Дата документу 15.07.2022
Справа № 334/2547/22
Провадження № 1-кс/334/742/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2022 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя, у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4
адвоката - ОСОБА_5

розглянув клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001151 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одружений, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений.

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001151 від 13.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2022, приблизно о 16 годині 25 хвилин, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , підійшов до раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_8 , та попрохав у нього мобільний телефон для перегляду месенджеру «Інстаграм», на що останній передав йому свій мобільний телефон в руки, де під чохлом знаходились грошові кошти у розмірі 500 гривень, які на передодні передав йому батько ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, наніс декілька ударів долонею своєї руки в область лівої частини обличчя неповнолітнього ОСОБА_8 , після чого відкрито заволодів грошовими коштами у сумі 500 гривень, та утримуючи їх при собі покинув місце вчиненого кримінального правопорушення, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вина ОСОБА_7 підтверджується в повному обсязі зібраними по кримінальному провадженню доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

13.07.2022 о 16:51 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ч. 186 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.07.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за що законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Враховуючи вищевикладене, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливати на свідків та потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_7 може почати переховуватися від органів досудового слідства та суду, про що свідчить той факт, що 28.06.2022 вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 призначено показання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Крім того, він знову підозрюється в скоєні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, що свідчить про те, що ОСОБА_7 може покинути місце свого проживання, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 може впливати на свідків (які у момент вчинення кримінального правопорушення знаходились поряд) та потерпілого у даному кримінальному провадженні шляхом залякування та погроз з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_7 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності у малолітньому віці, 28.06.2022 вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 призначено показання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Знову підозрюється в скоєні тяжкого злочину, що свідчить, що на шлях виправлення ОСОБА_7 не став, для себе відповідних висновків не зробив, та, враховуючи викладене, в подальшому може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності.

Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 ніде не навчається, не працевлаштований, постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків не має, перебуває на утриманні у матері, що дає підстави вважати, що вчинення кримінальних правопорушень є єдиним джерелом прибутку підозрюваного.

Указами Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на всій території України введено військовий стан, та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Відтак, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні підозрюваній запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, житла, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи те, що за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, є ризик того, що підозрюваний, може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності.

- до теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, що заслуговують на довіру та які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного ОСОБА_7 , що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1ст. 176 КПК України.

- слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_7 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_10 , запобіжного заходу у вигляді застави. Також, вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки у підозрюваного не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчий вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Враховуючи вищезазначене, слідчий просить обрати відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

ОСОБА_7 свою провину визнав повністю, зазначив, що він шкодує про скоєне, просить суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.
Захисник у судовому засіданні зазначив, що ризики вказані слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу не обґрунтовані. Просив суд, при винесення рішення, врахувати особу підозрюваного, який є неповнолітнім, врахувати ту обставину, що підозрюваний мешкає разом із матір`ю та малолітнім братом; перебуваючи під домашнім арештом він зможе допомагати матері доглядати за братом. Просив суд застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити слідчому та прокурору у задоволенні клопотання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Матеріали провадження дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 п.1 ст. 177 КПК України.
Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_7 може почати переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Однак, в матеріалах провадження, наданих суду, не достатньо доказів, які б давали підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 п.3,5 ст. 177 КПК України.

Заяв від потерпілого, свідків про можливий вплив на них з боку підозрюваного, до правоохоронних органів або суду не надходило.

Підозрюваний мешкає разом із матір`ю та малолітнім братом, що підтверджує його стійки соціальні зв`язки.

У судовому засіданні підозрюваний та його представник завірили суд про те, що підозрюваний не буде переховуватись від органів досудового розслідування та скоювати інші злочини.

Таким чином, доводи слідчого та прокурора про існування ризиків необхідних для застосування що до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, суд вважає, що самим підозрюваним та його адвокатом надані суду обґрунтовані підстави вважати, що до ОСОБА_7 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_7 іншого виду запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 194 КПК України,

У X В А Л И В:

У клопотанні слідчого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 001151 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду, та покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , обов`язки:

- прибувати до слідчих СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, прокуратури, суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Строк домашнього арешту визначити ОСОБА_7 , строком на два місяці: з 13.07.2022 року до 16 годині 51 хвилин 09.09.2022р.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1