Справа № 359/4365/22
Провадження № 1-кп/359/516/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з повною відео та аудіо фіксацією кримінального провадження №0000536 від 19.05.2022, відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливе, Бориспільського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2012 року за ч. 3 ст. 185 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 роки із застосуванням ст.75 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор, потерпілий та обвинувачений не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
На думку суду, дані вимоги при складенні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування дотримані. Копія відповідного обвинувального акту та реєстру матеріалів отримані обвинуваченим завчасно у встановленому КПК України порядку.
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, складений у відповідності до вимог, встановлених ст. 291 КПК України.
Підстави для повернення його прокурору не встановлені.
За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави призначити по даному кримінальному провадженню судовий розгляд на підставі обвинувального акта за №0000536 від 19.05.2022, розгляд якого здійснювати у відкритому судовому засіданні, судею одноособово, за участю прокурорів групи прокурорів, потерпілого, обвинуваченого.
Прокурором ОСОБА_3 було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб, обґрунтовуючи тим, що досудовим слідством встановлено, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, останній може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, оскільки неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний корисливий злочин, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчиняючи тяжкий злочин, останній діяв свідомо, тому, перебуваючи на волі без ізоляції від суспільства, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому щодо обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів.
Відповідно до ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.05.2022 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 18.07.2022 включно.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України вбачає наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зникли та продовжують існувати.
У підготовчому судовому засідані вищезазначене клопотання прокурор підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити з підстав зазначених в ньому.
Потерпілий клопотання прокурора підтримав.
Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.05.2022 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 18.07.2022 включно.
Згідно з ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

При цьому Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 5 Конвенції є важливою складовою принципу верховенства права. ЄСПП також підтвердив, що дана стаття гарантує основоположне право на свободу та недоторканність. Це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції (рішення у справах «Де Вілде, Оомс і Версип проти Бельгії» (De Wilde, Ooms and Versyp v. Belgium), 18 червня 1971 року, п. 65, SeriesAno. 12, та «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerpv. the Netherlands), 24 жовтня 1979 року, п. 37, SeriesAno. 33).

Кожен має право на захист цього права, особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи (рішення у справі «Вікс проти Сполученого Королівства»(Weeksv. theUnitedKingdom), 2 березня 1987 року, п. 40, SeriesAno. 114), крім випадків, встановлених у пункті 1статті 5. Цей перелік винятків є вичерпним (рішення у справі «Лабіта протииІталії» (Labita v. Italy) [GC], No 26772/95, п. 170, ECHR 2000-IV, і «Куінн проти Франції» (Quinnv. France), 22 березня 1995, п.42, Series Ano. 311), і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands), 8 червня 1976 року, п. 58, Series A no. 22, і «Амур проти Франції» (Amuur v. France), 25 червня 1996 року, п. 42, Reports 1996-III).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, останній може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, оскільки неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме домашнього арешту у нічний час, оскільки саме такий запобіжний захід є співмірним з урахуванням вимог ч. 1 ст. 177 КПК України та не суперечить ч. 5 ст. 176 КПК України.
Враховуючи вищезазначене до обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати домашній арешт у нічний час та роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених.
Керуючись ст.ст.314-315, ч.2 ст.376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Закінчити підготовчу частину.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливе, Бориспільського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого.

Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Щасливе, Бориспільського району, Київської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів до 24:00 год. 26.09.2022 із забороною залишати житло з 21 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Вручити копії ухвали учасникам процесу негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників Бориспільского РУП ГУ НП України по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1