ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1840/21
Провадження № 1-кс/210/626/22

"20" червня 2022 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів в межах кримінального провадження №0000028 від 13 січня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До суду 17 червня 2022 року надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів в межах кримінального провадження №0000028 від 13 січня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст. 364 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що що ОСОБА_4 , відповідно до розпорядження №196-к від 21.06.2016 прийнятий на посаду державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ІНФОРМАЦІЯ_1 з присвоєнням 13 рангу 7 категорії посадової особи місцевого самоврядування, являючись особою, яка постійно обіймає посаду в органі державної влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до примітки 1 до ст.364 КК України являючись службовою особою, вчинив кримінальне правопорушення в сфері службової діяльності при наступних обставинах.
Згідно посадової інструкції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ІНФОРМАЦІЯ_1 затвердженої розпорядженням селищного голови №136 від 21.06.2016 Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у своїй роботі керується Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» іншими нормативно-правовими актами.
Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до покладених на нього завдань:
1. Здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону, а саме:
- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами па нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та обтяження, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), відомостям, що містяться у поданих документах
- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;
- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
2. Перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрам прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
3. Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або разі, якщо відповідні документи не були подані заявником;
4. Відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єктів та суб`єктів таких прав;
5. Присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;
6. Виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційні справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявам у сфері державної реєстрації прав);
Крім того, відповідно до п.2 розділу IV вищевказаної посадової інструкції за порушення законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень несе дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.
Згідно із п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV, в редакції від 19.10.2016 - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно із п.3 ч.1 ст.6 вказаного Закону - державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори) являється суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.
Відповідно до ст.10 Закону, державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме майно;
наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 Закону, формування заяв у сфері державної реєстрації прав та/або їх реєстрація проводиться у базі даних заяв.
Під час прийняття заяви в паперовій формі обов`язково виготовляються електронні копії документів, поданих заявником для проведення державної реєстрації прав. Електронні копії документів виготовляються шляхом сканування оригіналів та копій документів, що пред`являються заявником для проведення державної реєстрації прав з подальшим розміщенням їх у Державному реєстрі прав.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.
Згідно п.п.1-6, ч.1 ст.24 Закону визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:
1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;
2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;
3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;
4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;
5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;
6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;
Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 553 від 23.08.2016, № 594 від 08.09.2016 (далі - Порядок) в редакції від 14.09.2016, під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник встановлює особу заявника за документом, що посвідчує таку особу. Документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або інший документ, що посвідчує особу іноземця.
Відповідно до п.9 Порядку визначено - разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.
Згідно п.19 Порядку, державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.
Відповідно до п.п.46, 47 Порядку, для державної реєстрації права власності на сформовані земельні ділянки із земель державної та комунальної власності подається рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки. Для державної реєстрації права власності та права користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у користування.
Відповідно до абзацу 2 п.5 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 в редакції від 06.10.2015 - під час формування та реєстрації заяви про державну реєстрацію права власності у базі даних про реєстрацію заяв і запитів додатково до відомостей, обов`язковість зазначення яких передбачено затвердженою відповідно до законодавства формою такої заяви, до зазначеної бази даних вносяться такі відомості:
підстава для виникнення права власності:
- назва документа;
- дата видачі документа;
- номер документа;
- ким виданий (оформлений) документ;
- додаткові відомості про документ;
- площа земельної ділянки/об`єкта нерухомого майна;
- цільове призначення земельної ділянки (у разі реєстрації заяви щодо земельної ділянки);
- тип об`єкта нерухомого майна (у разі реєстрації заяви щодо об`єкта нерухомого майна).
За результатом розгляду заяви (запиту) державний реєстратор робить у відповідному записі в базі даних про реєстрацію заяв і запитів відмітку про розгляд такої заяви (запиту) та зазначає реквізити прийнятого ним рішення (дата та індексний номер рішення) або реквізити сформованої інформації з Державного реєстру прав (індексний номер, дата та час формування).
Таким чином, 26.10.2016 в робочий час, більш точного часу встановити не виявилося можливим, перебуваючи на своєму робочому місці, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , будучи уповноваженим на самостійне прийняття рішень щодо внесення відомостей до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, на якого покладено обов`язок встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, встановлювати наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, шляхом використання свого службового становища, на підставі поданих заяв невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка представилася ОСОБА_5 , зареєстрованих у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційними номерами №19227194 від 26.10.2016 про реєстрацію земельної ділянки площею 0,08 га та №19228436 від 26.10.2016 про реєстрацію земельної ділянки площею 0,15 га які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , витягів з Державного земельного кадастру №НВ-016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0501, №НВ-016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0502 та Рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 №83 від 16.07.1997 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» (далі Рішення №83), відповідно до якого згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №15-92 за заявою гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 вирішила передати безкоштовно гр. ОСОБА_5 у приватну власність земельну ділянку розміром 1500 кв.м. по догляду за будинком по АДРЕСА_2 , та для ведення особистого підсобного господарства 800 кв.м., з явними ознаками підробки, оскільки відповідно до п.1 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №15-92 сільським, селищним, міським ІНФОРМАЦІЯ_4 необхідно було забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України, а також гр. ОСОБА_5 на момент видачі вказаного Рішення було 13 років, а отже вона відповідно до ст.31 Цивільного кодексу України мала часткову цивільну дієздатність та не могла вчинювати правочини, окрім дрібних побутових правочинів та здійснювати особисті немайнові права за результатами інтелектуальної творчої діяльності, не встановивши особу заявника за документом, що посвідчує таку особу, у встановленому порядку, здійснив державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:010:0501 площею 0,08 га та щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:010:0502 площею 0,15 га та подальшим відкриттям розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційних справ на нерухоме майно. Після чого, діючи на підтвердження прийнятих рішень, сформував витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 72025718 від 02.11.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0501 та №72025407 від 02.11.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0502.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи №4510/4511/4512/4513-19 вартість земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0501, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , складає 120 338 грн., а земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0502, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , складає 307 928 грн., що в сукупності становить 428 266 грн. та складає 621 неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, дії ОСОБА_4 , кваліфікуються за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26.10.2016 в робочий час, більш точного часу встановити не виявилося можливим, перебуваючи на своєму робочому місці, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , будучи уповноваженим на самостійне прийняття рішень щодо внесення відомостей до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, на якого покладено обов`язок встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, встановлювати наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, шляхом використання свого службового становища, на підставі поданих заяв невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка представилася ОСОБА_6 , зареєстрованих у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційними номерами №19229450 від 26.10.2016 про реєстрацію земельної ділянки площею 0,15 га та №19231231 від 26.10.2016 про реєстрацію земельної ділянки площею 0,1 га які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , витягів з Державного земельного кадастру №НВ-016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0503, №НВ-016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0504 та Рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 №78 від 16.07.1997 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» (далі Рішення №78), відповідно до якого згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №15-92 за заявою гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 вирішила передати безкоштовно гр. ОСОБА_6 у приватну власність земельну ділянку розміром 1500 кв.м. по догляду за будинком по АДРЕСА_3 , та для ведення особистого підсобного господарства 1000 кв.м., з явними ознаками підробки, оскільки відповідно до п.1 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №15-92 сільським, селищним, міським Радам народних депутатів необхідно було забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України, а також гр. ОСОБА_6 на момент видачі вказаного Рішення було 17 років, а отже він відповідно до ст.32 Цивільного кодексу України мав неповну цивільну дієздатність та не міг самостійно вчинювати правочини, окрім дрібних побутових правочинів, здійснювати особисті немайнові права за результатами інтелектуальної творчої діяльності, самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами, самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом, бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи, самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку), не встановивши особу заявника за документом, що посвідчує таку особу, у встановленому порядку, здійснив державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:010:0503 площею 0,15 га та щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:010:0504 площею 0,1 га та подальшим відкриттям розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційних справ на нерухоме майно. Після чого, діючи на підтвердження прийнятих рішень, сформував витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 72025107 від 02.11.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0503 та №72024866 від 02.11.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0504.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи №4510/4511/4512/4513-19 вартість земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0503, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , складає 307 928 грн., а земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0504, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , складає 150 423 грн., що в сукупності становить 458 351 грн. та складає 665 неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, дії ОСОБА_4 , кваліфікуються за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.
У вказаному кримінальному провадженні 09.06.2022 року ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.
В ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судової почеркознавчої експертизи, для проведення якої необхідні спеціальні знання.
Відповідно до ч.1 ст.243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.
У зв`язку із чим, виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до документів шляхом отримання інформації у ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_4 а саме: оригіналів двадцяти аркушів документів в яких містяться підписи державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 датовані з 01.09.2016 по 31.12.2016 року.
В судове засіданні прокурор не з`явився, надав заяву про можливість розгляду клопотання у його відсутність.
Згідно ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України в судове засідання представники організації, у володінні якої перебувають зазначені матеріали не викликались.
Дослідивши клопотання та документи додані до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України в судове засідання представники організації, у володінні якої перебувають зазначені матеріали не викликались.
У відповідності до ч. 4, 6 ст. 107 КПК України, за письмовою заявою учасників судового засідання, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею про тимчасовий доступ до речей та документів, не здійснювалась.
Дослідивши клопотання та документи додані до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
За змістом ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Речі, доступ до яких, із правом вилучення, просить надати прокурор, не відносяться до речей і документів передбачених ст.161 КПК України.
Відомості, які просить витребувати слідчий у своєму клопотанні відносяться до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах та належить до конфіденційної інформації, в тому числі така, що містить комерційну таємницю (п.4 ч. 1 ст. 162 КПК України).
В зв`язку з тим, що в інший спосіб задокументувати діяльність причетних до вчинення кримінального правопорушення, необхідність у проведенні судової почеркознавчої експертизи, для проведення якої необхідні спеціальні знання, вилучення необхідних документів можливого лише відповідно до ч. 1 ст. 159, п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України, тобто у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею.
Беручи до уваги викладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи можуть бути використані в якості доказів, встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, визначення кола осіб, причетних до його вчинення, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 40, 110, 159-166, 309 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів в межах кримінального провадження №0000028 від 13 січня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст. 364 КК України задовольнити.
Надати тимчасовий доступ до оригіналів документів з можливістю вилучення їх оригіналів (виїмки), що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_4 а саме: оригіналів двадцяти аркушів документів, в яких містяться підписи державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 датовані, з 01.09.2016 по 31.12.2016 року.

Право тимчасового доступу надати прокурору ОСОБА_3 , прокурорам групи прокурорів, слідчому ОСОБА_7 , слідчим слідчої групи.

Строк дії цієї ухвали два місяці, тобто до 18 серпня 2022 року включно.

У випадку невиконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку відповідно до положень Кримінального процесуального Кодексу.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1