ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/171/22 Справа № 697/719/22 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000062, внесеному до ЄРДР 28 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в :

30 травня 2022 року дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся в суд з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000062 від 28.05.2022 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Встановлено, що 28.05.2022 у невстановлений час на березі р. Дніпро Кременчуцького водосховища, а саме в адміністративних межах м. Канів Черкаського району Черкаської області, невстановлена особа здійснила незаконний вилов риби за допомогою заборонених знарядь лову: трьох месинових сіток, внаслідок чого останньою було добуто рибу виду: «Судак» в кількості 162 шт., «Плоскирка» в кількості 108 шт., «Синець» в кількості 28 шт., «Чехонь» в кількості 1 шт., «Плітка» в кількості 1 шт., «Лящ» в кількості 4 шт., «Карась» в кількості 23 шт., «Рак» в кількості 4 шт.

28.05.2022 за даним фактом розпочато досудове розслідування кримінального провадження за № 0000062 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

28.05.2022 до чергової частини відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшло повідомлення від працівника ВВБ, що 28.05.2022 о 07:18 год., поряд з блокпостом № 6 м. Канів неподалік Канівської ГЕС у працівників поліції виявили заборонені знаряддя для лову риби сітки, човен, крюки та улов риби.

ОСОБА_9 надав добровільний дозвіл на проникнення до його володіння, а саме автомобіля марки «ВАЗ 2121» д.н.з. НОМЕР_1 .

Власником автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , являється гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично автомобіль знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .

Після отримання дозволу ОСОБА_9 на проникнення до його володіння, а саме автомобіля, було проведено його огляд. В ході проведеного 28.05.2022 огляду місця події у багажному відділенні автомобіля марки «ВАЗ 2121» д.н.з НОМЕР_1 виявлено та вилучено заборонені знаряддя лову (рибальські месинові сітки), а саме: сітку № 1 довжиною 55 м., висотою 2,2 м., крок вічка 40х40 мм., сітку № 2 довжиною 48 м., висотою 2,2 м., крок вічка 40х40 мм., сітку № 3 довжиною 47 м., висотою 2,2 м., крок вічка 40х40 мм., ласти чорного кольору, гідро костюм для плавання, куртку камуфляжного кольору, бензопилу марки «STIHL», кантар ваговий, свіжовиловлену рибу виду: «Судак» в кількості 162 шт., «Плоскирка» в кількості 108 шт., «Синець» в кількості 28 шт., «Чехонь» в кількості 1 шт., «Плітка» в кількості 1 шт., «Лящ» в кількості 4 шт., «Карась» в кількості 23 шт., «Рак» в кількості 4 шт, також проведено огляд салону даного автомобіля, в ході якого виявлено та вилучено портмоне в якому знаходились грошові кошти, дисконтні картки, технічний паспорт на автомобіль, паспорт на ім`я ОСОБА_10 .

Вказані вище речі постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 29.05.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та вони відповідають критеріям, зазначеним у п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Вважає, що є достатні підстави вважати, що вказані вище речі використовувалися ОСОБА_9 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а свіжовиловлена риба здобута в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Тому, з метою збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на вказані вище речі просив накласти арешт, оскільки існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2022 року задоволено частково клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000062 від 28.05.2022 про накладення арешту на майно.

Накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2121» д.н.з НОМЕР_1 , знаряддя лову: три рибальські месинові сітки, а саме: сітку № 1 довжиною 55 м., висотою 2,2 м., крок вічка 40х40 мм., сітку № 2 довжиною 48 м., висотою 2,2 м., крок вічка 40х40 мм., сітку № 3 довжиною 47 м., висотою 2,2 м., крок вічка 40х40 мм., ласти чорного кольору, гідро костюм для плавання, куртку камуфляжного кольору, бензопилу марки «STIHL», кантар ваговий, свіжовиловлену рибу виду: «Судак» в кількості 162 шт., «Плоскирка» в кількості 108 шт., «Синець» в кількості 28 шт., «Чехонь» в кількості 1 шт., «Плітка» в кількості 1 шт., «Лящ» в кількості 4 шт., «Карась» в кількості 23 шт., «Рак» в кількості 4 шт.

Дозволено зберігати: автомобіль марки «ВАЗ 2121» д.н.з НОМЕР_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 15.09.2020 є гр. ОСОБА_7 , 1964 р.н., але фактичним користувачем є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області до моменту закінчення проведення необхідних слідчих дій по кримінальному провадженню № 0000062 від 28.05.2022; три рибальські месинові сітки, а саме: сітку № 1 довжиною 55 м., висотою 2,2 м., крок вічка 40х40 мм., сітку № 2 довжиною 48 м., висотою 2,2 м., крок вічка 40х40 мм., сітку № 3 довжиною 47 м., висотою 2,2 м., крок вічка 40х40 мм, ласти чорного кольору, гідро костюм для плавання, куртку камуфляжного кольору, бензопилу марки «STIHL», кантар ваговий в кімнаті речових доказів на території відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області; свіжовиловлену рибу виду: «Судак» в кількості 162 шт., «Плоскирка» в кількості 108 шт., «Синець» в кількості 28 шт., «Чехонь» в кількості 1 шт., «Плітка» в кількості 1 шт., «Лящ» в кількості 4 шт., «Карась» в кількості 23 шт., «Рак» в кількості 4 шт. передати на зберігання ФОП ОСОБА_11 для подальшої реалізації.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Ухвалу мотивовано тим, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на вказане вище майно є виправданим та необхідним у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя зазначив, що клопотання про арешт майна, а саме: портмоне в якому знаходились грошові кошти, дисконтні картки, технічний паспорт на автомобіль, паспорт на ім`я ОСОБА_10 є безпідставним, оскільки клопотання в цій частині не містить об`єктивних даних, які б вказували на те, що вказане майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а саме незаконного вилову риби.

06 червня 2022 року представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, вважаючи його незаконним, просить ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2022 року скасувати та відмовити в клопотанні дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_8 про арешт майна.

Мотивуючи апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_6 , зокрема, вказує, що слідчим суддею не було звернуто належної уваги на обставини які мають ключове значення в процесі розгляду клопотання про арешт майна. Зокрема, під час огляду місця події слідчий чи прокурор не звертався до слідчого судді з метою отримання дозволу на проведення обшуку автомобіля. В супереч приписам ч. 3 ст. ст. 168 КПК України, слідчим не було складено протоколу тимчасового вилучення автомобіля. Матеріали даного провадження не містять вказаного протоколу, що додатково вказує на користь твердження про те, що він не був складений.

В протоколі огляду місця події вказано, що огляд автомобіля проведено за згоди користувача ОСОБА_9 , однак слідчим жодним чино не підтверджено право ОСОБА_9 користуватися даним автомобілем, тоді як таку згоду може давати лише власник, а не користувач. Водночас, власника автомобіля ОСОБА_7 не було запрошено на огляд та, відповідно, дозволу на проведення огляду автомобіля, саме у неї як власника, отримано не було.

На ряду з викладеним клопотання слідчого не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки не містить документів які підтверджують право власності на автомобіль, про накладення арешту на який ставиться питання, або конкретні факти чи докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним вказаним майном.

Посилання слідчого в клопотанні на те, що у відповідності до постанови дізнавача автомобіль визнано речовим доказом та з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на майно не заслуговують на увагу, оскільки слідчим не наведено жодних доказів того, що автомобіль був використаний для вчинення кримінального правопорушення чи інших підстав у відповідності до ст. 98 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , який підтримував апеляційну скаргу та просив скасувати рішення слідчого судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000062 від 28.05.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Встановлено, що 28.05.2022 у невстановлений час на березі р. Дніпро Кременчуцького водосховища, а саме в адміністративних межах м. Канів Черкаського району Черкаської області, невстановлена особа здійснила незаконний вилов риби за допомогою заборонених знарядь лову: трьох месинових сіток, внаслідок чого останньою було добуто рибу виду: «Судак» в кількості 162 шт., «Плоскирка» в кількості 108 шт., «Синець» в кількості 28 шт., «Чехонь» в кількості 1 шт., «Плітка» в кількості 1 шт., «Лящ» в кількості 4 шт., «Карась» в кількості 23 шт., «Рак» в кількості 4 шт, по факту чого розпочато досудове розслідування кримінального провадження за № 0000062 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

28.05.2022 о 07:18 год., поряд з блокпостом № 6 м. Канів неподалік Канівської ГЕС, у працівників поліції, зокрема у ОСОБА_9 , виявили заборонені знаряддя для лову риби сітки, човен, крюки та улов риби. Вказані знаряддя виявлені в автомобілі марки «ВАЗ 2121» д.н.з. НОМЕР_1 .

Огляд автомобіля марки «ВАЗ 2121» д.н.з. НОМЕР_1 був здійснений за наявності добровільного письмового дозволу ОСОБА_9 на проникнення до його володіння.

Власником автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , являється гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично автомобіль знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , у якого і було вилучено вищевказані знаряддя.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 29.05.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадження вищевказані знаряддя та автомобіль.

З метою збереження речових доказів, дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, виявлених та вилучених 28.05.2022 під час проведення обшуку транспортного засобу, який перебував у володінні ОСОБА_9 .

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що заборонені знаряддя вилучені саме в ОСОБА_9 , який не оскаржує ухвалу слідчого судді, а скаржником є власник арештованого, як речовий доказ, автомобіля.

Тому враховуючи особу скаржника, зміст апеляційної скарги, доводи якої зводяться до оскарження арешту автомобіля, предметом апеляційного перегляду є саме оскаржувана ухвала слідчого судді в частині арешту автомобіля.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. ч. 2 - 6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст. 170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримані.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію проте, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що майно вилучене у підозрюваного ОСОБА_9 , на яке слідчий суддя наклав арешт, відповідає ст. 98 КПК України, може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На думку апеляційного суду, доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного в ухвалі слідчого судді майна критеріям ст. 98 КПК України, а відтак з урахуванням загальних засад кримінального судочинства та загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження суд апеляційної інстанції вважає, що в даній ситуації арешт майна відповідає інтересам та потребам досудового розслідування в цій справі, так як арештоване майно можливо використати як доказ обґрунтованості причетності або непричетності володільця майна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.190 КК України.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого у ході проведення обшуку транспортного засобу, на яке слідчий суддя наклав арешт, ознакам речових доказів, оскільки воно може містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, яка має значення для даного кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна може призвести до його приховування, знищення, пошкодження, відчуження, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту на майно, виходячи із обставин викладених у клопотанні слідчого та встановлених в судовому засіданні, автомобіль, на який слідчим суддею було накладено арешт, з метою повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов законного висновку про його арешт.

Крім того, арешт майна є тимчасовим обмеженням та такий захід забезпечення кримінального провадження може бути скасований за клопотанням власника чи володільця майна у порядку, що встановлений ст. 174 КПК України, якщо у подальшому застосуванні такого заходу відпала потреба.

Доводи сторони захисту про те, що обшук транспортного засобу було проведено без відповідної ухвали слідчого та за відсутності дозволу власника на обшук автомобіля, є необґрунтованим, оскільки такий дозвіл було отримано в порядку ч. 1 ст. 233 КПК України, тобто від користувача автомобіля ОСОБА_9 , що підтверджено заявою останнього та технічним паспортом (а.с. 10-11).

Інші доводи апеляційної скарги щодо висновків слідчого судді викладеним в оскаржуваному рішенні не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, а зазначені в апеляційній скарзі обставини є необґрунтованими.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про доведеність того, що вилучене майно, як самостійно, так і в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами має суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину та відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням вищенаведених мотивів, апеляційний суд не вбачає жодних законних підстав для скасування ухвали слідчого судді в оскаржуваній частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 171, 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000062, внесеному до ЄРДР 28 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 16 червня 2022 року.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4