Справа № 527/1017/22
провадження № 1-кс/527/257/22
УХВАЛА
28 червня 2022 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 ,представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання старшого слідчого Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000239, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
24 червня 2022 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000239, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 23 червня 2022 року в ході профілактичних заходів на території Кременчуцького району, в м. Глобине було виявлено особу, що мала два паспорти громадянина України та РФ, в ході розмови підтримувала збройну агресію росії.
23 червня 2022 року старшим слідчим Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239. Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 436-2 КК України.
При проведенні перевірки мобільного телефону, який добровільно надала для огляду ОСОБА_3 , було виявлено переписки через месенджери «Вотсап» та «Вайбер» із жителями РФ, де йшлося про виправдовування збройної агресії РФ та бажання скорішого досягнення цілей даної агресії, також в телефоні ОСОБА_3 було виявлено близько 50 контактів мобільних номерів жителів РФ.
23 червня 2022 року було проведено огляд та вилучено до ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області, речовий доказ: мобільний телефон «Samsung А50» в корпусі білого та сірого кольору iмei l: НОМЕР_1 , iмei 2: НОМЕР_2 .
Слідчий зазначає, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно під час проведення вищевказаних слідчих дій є доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме: мобільний телефон «Samsung А50» в корпусі білого та сірого кольору iмei l: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 .
Посилаючись на викладене, слідчий просив накласти арешт на майно вилучене під час огляду 23.06.2022 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Samsung А50» в корпусі білого та сірого кольору iмeil: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження, шляхом заборони користування та відчуження власнику, користувачу чи іншим особам із залишенням його в приміщенні збереження речових доказів відділу поліції№1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській обл.
У судове засідання слідчий не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував, просив задовольнити.
Представник власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що слідчим не доведено обставини кримінального правопорушення.
Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, в зв`язку з його необґрунтованістю.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.
Викладені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, копії яких додані до клопотання. Досудове розслідування проводиться за ч.1 ст. 436-2 КК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучений в ході огляду 23 червня 2022 року мобільний телефон «Samsung A50» в корпусі білого та сірого кольору imeil: НОМЕР_1 , imeil: НОМЕР_2 , набув статусу тимчасово вилученого майна та визнаний речовим доказам у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч. 11 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно, оскільки дане майно відповідає критеріям, зазначеним п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000239, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 23 червня 2022 року, під час огляду у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung A50» в корпусі білого та сірого кольору imeil: НОМЕР_1 , imeil: НОМЕР_2 з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, шляхом заборони користування та відчуження власнику, користувачу чи іншим особам із залишенням його в приміщенні збереження речових доказів Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1