Справа № 369/9504/22
Провадження № 1-кс/369/1644/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Загальці Бучанського району Київської області, українеця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за матеріалами кримінального провадження №0002082 від 21.09.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді з клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за адресою: вул. Деґтярівська, 15, м. Київ, строком 60 (шістдесят) діб.

Обґрунтування клопотання

Слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002082 від 21.09.2022 року за підозрою ОСОБА_4 , вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2022 близько 22 годині 30 хвилин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які перебували у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після розбиття алкогольних напоїв, на ґрунті ревнощів виник словесний конфлікт під час якого в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння умисного тілесного ушкодження ОСОБА_6 , стягнув останню з ліжка та своєю ногою наніс численні удари по її тулубу та голові, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді саден, синців голови, грудної клітки і живота, закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 8,9,10 ребер справа, а також закритої травми живота (множинні розриви печінки і тонкого кишковика), від яких ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у реанімаційному відділенні комунального некомерційного підприємства Бородянської селищної ради «Бородянська центральна районна лікарня».

Таким чином, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (умисного заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого), обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Загальці Бучанського району Київської області, українець, громадянин України, маючого середню освіту, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

29.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

- протоколом огляду місця події від 21.09.2022; - протоколом огляду місця події від 21.09.2022; - постановою про визнання в справі речових доказів від 21.09.2022; - протоколом огляду трупа від 21.09.2022; - довідкою судово-медичного експерта №198 від 21.09.2022; - показами свідка ОСОБА_7 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_8 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_9 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_10 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_11 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_12 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_13 від 22.09.2022; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_13 від 22.09.2022; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_13 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_14 від 23.05.2022; - показами свідка ОСОБА_15 від 23.09.2022; - показами свідка ОСОБА_16 від 22.09.2022; - показами потерпілої ОСОБА_17 від 23.09.2022; - протоколом огляду від 23.09.2022; - протоколом огляду місця події від 23.09.2022; - постанова про визнання в справі речових доказів від 23.09.2022; - повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 29.09.2022року.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є згідно ч.2 ст.177, ст.194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому за погодженням з прокурором звернутися з клопотанням до суду про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, а також те що підозрюваний немає тісних соціальних зв`язків, постійної роботи, дітей та/або батьків похилого віку на утриманні, може переховуватись від суду та можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме перебуваючи на волі може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування на покази потерпілого, свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та, які надалі будуть встановлені та допитані, з метою надання органу досудового розслідування неправдивих показів.

Також, у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває, і в його ході можуть виникнути нові обставини та здобуті інші відомості, які свідчать про винуватість підозрюваного.

У вказаному кримінальному провадженні не виконанні всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів, що дає підстави органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчиняти ряд дій, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а отже ОСОБА_4 може вчинити ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вище викладене, аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Сторони в судовому засіданні

Прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати домашній арешт в нічний час.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п.9 ч.2 ст.131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч.1 ст.42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.09.2022 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002082 розпочате 21.09.2022 року.

ОСОБА_4 29.09.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою ОСОБА_4 про її отримання. Отже, у відповідності до вимог ст.42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч.2 ст.121 КК України, передбачає карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Разом з тим, на підставі ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

-чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

-чи наявні ризики кримінального провадження;

-чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

-індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри:

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування встановлюються обставини щодо нанесення ОСОБА_4 , тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , що спричинило її смерть.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_4 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено докази, надані сторонами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 21.09.2022; - протоколом огляду місця події від 21.09.2022; - постановою про визнання в справі речових доказів від 21.09.2022; - протоколом огляду трупа від 21.09.2022; - довідкою судово-медичного експерта №198 від 21.09.2022; - показами свідка ОСОБА_7 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_8 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_9 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_10 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_11 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_12 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_13 від 22.09.2022; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_13 від 22.09.2022; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_13 від 22.09.2022; - показами свідка ОСОБА_14 від 23.05.2022; - показами свідка ОСОБА_15 від 23.09.2022; - показами свідка ОСОБА_16 від 22.09.2022; - показами потерпілої ОСОБА_17 від 23.09.2022; - протоколом огляду від 23.09.2022; - протоколом огляду місця події від 23.09.2022; - постанова про визнання в справі речових доказів від 23.09.2022; - повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 29.09.2022року.

Відповідно до ч.4 ст.193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Дослідження зазначених вище відомостей формує у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Отже, в цій справі наявна обґрунтована підозра у вчиненні нею зазначеного кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

-незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні,

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частина заявлених ризиків заслуховують увагу.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , у сукупності з іншими обставинами.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину з урахуванням характеру інкримінованого підозрюваному злочину, який позбавив життя людину. Про наявність в нього сім`ї, дітей, батьків на утриманні відомостей немає. Відомості про міцні соціальні зв`язки підозрюваного слідчому судді не надані.

У зв`язку з цим, слідчий суддя доходить до висновку, що зазначені обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії з метою переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його засудження до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим з огляду на те, що підозрюваний знає хто є свідками у даному кримінальному провадженні, де вони проживають, оскільки отримав клопотання з доданими до нього документів в яких є і протоколи допиту свідків. Тому, шляхом вмовлянь, погроз підозрюваний може на них вплинути.

Що стосується ризику перешкоджання кримінальному провадженні, то він є не досить обґрунтованим. Прокурор не зазначено яким це «іншим чином» підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню. Не зібрання стороною обвинувачення всіх доказів і що підозрюваний може вчиняти ряд якихось дій не є належним обґрунтуванням саме цього ризику.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що частково існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

Досліджені під час судового засідання та описані в ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

Окрім цього особа вчинила злочин проти життя та здоров`я людини, що визначає його як небезпечним для суспільства в розумінні агресивності його поведінки.

Щодо індивідуальних обставин підозрюваної відповідно до ст.178 КПК України

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує такі обставини:

-надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

-інкримінований злочин КК України відноситься до тяжких і у разі визнання підозрюваного винуватим, з урахуванням його ролі у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років;

-станом на сьогоднішній день ОСОБА_4 виповнилося 45 років, підтверджені наленим чином дані що стан його здоров`я несумісний з триманням під вартою відсутні;

-даних про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки на території України не надані;

-майновий стан підозрюваного, особа не працює.;

-підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий; відомостей про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Щодо альтернативного запобіжного заходу

Приймаючи до уваги, визначені ст.178 КПК України та досліджені в судовому засіданні обставини, які зазначені вище, зважаючи на визначену стороною обвинувачення роль підозрюваного у вчиненні злочину та аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя доходить висновку, що тримання під вартою достатнім та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження. Тому клопотання слід задовольнити.

Згідно із ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Загальці Бучанського району Київської області, українеця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за адресою: вул. Деґтярівська, 15, м. Київ, строком 60 (шістдесят) діб.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, і закінчується 29 листопада 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1