УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2022 року

м. Київ
Справа № 184/836/20
Провадження № 51 1836 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргузахисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року, залишеним без зміни ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч. 2, ст. 309 ч. 1, ст. 307 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 ч. 1, ч. 4 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано 6 місяців позбавлення волі із невідбутої частини покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вироку та ухвали суду щодо ОСОБА_4 в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України захисник у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, незаконність та необґрунтованість судових рішень, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України.
Обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі захисника, не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 , - адвоката ОСОБА_5 без руху.

Встановити захиснику ОСОБА_5 семиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3