Справа № 686/3880/22
Провадження № 1-кс/686/4370/22
УХВАЛА

15 червня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0001385,

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на постанову дізнавача СД ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 30 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001385, посилаючись на те, що постанова дізнавача винесена передчасно, без дослідження обставин кримінального правопорушення, зокрема, дізнавач не взяв до уваги наявний відеозапис нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, не встановив особу, яка завдала удар в ліве вухо потерпілому, не призначив дізнавач й повторну судово-медичну експертизу, оскільки із висновком експерта №912 від 25.11-14.12.2021 р. ОСОБА_3 категорично не погоджується. У скарзі просить: скасувати вказану постанову, яку виніс 30.12.2021 р. дізнавач СД ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 ; у кримінальному провадженні призначити повторну судово-медичну експертизу, долучити відеодоказ запис мобільного телефону і встановити особу, яка нанесла ОСОБА_3 удар.

Дізнавач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши ОСОБА_3 , який підтримав вимоги, викладені у скарзі, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001385, приходжу до наступних висновків.

Відділенням поліції №1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0001385 від 19.11.2021 р., з правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України.

Так, 19.11.2021 р. до ЄРДР за № 0001385 були внесені відомості, за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України, з приводу того, що «21.10.2021 р., близько 10-00 год., невстановлена особа, перебуваючи у приміщенні кв. АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження.»

За результатом досудового розслідування дізнавачем СД ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 винесена постанова від 30 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001385, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ст.125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У статті 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів. Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови дізнавача повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Вказані вимоги закону дізнавачем в повній мірі не виконано та передчасно винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а також із матеріалів кримінального провадження, дізнавачем не здійсненні всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на збирання та дослідження обставин, передбачених ст. 91 КПК України, як того вимагає ст.92 та ст.93 КПК України, не проведено аналіз доказів та не дана відповідна правова оцінка обставинам справи.

Так, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001385 дізнавачем ОСОБА_4 було проведено допит потерпілого ОСОБА_3 , який показав, що 21.11.2021 р. близько 04 год. в під`їзді, біля квартири ОСОБА_3 , невідомий сусід, який мешкає в кв. АДРЕСА_2 , без будь-яких пояснень наніс ОСОБА_3 один удар правою рукою в ділянку лівого вуха ОСОБА_3 . Крім того, було призначено судово-медичну експертизу, за результатами проведення якої до матеріалів кримінального провадження було долучено висновок експерта №912, згідно з яким у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та наслідків їх загоєння не виявлено, стан слуху в ОСОБА_3 не пов`язаний із чинниками травматичної природи, при цьому експертом не прийнято до уваги при проведенні судово-медичної експертизи надана на експертизу заповнена від руки медична карта амбулаторного хворого з поліклініки, через неналежний порядок оформлення. Інших слідчих дій, як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0001385, під час досудового розслідування здійснено не було. Зокрема, дізнавачем не вжито заходів, для встановлення особи, яка зі слів ОСОБА_3 вчинила відносно нього кримінальне правопорушення, не розглянуто клопотання потерпілого щодо призначення у кримінальному провадженні повторної судово-медичної експертизи, в зв`язку з тим, що не вся медична документація щодо лікування ОСОБА_3 була надана експерту під час проведення експертизи.

Мотивувальна частина постанови дізнавача про закриття кримінального провадження взагалі не містить змісту обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття вказаної постанови та їх обґрунтування. Так,у постанові, яка є предметом оскарження, дізнавач описав короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які відображені у витягу з ЄРДР від 19.11.2021 р., зазначив про висновок експерта, та прийшов до висновку, що «в діях невідомої особи відсутній склад кримінального проступку передбаченого ст.125 ч.1 КК України в силу того, що згідно висновку експерта № 912, у потерпілого будь яких тілесних ушкоджень не виявлено, а отже предмет доказування відсутній, та вказав, що за обставин, встановлених по справі, виникає сумнів щодо причетності невідомої особи до скоєння вказаного правопорушення, тобто до умисного нанесення тілесних ушкоджень, підозра, згідно ст.17 КПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, та закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ст.125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.» Закриваючи кримінальне провадження №0001385 у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ст.125 КК України, дізнавач при винесенні постанови не звернув увагу на те, що вказана норма закону складається з двох частин, якими передбачено два окремих склади кримінальних правопорушень, та не вказав у резолютивній частині постанови склад якого саме кримінального правопорушення, з передбачених ст.125 КК України, та який саме з елементів складу правопорушення, на думку дізнавача, відсутній в даному випадку. В діянні кого саме відсутній склад кримінального правопорушення, дізнавачем в ході досудового розслідування, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, також не з`ясовано. Поза увагою дізнавача залишились обставини, повідомлені ОСОБА_3 , з приводу спричинення потерпілому удару в область голови сусідом, який не був допитаним, вказані обставини, при відсутності тілесних ушкоджень у потерпілого, можуть свідчити й про наявність ознак складу іншого кримінального правопорушення, однак під час досудового розслідування питання про можливість перекваліфікації діяння не вирішувалось. Не з`ясованим в ході досудового слідства дізнавачем, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, залишилось й місце, де відбувалась, зі слів ОСОБА_3 подія кримінального правопорушення, зокрема, потерпілий повідомляв, що тілесні ушкодження йому були спричинені в під`їзді, біля його квартири, що по АДРЕСА_3 , натомість, дізнавач у своїй постанові про закриття кримінального провадження зазначає, що вказані події відбувались безпосередньо в приміщенні квартири потерпілого, що по АДРЕСА_4 .

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження, яка є немотивованою, підлягає скасуванню.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу на постанову про закриття провадження, в частині скасування вказаної постанови, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги в цій частині.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноважень слідчого судді, під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, на призначення повторної судово-медичної експертизи, доручення до матеріалів кримінального провадження відеодоказів та встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, чинний КПК України не містить. Тому в цій частині слід відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 110, 306, 307 КПК України,-

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову дізнавача СД ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 30 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001385 - скасувати.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя