Провадження № 1-кс/761/7431/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 подане в інтересах ФОП ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2022, справа № 761/10522/22 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000507 від 26.04.2022,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 подане в інтересах ФОП ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2022, справа № 761/10522/22 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000507 від 26.04.2022.

Заявник у своєму клопотанні зазначає, що арешт на майно було накладено в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000507 від 26.04.2022 з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 212 КК України, об`єктом розслідування у даному кримінальному провадженні є ухилення ОСОБА_5 від сплати податків на суму 12 млн. грн. у період 2021-2022 років.

Крім того, ініціатор клопотання вказує, що ОСОБА_5 має посвідку на постійне проживання в Україні та зареєстрований, як фізична особа-підприємець, веде легальний бізнес та регулярно сплачує всі необхідні податкові платежі. Арешт на майно ОСОБА_5 , накладено безпідставно, оскільки підозра йому в межах даного кримінального провадження не пред`явлена, ОСОБА_6 , яка за версією слідства як бухгалтер допомагала ОСОБА_5 вчиняти неправомірні дії з ухилення від сплати податків у період з 2021-2022 року, померла ще до 2021 року, у зв`язку з чим заявник звернувся з клопотанням про скасування арешту майна.

Адвокат ОСОБА_3 , в судовому засідання клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав в ньому наведених, а також зауважила, що майно, щодо якого порушується питання у клопотанні не визнавалось речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки таке рішення слідчого чи прокурора відсутнє.

Інші учасники будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, до суду не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили. Неприбуття вказаних осіб в судове засідання, не перешкоджає розгляду клопотання (ст. 174 КПК України).

Заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання та матеріали справи про накладення арешту, які було витребувано з канцелярії суду для забезпечення належного розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням, зокрема, підозрюваного, його захисника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України).
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
З огляду на аргументи клопотання, враховуючи вимоги ст. 26 КПК України, слідчому судді при оцінці наявності підстав для скасування арешту майна необхідно встановити, що арешт майна накладено не обґрунтовано.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Під час розгляду клопотання встановлено, що детективами Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до ЄРДР за №0000507 від 26.04.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КПК України.
У провадженні ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2022 (справа 761/10522/22), накладено арешт на належне ОСОБА_5 майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування ним, а саме на ряд об`єктів нерухомості.
Необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження згідно судового рішення, обумовлена необхідністю забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), в той же час, з досліджених слідчим суддею матеріалів справи 761/10522/22 вбачається, що рішення про визнання речовим доказом належного ОСОБА_5 майна, яке було арештовано слідчим чи прокурором не приймалось.
Слідчий та прокурор, за викликом до суду не з`явились, не скориставшись своїм правом надати заперечення щодо цього.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 подане в інтересах ФОП ОСОБА_5 про скасування арешту майна підлягає задоволенню, а арешт - скасуванню.

Керуючись, ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 подане в інтересах ФОП ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2022, справа № 761/10522/22, а саме на:
- торгівельно розважальний центр площею 13939 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18387278);
- торгівельно розважальний центр площею 16849,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 26208339 та );
- нежитлова будівля (приміщення складу), автосалон та станція технічного обслуговування, нежитлова будівля, площею 2445,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 26208339 та );
- торгівельно розважальний центр площею 10455,55 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна );
- земельна ділянка з кадастровим номером :07:009:0032, площею 0,8961 га, розташована у АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;
- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0008, площею 4,8755 га, розташована у АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;
- земельна ділянка з кадастровим номером :10:002:0082, площею 1,0 га, розташована у АДРЕСА_3 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1