляційного суду, досліджені судом першої інстанції докази, в тому числі й ті, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, не доводять прямий умисел ОСОБА_7 на збут психотропної речовини.
Зокрема, протоколом огляду місця події від 01.07.2020 стверджується вилучення у ОСОБА_7 психотропної речовини у великих розмірах.
У роз`ясненнях, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» №4 від 26.04.2002, вказано, що про умисел на збут психотропних речовин може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.
В даному кримінальному провадженні у ОСОБА_7 виявлено і вилучено психотропну речовину у великих розмірах.
Проте, як було вказано вище, стороною обвинувачення не представлено жодних доказів існування домовленості із ОСОБА_7 про збут психотропної речовини.
Отримані місцевим судом показання свідків підтвердили позицію ОСОБА_7 , який з моменту виявлення у нього психотропної речовини повідомляв, що він її придбав для власного вживання. Та й працівник поліції показав суду першої інстанції про те, що у них була лише оперативна інформація про доставку в м.Луцьк психотропної речовини.
Також і спосіб упакування виявленої психотропної речовини не свідчить про намір ОСОБА_7 збувати психотропну речовину.
Також в матеріалах кримінального провадження відсутні й будь-які дані про домовленість із ОСОБА_7 на збут психотропної речовини.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні й докази наявності в обвинуваченого ОСОБА_7 засобів для розфасування виявленої психотропної речовини ваг, пакетиків, тощо.
А довідкою КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» №5008/1-18 від 23.09.2020, стверджується діагноз ОСОБА_7 : «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів (амфетамінів). Вживання зі шкодою для здоров`я», тобто підтверджено вживання ним амфетаміну.
За таких обставин, висновок судово-психіатричної експертизи №227 від 31.08.2020 не може слугувати беззаперечним доказом наявності умислу ОСОБА_7 на збут психотропної речовини з огляду на презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, які закріплено у ст.17 КПК України та ст.62 Конституції України.
А щодо висновку експертизи №227 від 31.08.2020, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на вирішення експертам не ставились і відповідно не досліджувалось в ході проведення експертизи питання про вживання ОСОБА_7 наркотичних засобів чи психотропних речовин.
Таким чином, сукупність досліджених місцевим судом доказів, їх аналіз та юридична оцінка дають обґрунтовані підстави дійти висновку про відсутність доказів мети збуту ОСОБА_7 амфетаміну та доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, що в свою чергу повністю спростовує доводи апеляційної скарги прокурора.
Підсумовуючи вищенаведені обставини, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку і приймаючи до уваги наявність доказів, які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, місцевий суд обґрунтовано кваліфікував його дії як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах.
Згідно з вимогами ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).
При призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості належить до категорії нетяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відніс щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , місцевим судом не встановлені.
Судом першої інстанції взято до уваги, що обвинувачений є особою молодого віку, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнаного судом доведеним, визнав повністю та щиро розкаявся, вчинив лише 1 епізод протиправної діяльності.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 пройшов курс амбулаторного лікування у КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» з 14.09.2020 до 21.09.2020 з діагнозом: «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів (амфетамінів). Вживання зі шкодою для здоров`я», що стверджується довідкою від 23.09.2020 № 5008/1-18 (а.п.69).
Таким чином, враховуючи усі вищенаведені обставини, призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу апеляційний суд вважає таким, що повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення першого та попередження вчиненню ним нових злочинів, і не є надто м`яким, як про це зазначено в апеляційній скарзі прокурора.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Законних підстав для скасування або зміни вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді