Справа № 932/2089/22
Провадження №1-кс/932/923/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначити заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000258, відомості про яке внесені 12.04.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 11.04.2022 приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля супермаркету "АТБ", який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Паршина, буд. 16, на автомобільній стоянці побачив транспортний засіб марки «DAEWOO», моделі «SENS», жовтого кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Далі, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що на всій території України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Законами України №2102-ІХ від 24.02.2022 та №2119-ІХ від 15.03.2022 про затвердження вищевказаних Указів Президента України, введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження переднього водійського скла транспортного засобу марки «DAEWOO», моделі «SENS», жовтого кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », проник в салон транспортного засобу звідки викрав чуже майно, а саме магнітолу марки «SP-1246 MOSFET 50Wx4».

Після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1000 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11.04.2022 приблизно 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля супермаркету "АТБ", який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Паршина, буд. 16, на автомобільній стоянці побачив транспортний засіб, марки «CHEVROLET» моделі «AVEO», сірого кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Далі, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що на всій території України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Законами України №2102-ІХ від 24.02.2022 та №2119-ІХ від 15.03.2022 про затвердження вищевказаних Указів Президента України, введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є непомітними для сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження скла передньої пасажирської двері транспортний засіб, марки «CHEVROLET» моделі «AVEO», сірого кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » та відкриттям кришки капоту, викрав акумулятор, марки «OBERON EUROSTANDART 12v 60 Ah, код товару 700».

Після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 1800 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до сховища (іншого володіння особи), вчиненого в умовах воєнного стану (2 епізоди).

12 квітня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, і того ж дня повідомлено йому про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України.

За доводами клопотання, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами. На даній стадії досудового розслідування, як вказує слідчий, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить клопотання задовольнити та застосувати такий запобіжний захід.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру та пояснив, що він вчинив злочин під час комендантської години, коли вживав алкоголь. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння він почав бити скло на автомобілі, та витягнув магнітолу, а з іншого витягнув акумулятор. Чому вчинив цей злочин пояснити не зміг. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник просив застосувати інший альтернативний запобіжний захід.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, перевіривши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

У п. «с» §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що законний арешт або затримання особи мають здійснюватися «за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення».

Дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» оцінюється ЄСПЛ при встановленні порушення п. «с» §1 ст.5 та § 3 ст.5 конвенції щодо права на свободу та особисту недоторканність при затриманні особи та обранні стосовно неї запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням свободи. Уперше Суд дав визначення цьому стандарту в 1990 р. у рішенні у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom». Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Пізніше це визначення Суд не раз повторював при розгляді інших справ («Selahattin Demirtaє v. Turkey», п.161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п.88; «Erdagoz v. Turkey», п.51). Інакше кажучи, обмеження права на свободу та особисту недоторканність може мати місце лише за наявності обґрунтованої підозри, тільки суб`єктивного переконання (bona fide) недостатньо.

Обґрунтована підозра існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000258 від 12.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 11.04.2022 приблизно о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив кілька крадіжок із автомобілів, тобто з проникненням у сховище, та в умовах воєнного стану.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра обґрунтовується протоколом огляду місця події від 11.04.2022; протоколом огляду місця події від 12.04.2022; протоколом огляду місця події від 12.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протокол огляду речей за участю ОСОБА_8 ; протокол огляду речей за участю ОСОБА_7 , постановою про визнання та приєднання речових доказів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 ; повідомлення про підозру ОСОБА_4 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 та іншими матеріалами у сукупності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що слідством зібрано достатньо даних, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , а тому урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

З приводу наявності ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний може вчиняти вплив на свідків та потерпілих, оскільки йому відомі їх анкетні дані, і вони мешкають по сусідству, тому з метою зміни ними свої показань, є ризик впливу на них. Отже, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеним.

Для забігання вказаним ризикам вважаю можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя повинен виходити з того, що такий запобіжний захід має бути достатнім для запобігання всім доведеним ризикам, а також гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти реалізації вказаних ризиків.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, майнового стану підозрюваного та обставин даного провадження, вважаю можливим визначити заставу для тяжкого злочину, а саме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є достатнім для запобіганню ризикам та забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, клопотання слідчого підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити підозрюваному заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень, 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 , покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду.

2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) не спілкуватися зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 10.06.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11