Справа № 308/9647/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на виготовлення підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18.03.2021, відповідно до якого він визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, та довідки військово-лікарської комісії № 3841 від 26.05.2022, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмеженням передбаченим Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, та керуючи ними, діючи умисно, 08 червня 2022 року, надав невстановленій органом досудового розслідування особі установчі дані про себе та необхідні документи для виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18.03.2021 та довідки військово-лікарської комісії № 3841 від 26.05.2022, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, 22 червня 2022 року, невстановлена особа надіслала ОСОБА_4 через службу доставки «Нова пошта», відділення № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Собранецька, будинок 146Б, завідомо підроблені документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18.03.2021, відповідно до якого він визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, та довідку військово-лікарської комісії № 3841 від 26.05.2022, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих. № МВ/2253 від 12.07.2022, громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18.03.2021 не видавалося.
Тим самим, ОСОБА_4 сприяв невідомій особі виготоити вказані вище тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії, видані на його ім`я в частині надання необхідних даних та матеріалів відносно своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

Крім того встановлено, що 22 червня 2022 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Ужгород», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмеженням передбаченим Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду завідомо підроблені документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18.03.2021, відповідно до якого він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, та довідку військово-лікарської комісії № 3841 від 26.05.2022, які видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання таких документів та, що такі є підробленими, чим здійснив використання завідомо підробленого документу.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

У ході досудового розслідування, на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України, між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою, підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі одна тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому зазначив, що при укладенні угоди між обвинуваченим та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, угода укладена добровільно, без застосування насильства, примусу чи погроз.
Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, вказав, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінальних правопорушень в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаявся. Зазначив, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що укладена угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, яке згідно з ч. 2 ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, яке згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, також відноситься до кримінальних проступків.

Обвинувачений ОСОБА_4 попереджений про наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ст. 473 КПК України щодо обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомлює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена обвинуваченим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи, що угода про визнання винуватості, укладена між сторонами даного кримінального провадження, повністю відповідає встановленим кримінальним процесуальним законодавстом вимогам, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 липня 2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2022 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним:
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок);
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Речові докази у справі, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 18.03.2021 на ім`я ОСОБА_4 , довідку військово-лікарської комісії № 3841 від 26.05.2022, які видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1