Справа № 512/361/20
Провадження № 1-кп/507/5/2022
Номер рядка звіту 17
В И Р О К
24.06.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
села Луполове Благовіщенського району Кіровоградської області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працевлаштованого,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законний представник потерпілого ОСОБА_7
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
Таким чином, ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: гематогічного забою скроневої частки зліва, лінійних переломів зводу і основи черепу, підапоневротичної гематоми зліва, забій м`яких тканин голови.
Згідно п. 2.1.3. «б», «в». «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року), вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень про критерію небезпеки для життя.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та розповів про обставини заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Зокрема, пояснив, що разом із друзями зустрічав Новий рік у барі, коли їхав за кермом свого автомобіля із бару, то на зустріч ішли чотири особи посередині дороги, він став та зробив зауваження, на що вони висловилися нецензурною лайкою та почали іти прямо на нього. Він діставши із салону автомобіля дерев`яний держак від сокири, замахнувся та попав в голову потерпілого ОСОБА_6 . Від удару потерпілий упав, вони почали його відливати водою, а потім посадили в автомобіль, разом із ними поїхав ОСОБА_9 . По дорозі він декілька раз пропонував ОСОБА_6 завезти його в лікарню, але він попросив завезти додому. На другий день він дізнався, що ОСОБА_6 попав в лікарню, він намагався допомогти грішми, але його мати відмовлялася спілкуватися.
Крім визнання вини ОСОБА_3 , його винуватість підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, зокрема:
- Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що 01 січня 2021 року він із друзями Бурдейним, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 домовилися піти у бар сусіднього села, щоб відпочити. Ішли біля ставка, назустріч їхав автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_11 , він зупинився, не зрозуміло із якої причини, але ОСОБА_12 ударив його головою, а потім бітою у ліве вухо, від чого він упав та втратив свідомість. В результаті ударів він отримав тілесні ушкодження ОСОБА_13 , розрив вушної перетинки та йому довелося тривалий час лікуватися;
- Показами допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що її син ОСОБА_6 зустрічав свято Нового Року в колі сім`ї та сусідів, потім пішов до брата. Сина вона побачила вранці. Вона зайшла до кухні, де побачила, що ліжко було в крові, побігла відразу в будинок, побачила, що ОСОБА_14 спав, був в крові, із лівого вуха була кров, вона його не могла добудитися. На автомобілі завезли сина в лікарню в м.Первомайськ, де зробили МРТ та направили в м.Миколаїв. У сина виявили перелом черепа, ОСОБА_13 , розрив перетинки вуха, у лікарні м. Миколаїв син лікувався два тижні. Десь через тиждень син розповів, що ОСОБА_11 ударив його головою, а потім бітою;
- Показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що він із друзями зібралися відсвяткувати Новий Рік в барі с.Дубиново , Вийшли із с.Красненьке 01 січня 2021 року біля 1 години ночі. Він, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ішли по узбіччю дороги, перед ставком зустріли Познавського Дениса, із ним був ОСОБА_19 , він їхав на автомобілі в зустрічному напрямку із с.Дубиново, зупинився, вони привіталися, потім почали розмовляти. Він стояв попереду, а ОСОБА_14 розмовляв із ОСОБА_20 та почали сваритися. Розмову він не чув, бо в нього проблеми із слухом. Денис штовхнув ОСОБА_14 , а потім дерев`яною бітою, довжина якої біля одного метра , ударив ОСОБА_14 в голову , в область вуха, від чого ОСОБА_14 впав. ОСОБА_11 та ОСОБА_21 поїхали, але потім повернулися. ОСОБА_21 почав піднімати ОСОБА_22 , поливати водою, ОСОБА_11 запропонував завезти додому, і вони разом завезли ОСОБА_22 додому;
- Показами свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні пояснив, що 01 січня 2020 року біля 2 години він разом із ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 направилися в с.Дубинове Савранського району до бару. По дорозі біля них зупинився автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_11 , а на передньому сидінні був ОСОБА_21 ОСОБА_11 зупинив автомобіль та вийшов до них, привітався із ним за руку, з незрозумілої причини ударив головою в обличчя ОСОБА_22 , а потім битою в голову, від чого ОСОБА_27 упав, а він із місця події втік;
Винність обвинуваченого, у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, підтверджується також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- заявою ОСОБА_7 від 01.01.2020 року про те, що в ніч з 31 грудня 2019 року на 01 січня 2020 року її неповнолітньому сину ОСОБА_6 невідомі особи нанесли тілесні ушкодження ( а.с. 6 том 2);
- протоколом огляду місця події від 01 січня 2020 року , з якого вбачається, що в присутності понятих проведено огляд відрізку дороги, розташованої в АДРЕСА_2 (а.с.7-9 том 2).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05 січня 2020 року, із якого вбачається, що в присутності двох понятих, свідок ОСОБА_15 розповів та показав місце події та як ОСОБА_11 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження (а.с.11-12 том 2);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05 січня 2020 року, із якого вбачається, що в присутності двох понятих, свідок ОСОБА_28 розповів та показав місце події та як ОСОБА_11 дерев`яною бітою ударив ОСОБА_6 в голову , в область вуха. (а.с.14-15 том 2);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05 січня 2020 року, із якого вбачається, що в присутності двох понятих, потерпілий ОСОБА_6 розповів та показав місце події та як ОСОБА_11 наніс йому тілесні ушкодження (а.с.126-127 том 2);
- висновком судово-медичної експертизи № 31 від 10.01.2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 , 2004 р.н. мають місце тілесні пошкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійного перелому пирамидки лівої скроневої кістки з переходом на ліву тім`яну кістку та розходженням лобно-тім`яного шва, травматичного розриву лівої барабанної перетинки,
епідуральної гематоми лівої скроневої ділянки, забою головного мозку середнього ступеню, садна лобної ділянки зліва, гематом обох повік зправа, гематоми лівої вушної раковини, садна правої параорбітальної ділянки. Дані тілесні пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, (не виключено палкою, битою) в короткий проміжок часу, незадовго до звернення у лікарню, а саме 01.01.2020 р.
По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з наявністю лінійного перелому пирамидки лівої скроневої кістки з переходом на ліву тім`яну кістку та розходженням лобно-тім`яного шва, травматичного розриву лівої барабанної перетинки зліва, епідуральної гематоми лівої скроневої ділянки, забою головного мозку середнього ступеню, гематоми лівої вушної раковини, садна лобної ділянки зліва відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя; тілесні пошкодження у вигляді садна правої параорбітальної ділянки, гематом обох повік зправа відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень.
При нанесенні тілесних ушкоджень потерпілий міг бути звернений передньою стороною тіла до нападника (а.с.65-67 том 2)
Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст..94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, працевлаштований, не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться.
Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідків суспільно-небезпечного діяння, добровільного відшкодування заподіяної шкоди, особи винного, його ставлення до вчиненого та усвідомлення ним протиправності своїх дій, що свідчить про недоцільність направлення обвинуваченого для реального відбування покарання, та щодо можливості надання шансу на виправлення.
Отже, приймаючи до уваги зазначені обставини в їх сукупності та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатнім буде покарання призначене у виді позбавлення волі, в межах мінімальної санкції, передбаченої ч.1 ст. 121 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_7 , в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на підставі п.5 ч. 1 ст.257 ЦПК України слід залишити без розгляду , оскільки від позивача надійшла заява з проханням залишити позов без розгляду.
Також , цивільний позов прокурора, в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня» Первомайської міської ради до ОСОБА_30 про стягнення коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст.257 ЦПК України, оскільки від прокурора надійшла заява з проханням залишити позов без розгляду, у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченим , заподіяної шкоди.
Крім того, цивільний позов прокурора, в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради до ОСОБА_30 про стягнення коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст.257 ЦПК України, оскільки від прокурора надійшла заява з проханням залишити позов без розгляду, у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченим , заподіяної шкоди.
Процесуальні витрати відсутні.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 обирався у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчився, підстав для обрання запобіжного заходу, суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання - 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_7 , в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на підставі п.5 ч. 1 ст.257 ЦПК України - залишити без розгляду.
Цивільний позов прокурора, в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня» Первомайської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого на підставі п.5 ч. 1 ст.257 ЦПК України - залишити позов без розгляду.
Цивільний позов прокурора, в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради до ОСОБА_3 про стягнення коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого на підставі п.5 ч. 1 ст.257 ЦПК України - залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя: ОСОБА_1