Справа № 598/991/22
провадження № 1-кп/598/151/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2022 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Збаражі матеріали кримінального провадження №598/991/22 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.вироком Тернопільського міськрайонного суду від 24.01.2012 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт;

2.вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 25.06.2012 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

3.вироком Тернопільського міськрайонного суду від 01.03.2013 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі, звільненого згідно ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17.06.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

4.вироком Тернопільського міськрайонного суду від 08.10.2014 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року 4 місяці позбавлення волі, 31.08.2015 року звільненого умовно-достроково, згідно ухвали Сихівського районного суду м. Львова на не відбутий термін 3 місяці 16 днів,

5.вироком Тернопільського міськрайонного суду від 02.03.2016 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

6.вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 14.09.2016 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

7.вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 30.10.2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. 13.09.2018 року звільненого по відбуттю строку покарання;

8. вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 25.02.2020 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі;

9. вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 23.02.2022 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі;

10. вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 29.04.2022 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі,

за ч.3 ст.246 КК України,

встановив:

На початку лютого 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території геологічної пам`ятки природи місцевого значення «Гора Довбуша» в лісовому урочищі «Залужжя», що є об`єктом природно-заповідного фонду, розташованого у с.Залужжя Збаразької ТГ Тернопільського району Тернопільської області, у лісових насадженнях кварталу №35 виділ №5 Збаразького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство», в порушення вимог ст.ст.4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України від 21.01.1994 року, ст.ст.5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою бензопили, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання здійснив незаконну самовільну порубку двох дерев породи «Ялина» діаметром пня біля шийки кореня 29 та 30 сантиметрів.

Надалі незаконно зрубані два дерева породи «Ялина» обвинувачений ОСОБА_4 за допомогою бензопили поділив на частини та навантажив на мотоблок, та здійснив перевезення незаконно зрубаних дерев до території свого домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де у подальшому почав зберігати вказані незаконно зрубані дерева.

Внаслідок своїх незаконних дій відповідно до додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року №541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв державі в особі ДП «Кременецьке лісове господарство» шкоду на загальну суму 2112 гривень.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев, перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев, вчинена на об`єкті природно-заповідного фонду.

21 червня 2022 року, між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.246 КК України. При цьому обвинувачений у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, що необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 29.04.2022 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник погоджуються з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.472 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, про що роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода про визнання винуватості може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.2 та ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, шкода завдана державі в сумі 2112 грн. відшкодована повністю, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_4 .

Умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 червня 2022 року між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню за №598/991/22.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 29.04.2022 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Зарахувати в строк відбутого покарання засудженому ОСОБА_4 ту частину покарання, що відбута за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 29.04.2022 року.

Речові докази по справі - дві колоди (частини) дерева, що були зрізані із пнів породи «Ялина» та три колоди (частини) дерева породи хвоя, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП України в Тернопільській області, повернути власнику Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство».

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Галина ЩЕРБАТА