Справа № 734/3220/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/8/22
Категорія - ст. 367 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 серпня 2016 року за № 0000283 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2019 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сасинівка Пирятинського району Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, майстра лісу Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Козелецьрайагролісгосп», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у державних і комунальних лісогосподарських підприємствах України строком на 2 (два) роки зі штрафом у розмірі двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_8 у дохід держави грошові кошти в розмірі 17584 (сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової інженерно-екологічної експертизи.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2017 року арешт на автомобіль «Volkswagen Passat», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний обвинуваченому ОСОБА_8 .

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 згідно наказу № 67 від 05 квітня 2005 року директора Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Козелецьрайагролісгосп» (надалі - ДП «Козелецьрайагролісгосп») призначений на посаду майстра лісу ДП «Козелецьрайагролісгосп», за ним була закріплена майстерська дільниця № 3 вище вказаного підприємства. Згідно посадової інструкції майстра лісу, затвердженої 05 квітня 2005 року директором ДП «Козелецьрайагролісгосп», ОСОБА_8 здійснював керівництво працівниками на лісогосподарських роботах, організовував роботу лісників і контролював виконання ними своїх обов`язків, організовував лісозаготівельні роботи, здійснював контроль за бригадами, за правильністю лісокористування, охороною і захистом лісу на закріплених лісогосподарських дільницях, здійснював контроль за відпуском лісопродукції, за станом використання, відтворення, охорони і захисту лісів, тобто виконував організаційно-розпорядчі й адміністративно-господарські функції, у відповідності до ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України був службовою особою. При цьому ОСОБА_8 допустив неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Згідно зі ст. 1 Лісового кодексу України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Відповідно до п. 3.5 Статуту ДП «Козелецьрайагролісгосп» вказане підприємство є лісокористувачем згідно рішення Чернігівської обласної ради від 27 березня 2001 року «Про надання у постійне користування земель лісового фонду» та здійснює його повноваження згідно з положенням Лісового кодексу України та інших нормативних актів. Згідно з ч. 1 ст. 69 і ч. 8 ст. 70 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно. Заготівля деревини в порядку проведення рубок головного користування, а також інших рубок, пов`язаних із веденням лісового господарства, проводиться власниками лісів і постійними лісокористувачами, яким у встановленому порядку надане таке право.

Відповідно до посадової інструкції майстра лісу, затвердженої 05 квітня 2005 року директором ДП «Козелецьрайагролісгосп», ОСОБА_8 був наділений повноваженнями: брати участь у відведенні і таксації лісосік, оглядати місця рубок, заготівлі лісоматеріалів, лісонасадження, вести облік обсягу та якості виконаних робіт; повинен був знати основи лісового законодавства, постанови, розпорядження, накази, методичні, нормативні та інші керівні документи, що стосуються виробничо-господарської діяльності, технологію та засоби механізації робіт у лісовому господарстві, границі ділянок обходів, що входять до них.

Згідно Відомості рубок головного користування на період із 2012 до 2019 років по ДП «Козелецьрайагролісгосп», розробленої у 2012 році Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням, у період 2015-2019 років заплановане проведення рубки головного користування на території виділу № 14 кварталу № 74 вище вказаного лісогосподарського підприємства.

У лютому 2017 року ОСОБА_8 залучений до проведення ДП «Козелецьрайагролісгосп» відведення під рубку головного користування лісової ділянки площею 2.8 га виділу № 14 кварталу № 74 майстерської дільниці № 3, що була закріплена за ним, як майстром лісу вище вказаного підприємства, та знаходиться в урочищі «Пархимівська дача» біля с. Туманська Гута Козелецького району Чернігівської області в межах земель лісового фонду, переданих в постійне користування ДП «Козелецьрайагролісгосп» згідно рішення Чернігівської обласної ради від 27 березня 2001 року. При цьому ОСОБА_8 під час визначення 23 лютого 2017 року з допомогою бусольної зйомки на місцевості фактичного місця розташування та меж лісової ділянки площею 2.8 га виділу № 14 кварталу № 74 ДП «Козелецьрайагролісгосп», що підлягала включенню до рубки головного користування, маючи реальну можливість виконати належним чином свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, належним чином їх не виконав, а натомість, порушуючи вимоги ч. 8 ст. 70 Лісового кодексу України та своєї посадової інструкції, невірно провів прив`язку лісової ділянки, що підлягала рубці, до визначеної матеріалами лісовпорядкування ДП «Козелецьрайагролісгосп» квартальної сітки лісового фонду, що перебуває у постійному користуванні цього лісогосподарського підприємства. В результаті цього ОСОБА_8 безпідставно і незаконно включив у вище вказану рубку головного користування територію виділів № 4 та № 8 кварталу № 1 Остерського лісництва Державного підприємства «Остерське лісове господарство», що перебувають у постійному користуванні останнього на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 377457 від 22 жовтня 2012 року та є суміжними з землями лісового фонду ДП «Козелецьрайагролісгосп». На підставі незаконно визначеного ОСОБА_8 , у результаті допущенної ним службової недбалості, фактичного місця розташування та меж лісової ділянки виділу № 14 кварталу № 74 ДП «Козелецьрайагролісгосп», що підлягала рубці головного користування, працівниками цього підприємства 23 лютого 2017 року проведено перелік дерев під рубку, які в дійсності були розташовані на території виділів № 4 і № 8 кварталу № 1 Остерського лісництва ДП «Остерське лісове господарство». На основі цього переліку дерев 28 лютого 2017 року виконано матеріально-грошову оцінку лісосіки та у подальшому Чернігівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства 02 березня 2017 року виданий лісорубний квиток серії 02 ЛКБ № 549609, згідно якого наданий дозвіл на проведення рубки головного користування у виділі № 14 кварталу № 74 ДП «Козелецьрайагролісгосп» на площі 2.8 га з розрахунками щодо об`ємів заготівлі деревини, її нормативної вартості, що фактично були проведені по виділах № 4 і № 8 кварталу № 1 Остерського лісництва ДП «Остерське лісове господарство». Внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_8 на частині незаконно визначеної ним під рубку головного користування території лісової ділянки площею 2.0 га, розташованої в межах виділів № 4 і № 8 кварталу № 1 Остерського лісництва ДП «Остерське лісове господарство», що до лісового фонду ДП «Козелецьрайагролісгосп» не відноситься, і дозволи на проведення рубок на якій не видавалися, у період із 07 березня 2017 року до 12 квітня 2017 року ДП «Козелецьрайагролісгосп» проведена незаконна вирубка 441 дерева листяних порід: 412 сироростучих, із яких вільхи - 279, дуба - 48, граба - 36, ясена - 34, клена - 8, липи - 6, осики 1; 29 сухостійких, із яких вільхи 24, дуба 3, граба 1, осики 1, у зв`язку з чим державі в особі ДП «Остерське лісове господарство» завдана шкода на суму 3889368.16 гривень, яка згідно з пунктом 4 примітки до ст. 364 КК України у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок Козелецького районного суду від 03 грудня 2019 року щодо нього, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме, за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги апелянт, посилаючись на положення ст. 370, ч.1 ст. 409, ст. 417 КПК України, зазначає про

- необґрунтованість вироку суду, оскільки докази, якими суд обґрунтував прийняте рішення, не були оцінені відповідно до ст. 94 КПК України. У судовому рішенні докази, досліджені під час судового провадження тільки перелічені, оцінку кожному доказу не надано, а тільки на 5 аркуші вироку зазначено, що оцінюючи перевірені докази у сукупності, суд вважає обвинувачення доведеним.

- Крім того, автор скарги звертає увагу колегії суддів, що суд зазначаючи про доведеність вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, не вказав про вчинення службової недбалості.

- Аналізуючи склад інкримінованого злочину та співставляючи з положеннями посадової інструкції, обвинувачений акцентує увагу на тому, що в коло його службових обов`язків не входило розподіл і підготовка лісосічного фонду до рубання.

- Просить також врахувати, що при відведенні під рубку головного користування лісової ділянки були залучені також інженер по охороні та захисту лісу ОСОБА_10 , лісник ОСОБА_11 та провідний інженер лісового господарства ДП «Козелецьрайагролісгосп» ОСОБА_12 , тобто суд не перевірив коло службових обов`язків інших працівників ДП «Козелецьрайагролісгосп», які приймали участь у відведенні під рубку головного користування лісової ділянки.

- Вважає, що судом не були взяті до уваги показання свідків ОСОБА_13 , який показав, що виділ лісової ділянки здійснювали провідний інженер лісового господарства Шишка та лісник ОСОБА_14 . При цьому останній показав, що під час рубки кожен день знаходився на місці. Майстер лісу, ким є Бутич, організовує виключно лісозаготівельні роботи, тому він і приймав продукцію після вирубки.

- Переконаний, що судом першої інстанції проігнорований факт службової недбалості з боку працівників ДП «Остерське лісове господарство», а саме майстру лісу та старшого майстру лісу, які не виконали свої посадові обов`язки по охороні лісу, де протягом майже двох місяців велась рубка лісу.

За вказаних обставин, автор скарги ОСОБА_8 вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого кримінального правопорушення, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження.

На апеляційну скаргу представником потерпілого ДП «Остерське лісове господарство» ОСОБА_15 подано заперечення з проханням залишити її без задоволення.

До початку апеляційного розгляду адвокатом ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подано клопотання про скасування вироку суду та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності внаслідок закінчення строків давності.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та клопотання про закриття кримінального провадження, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, але погодився з наявністю правових підстав для закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та категорично заперечував у своїх діях на посаді майстра лісу ДП «Козелецьрайагролісгосп» службової недбалості щодо вирубки 441 дерева листяних порід. Із посадовою інструкцією майстра лісу, що ним підписана, ознайомлювався, приймав участь у відведенні лісової ділянки для проведення рубки на місцевості неподалік с. Туманська Гута спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та іншими двома робітниками. Під час цього відведення здійснював бусольну зйомку, за допомогою якої обмірював лісову ділянку, чи робив прив`язку при цьому до місцевості не пригадує, вважав свої дії правильними. Зазначив, що план-схему місцевості, яка містить його підпис, сам він не складав і вважав її правильною.

Такі показання обвинуваченого спростовуються поясненнями ряду свідків, допитаних у суді першої інстанції, як тих, які були присутні під час вирубки дерев безпосередньо на ділянці, так і тих, які виїжджали на місце вирубки після порубки дерев, показання яких зводяться до того, що ОСОБА_8 , як майстер лісу, мав право займатися відведенням земельної ділянки під вирубку, самі він, за допомогою бусолі, здійснював виміри, під час чого виникали сумніви щодо правильності визначення місцевості, де мала проходити вирубка і, як наслідок, після виявлення помилки у визначенні земельної ділянки під вирубку, яка виявилася на території ДП «Остерське лісове господарство», ОСОБА_8 визнавав, що відбулася помилкова вирубка лісу.

Такі показання свідків у повній мірі узгоджуються з документальними доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, які досліджені судом, зокрема: наказом № 67 від 05 квітня 2005 року директора ДП «Козелецьрайагролісгосп», відповідно до якого ОСОБА_8 прийнятий на посаду майстра лісу;

- посадовою інструкцією, затвердженою 05 квітня 2005 року, з якою ОСОБА_8 ознайомлений та відповідно до якої майстер лісу, зокрема, приймає участь у відведенні і таксації лісосік, здійснює контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісів, веде облік обсягу та якості виконаних робіт, повинен знати, зокрема, основи лісового законодавства, методичні, нормативні та інші керівні документи, що стосуються виробничо-господарської діяльності, технологію і засоби механізації робіт у лісовому господарстві, границі ділянок обходів, що входять до них;

- довідкою, виданою 14 вересня 2017 року ДП «Козелецьрайагролісгосп», відповідно до якої за ОСОБА_8 закріплена майстерська ділянка № НОМЕР_2 , до якої належить, зокрема, квартал 74.

- висновком експерта № 4149/19-48/19664/19-48 від 18 липня 2019 року судової інженерно-екологічної експертизи, якою встановлено загальний розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної, як встановлено слідством із представниками ДП «Остерське лісове господарство» та Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, вирубки 441 дерева різного породного складу та різного якісного стану (сироростучих дерев: вільхи 279, дуба 48, ясена 34, граба 36, липи 6, клена 8, осики 1; сухостійних дерев: вільхи 24, дуба 3, граба 1, осики 1) у кварталі № 1 виділах №№ 4 і 8 Остерського лісництва ДП «Остерське лісове господарство» (відповідно до розрахунку № 1) та яка становить 3 889 368.16 гривень;

- відомостями про вирубку дерев в урочищі «Пархимівська дача» згідно акту від 12 квітня 2017 року огляду місця вчинення лісопорушення, складеного інженером охорони і захисту лісу ДП «Остерське лісове господарство» ОСОБА_16 ;

- відомостями про вирубку дерев в урочищі «Пархимівська дача» згідно протоколів огляду місця події та додатковими оглядами з доданими до них фототаблицями від 12 травня 2017 року, 15 червня 2017 року та 26 червня 2017 року;

А також речовими доказами: протоколами від 15 травня 2017 року, 02 червня 2017 року, 08 червня 2017 року, 12 червня 2017 року, 07 липня 2017 року тимчасового доступу до речей і документів та лісорубним квитком, виданим 02 березня 2017 року ДП «Козелецьрайагролісгосп»;

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин, перевірених доказами та викладених у судовому рішенні.

За встановлених фактичних обставин, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 , які виразилися у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам за ч. 2 ст. 367 КК України.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що поза увагою суду залишилися посадові інструкції інших працівників ДП «Козелецьрайагролісгосп» та ДП «Остерське лісове господарство», які мають відношення до вирубки дерев, є безпідставними, оскільки, відповідно до положень ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій пред`явлено обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, характеризуючі дані, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 367 КК України із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинене у лютому 2017 року, тобто строк давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності на час розгляду справи в апеляційній інстанції сплинув.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що після вчинення зазначеного кримінального правопорушення обвинувачений ухилявся від слідства або суду, або вчинив новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього кодексу.

Колегія суддів вважає, що обвинувачений повинен бути звільнений саме від кримінального покарання, а не від кримінальної відповідальності, оскільки кримінальне провадження було розпочато і завершено в межах строків притягнення до кримінальної відповідальності. Ці строки на момент ухвалення вироку судом першої інстанції не сплинули, а сплинули вони лише під час апеляційного розгляду справи. ОСОБА_8 своєї вини не визнав.

Таким чином, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 підлягає звільненню від призначеного вироком суду покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2019 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Звільнити ОСОБА_8 від основного та додаткового покарання, призначеного вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2019 року на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3