Справа № 331/549/19
Провадження № 1-кп/331/260/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002474 від 17.11.2018 року, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Розгляд кримінального провадження проводиться колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Указом президента від 12 серпня 2022 року №573/2022 (затвердженим Законом України від 15.08.2022), на території України з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб.
Відповідно до п. 5 роз`яснень Верховного суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22, у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
З огляду на те, що член колегії суддя ОСОБА_7 знаходиться у відпустці, а розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою носить невідкладний характер, зазначене клопотання розглядається особисто головуючим у справі.
У судовому засіданні прокурором заявлене усне клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор посилається на вагомість доказів винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, характер кримінального правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини першої ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, легального джерела доходу, що свідчить про неможливість запобігти ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів відмінних від тримання під вартою.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, обґрунтовуючи свою позицію тим, що ОСОБА_4 уже тривалий час перебуває під вартою, під час перебування під вартою у нього суттєво погіршився стан здоров`я, також зазначає про необґрунтованість ризиків, які зазначені стороною обвинувачення у клопотанні, відсутність письмового клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під варто. Зазначає також про те, що прокурором уже вкотре не подається письмове клопотання із обґрунтуванням ризиків з посиланням на конкретні докази. Просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання оскільки він має зареєстроване місце проживання та міцні соціальні зв`язки із братом.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав заперечення захисника, додаткових пояснень суду не надав. В задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.
Заслухавши пояснення учасників провадження суд приходить до наступного висновку.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 було обрано ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2018 року
ОСОБА_4 було засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2020 року та визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначене покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року вирок залишений без змін.
Постановою ККС ВС від 15 квітня 2021 року скасовано ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року відносно ОСОБА_4 скасовано, та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 грудня 2021 року, вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя скасовано та призначений новий розгляд у суді першої інстанції. Судом апеляційної інстанції продовжено відносно ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В подальшому строк запобіжного заходу продовжувався ОСОБА_4 неодноразово.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.331 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу та про які зазначено стороною обвинувачення, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого, а також приймає до уваги те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, на теперішній час не відпали.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, суд бере до уваги серйозність висунутого останньому обвинувачення за ч. 1 ст. 115, КК України, зокрема, умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, отже існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.
При цьому, відсутність постійного джерела доходів підвищує ризик переховування обвинуваченого і вказує на неможливість зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий.
Крім того, судом враховується той факт, що ОСОБА_4 уже тривалий час перебуває під вартою, даних про те, чи зберіглося за ним право користування житлом, яке він займав до поміщення його під варту стороною захисту не надано. Таким чином, суд вважає, що запобігти ризику переховування можливо лише із застосуванням найсуворішого запобіжного заходу.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також знайшов своє підтвердження, оскільки розгляд даного провадження ще триває, а тому існує ризик можливого впливу на потерпілого та свідків з боку обвинуваченого, який може перешкодити кримінальному провадженню, що вплине на встановлення обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню.
Суд також не може ігнорувати той факт, що однією із підстав скасування вироку судом апеляційної інстанції стало н е проведення судом допиту певних осіб, чиї дані згадуються у письмових доказах.
Відтак, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його характер та тяжкість, можливу міру покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винуватим, а також характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжують існувати ризики, встановлені у даному провадженні.
Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Доводи захисника щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченого у жодній мірі не спростовують можливість застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Погіршення психічного здоров`я не може свідчити про зменшення ризиків. Більш того, адвокат не надав будь-яких доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я обвинуваченого станом на час розгляду клопотання.
Судом також враховується, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_4 знаходиться у державній установі «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку із направленням для проходження повторної судової експертизи за клопотанням сторони захисту до Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України».
Отже тривалість перебування під вартою також опосередковано зумовлена клопотання про проведення повторної судової психолого - психіатричної експертизи, яка повинна вирішити питання щодо психічного стану здоров`я обвинуваченого.
З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 178, 179,194, 217, 314-316, 334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 19 грудня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24 жовтня 2022 року о 14-00 годині.

Суддя: ОСОБА_1