Справа № 629/4530/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2022 року місто Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченнямОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 25.08.2022 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 був раніше судимий Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 06.03.2013 року за ч.5 ст. 185 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 14.09.2018 року по відбуттю строку покарання. Усвідомлюючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також продовжити свою злочинну діяльність.
Обвинувачений ОСОБА_7 , його захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. В тому числі просили врахувати тривалість строку, протягом якого ОСОБА_7 перебуває під вартою, зменшення ризиків, які враховувалися при обранні вказаного запобіжного заходу та можливість забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та двох тяжких злочинів, за кожен з яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавленняволі, зокрема строком до семи років.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 проживає за місцем реєстрації в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 06.03.2013 року за ч.5 ст. 185 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 14.09.2018 року по відбуттю строку покарання, притягається до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 187 КК України, а саме: вирок Лозівського мыськрайонного суду Харківської області від 14.08.2021 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим за ч.4 ст. 187 КК України і призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна переглядається в апеляційній інстанції. У вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, характер та обставини їх вчинення свідчать про те, що обвинувачений, усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк може переховуватися від суду, незаконно впливати на ще не допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків, які мешкають в одному з ним районі, тобто наявні ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого корисливого злочину, відбував покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення з яких знову обвинувачуються у вчиненні тяжких корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, тому відомостей про наявність в нього легальних джерел доходів суд не має, що свідчить про ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення.
Жодної обставини на підтвердження зменшення ризиків, встановлених при обранні запобіжного у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 , то до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінка повноти зібраних органом досудового розслідування доказів.
При цьому, суд враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, продовжити свою злочинну діяльність ризики чого нікуди не зникли, є реальними та дійсними. А обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження.
При цьому, не є визначальним критерієм для цього сама по собі тривалість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду вказаного кримінального провадження.
За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Враховуючи обставини злочину, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачується у злочині, вчиненому із погрозою застосування насильства, суд, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177,183, 194, 372, 376, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора -задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.10.2022 року включно без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1