Справа № 755/6328/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001438 від 19.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, із середньою-технічною освітою, не одруженого, працює не офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого зокрема:

- вироком Царичанського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2014 року за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці з конфіскацією майна;

- вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2014 року за ч. 1 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.01.2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців (не відбув);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2022 року приблизно о 14:10, ОСОБА_3 перебував в приміщенні торгового залу магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, 1, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, з даного магазину, та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05:30 24 лютого 2022 року та подальшим його продовженням згідно Закону України від 22 травня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», ОСОБА_3 підійшов до торгової полиці з сирами, розміщеної у вищевказаному магазині, та взяв з останньої належний ТОВ «Сільпо-ФУД» товар, а саме: сир «Звени Гора Голандський 45%» - у кількості 5 шт. - закупівельною вартістю 55 грн 99 коп. за одну упаковку (на загальну суму 279 грн 96 коп.);?сир «Звени Гора Сметанковий 50%» - у кількості 5 шт. - закупівельною вартістю 59 грн 99 коп. за одну упаковку (на загальну суму 299 грн 96 коп.).

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, поклав до власної сумки, яка знаходилась у нього на плечі, вище зазначені п`ять упаковок сиру «Звени Гора Голандський 45%» та п`ять упаковок сиру «Звени Гора Сметанковий 50%», та направився до виходу з торгівельної зали магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ. вул. Вершигори. 1.

У подальшому, не маючи наміру розраховуватись за взятий товар, ОСОБА_3 маючи при собі неоплачений товар, пройшов через антикрадіжні рамки торгівельної зали магазину «Сільпо», після чого вийшов за межі вхідних дверей магазину.

Своїми протиправними діями, які полягали у повторному, таємному викраденні чужого майна, вчиненими в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 спричинив ТОВ «Сільпо-ФУД», матеріального збитку на загальну суму 579 грн 92 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що 19.06.2022 року приблизно о 14:10 він, перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, 1, вчинив крадіжку продуктів харчування, а саме таємно взяв з полиці 10 упаковок сирів торгової марки «Звени Гора» та сховав їх в свою сумку. Після цього, він вийшов з магазину, був затриманий працівниками охорони магазину, які викликали працівників поліції. Вчинив крадіжку товару з метою перепродажу для особистого збагачення та для власного споживання. Викрадене повернув представнику магазину після його затримання. Зазначив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У вчиненому щиро каявся, жалкує, що так сталося, обіцяв більше протиправного не вчиняти.

У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження, які надав прокурор, та документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, в тому числі і тих, що характеризують особу обвинуваченого. Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах дії воєнного стану, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин. При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, викрадене майно повернув після затримання працівниками охорони магазину та поліції, вчинив дане кримінальне правопорушення з метою перепродажу товару для особистого збагачення та для власного споживання; дані про його особу, зокрема: офіційно не одружений, проживає у цивільному шлюбі, зі слів має дитину, яка проживає окремо з матір`ю, працює не офіційно; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, не відбувши реальне покарання у виді арешту за попереднім вироком; думку сторони обвинувачення, зокрема прокурор просив призначити обвинуваченому реальне покарання у виді позбавлення волі та представника потерпілого, який у своїй заяві від подання цивільного позову відмовився, оскільки викрадене майно повернуто власнику, щодо міри покарання не висловився.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_3 є щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю та висловив щирий жаль з приводу учинених протиправних дій.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки його перевиховання та виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст. 75 КК України або ж застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.01.2022 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15 ч 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді арешту на строк 5 місяців. Покарання не відбув, про що зазначив прокурор і підтвердив обвинувачений у судовому засіданні. Зважаючи на те, що дане кримінальне правопорушення, ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначати за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Оболонського районного суду м. Києва від 19.01.2022 року. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України. Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.01.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Речові докази у кримінальному провадженні: - оптичний диск DVD-R з відеозаписом із камер відео спостереження з місця події - залишити в матеріалах провадження; - упаковки сиру «Звени Гора Голандський 45%» - 5 шт. вартістю 69 грн 99 коп (55 грн 99 коп. без ПДВ), загальною вартістю 349 грн 95 коп. (279 грн 96 коп. без ПДВ);?упаковки сиру «Звени Гора Сметанковий 50%» - 5 шт. - вартістю 74 грн 99 коп (59 грн 99 коп. без ПДВ), загальною вартістю 374 грн 95 коп. (299 грн 96 коп. без ПДВ), які були передані під розписку представнику ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» залишити ТОВ «СІЛЬПО-ФУД». Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1