Справа № 761/9397/22
Провадження №1-кп/761/2454/2022
В И Р О К
іменем України

07 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 23.05.2022, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сімферополя Автономної республіки Крим, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, який проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах Російської Федерації у ВЧ НОМЕР_1 на посаді радіотелефоніста відділення зв`язку батальйону матеріального забезпечення НОМЕР_2 окремої бригади берегової охорони, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону від 07.10.2014),

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 1 статті 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до преамбули та ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією внаслідок збройної агресії Російської Федерації частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної республіки Крим та міста Севастополя.

Датою початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є 20 лютого 2014 року.

Боротьба з іноземною окупацією, відповідно до п. 4 ст.1 ч. І Додаткового протоколу (Протокол І), від 8 червня 1977 року до Женевських конвенцій, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів від 12 серпня 1949 року, є формою збройного конфлікту.

ОСОБА_2 , будучи громадянином України, який в установленому законом порядку не припинив громадянство України 25.03.2020 року, знаходячись на території АР Крим, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Так, ОСОБА_2 25.03.2020 року уклав контракт про проходження військової служби у Збройних силах Російської Федерації, та був зарахований до списків особового складу військової частини № 12676 Збройних Сил Російської Федерації (126 окрема бригада берегової оброни), яка з березня 2014 року дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2 Контракту про проходження військової служби, Типова форма якого є Додатком №1 до Положення про порядок проходження військової служби, ОСОБА_2 добровільно надав зобов`язання:

а) проходити військову службу за контрактом у строк визначений контрактом;

б) у період проходження військової служби за контрактом сумлінно виконувати усі загальні, посадові і спеціальні обов`язки військовослужбовців, установлені законодавчими та іншими нормативними правовими актами Російської Федерації.

в) відшкодувати у випадках, передбачених Федеральним законом «Про військовий обов`язок та військову службу», кошти федерального бюджету, витрачені на його військову або спеціальну підготовку.

У період з 26.03.2020 по 01.03.2022 ОСОБА_2 проходив військову службу за контрактом у Збройних силах РФ, мав військове звання «рядовий» та обіймав посаду «радіотелефоніст» відділення зв`язку батальйону матеріального забезпечення НОМЕР_2 окремої бригади берегової оборони (військової частини № НОМЕР_1 ).

Політичне та військове керівництво Російської Федерації, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24 лютого 2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

ОСОБА_2 , на підставі наказів військового командування ЗС РФ у межах загального плану захоплення території України у складі батальйонно-тактичної групи військової частини № НОМЕР_1 ЗС РФ виконував бойові завдання щодо здійснення маршу у визначені райони Херсонської та Миколаївської областей, з організації оброни та забезпечення зв`язком підрозділів військ РФ під час маршу, веденні бою та перебування у визначених районах.

Так, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, ОСОБА_2 у складі військових формувань ЗС РФ, 24 лютого 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, з закріпленою вогнепальною зброю - АК-74М № НОМЕР_3 , боєприпасами до неї, у складі колони військової техніки ЗС РФ з нанесеними на неї символами ідентифікації у вигляді латинської літери «Z» перетнув адміністративний кордон України з тимчасово окупованими територіями Автономної республіки Крим.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 24 лютого 2022 року у складі батальйонно-тактичної групи військової частини № НОМЕР_1 ЗС РФ, з вогнепальною зброю - АК-74М № НОМЕР_3 , боєприпасами до неї, здійснив марш в район АДРЕСА_3 , де ніс вартову службу по охороні місця розташування підрозділу шляхом здійснення патрулювання.

У період з 25 по 26 лютого 2022 року, ОСОБА_2 у складі батальйонно-тактичної групи військової частини № НОМЕР_1 ЗС РФ виконував накази з організації оборони підрозділу військ РФ поблизу АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 у складі частин батальйонно-тактичної групи військової частини № НОМЕР_1 ЗС РФ здійснив марш в район АДРЕСА_4 , де 01.03.2022 використовуючи закріплену за ним вогнепальну зброю - АК-74М, боєприпаси до неї вступив у бій з підрозділами Збройних сил України.

Злочинна діяльність ОСОБА_2 була припинена 01.03.2022 військовослужбовцями Збройних сил України на території Миколаївської області.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив державну зраду - діяння, умисно скоєне громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України у формі переходу на бік ворога у період збройного конфлікту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 07.10.2014).

Обвинувачений ОСОБА_2 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону від 07.10.2014), визнав повністю та розказав про обставини скоєного так, як зазначено в обвинувальному акті.

Так, ОСОБА_2 пояснив, що він народився та виріс на території України у м. Сімферополь АР Крим в сім`ї громадян України. У шістнадцятирічному віці він отримав паспорт громадянина України. У 2014 році після анексії півострову Крим Російською Федерацією він отримав паспорт громадянина Російської Федерації. При цьому він не припинив громадянство України та із відповідними заявами до уповноважених органів України не звертався. У березні 2020 року у зв`язку із скрутним матеріальним становищем він уклав контракт про проходження військової служби у Збройних силах Російської Федерації, де обіймав посаду «радіотелефоніст» відділення зв`язку батальйону матеріального забезпечення НОМЕР_2 окремої бригади берегової охорони. В ніч з 23 на 24 лютого 2022 року він отримав наказ командування отримати зброю, боєприпаси, на бойовій техніці він з іншими військовослужбовцями намалювали символи «Z», після чого у складі колони військової техніки ЗС РФ перетнули адміністративну межу з АР Крим та заїхали на територію Херсонської області. Там він виконував різні команди військового командування ЗС РФ, у складі підрозділу, де він проходив службу, переміщувався по території Херсонської та Миколаївської областей, 01 березня 2022 року здався у полон військовослужбовцям ЗС України.

Розуміє, що своїми діями вчинив державну зраду у формі переходу на бік ворога у період збройного конфлікту та таким чином діяв на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

Обвинувачений ОСОБА_2 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону від 07.10.2014), винним визнав себе повністю, щиро розкаявся, засуджує свій вчинок.

Показання обвинуваченого ОСОБА_2 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються. Суд такі показання вважає логічними, послідовними і правдивими, наданими останнім добровільно. Крім того, суд враховує, що така позиція обвинуваченого була сталою протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, під час якого ОСОБА_2 послідовно визнав свою вину та висловлював жаль з приводу такого вчинку.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_2 .

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами, безпосередньо та детально дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 18.05.2022, згідно якого начальник слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 надав доступ до оригіналів речей і документів, отриманих у кримінальному провадженні №0000018 від 02.03.2022, в результаті якого було вилучено речові докази та копії матеріалів зазначеного кримінального провадження, зокрема:

копію протоколу огляду предметів від 02.03.2022, згідно даних якого було проведено огляд предметів, виявлених та вилучених при затриманні підозрюваного ОСОБА_2 безпосередньо при останньому, що мало місце 02.03.2022, в тому числі «Военный билет АК №4138369 на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , выдан военным комиссариатом г. Симферополь Республика Крым 13.12.2018; з металевим жетоном СВ-России ВЕ-481309; Временный пропуск №111 «Военный комиссариат Республика Крым» на имя ОСОБА_7 , выдан Военным комиссаром РК действительно до: 22.11.2021; Персональная электронная карта военнослужащего «Министерство обороны Российской федерации» ОСОБА_7 , дата рождения ІНФОРМАЦІЯ_2 , личный номер ВЕ-481309, выдан Военный комиссариат Республики Крым номер бланка 3000 268032; Картка «Таблица данных радиосети командира брига № НОМЕР_4 КГц, запасная 51600 КГц»); Книга з написом «Радиотелефонист ВУ БМО ряд. ОСОБА_7 » «Карточка учета индивидуальных стрельб» с. Перевальное; Книга «Радиотелефонист ВУ БМО рядовой Бересневич И.О.»; Памятка о постановке на довольствие; Грошові кошти - російські рублі: 1 купюра «1000 рублей» №ЪТ 3047771, 1 купюра «100 рублей» №пХ 0707712, 1 купюра «50 рублей» №ВЧ 5609472.;

копію протоколу огляду предметів від 03.03.2022, згідно даних якого було проведено огляд речей та предметів, виявлених та вилучених в ході затримання підозрюваного ОСОБА_2 , а саме предмети воєнної форми ЗС РФ, на яких наявні нашивки з вишитим написом « ОСОБА_8 », «ВООРУЖЕННЫЕ СИЛЫ РОССИИ»;

речові докази: опечатаний спецпакет «Національна поліція України» №SUD 1110557, в якому знаходяться два шеврони та дві нагрудні наліпки; полімерний мішок, прошитий біркою з пояснювальним написом, підписом слідчого та печаткою ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області (Для довідок №1), в якому знаходиться одяг та взуття військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_2 , а саме: одна пара рукавичок, штани з тканини типу плащовка, куртка без рукавів (жилетка), куртка типу бушлат, куртка камуфляжного забарвлення; опечатаний спецпакет «Національна поліція України» №EXP 0248920, в якому знаходяться: військовий білет серії АК № 4138369 на ім`я ОСОБА_2 , металевий жетон св-росії ВЕ-481309, тимчасовий пропуск №111 «Військовий комісаріати Республіки Крим» на ім`я ОСОБА_2 , персональна електронна картка військовослужбовця № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_2 , картка «Таблиця даних радіомережі командира брига № НОМЕР_6 , запасна 51600 КГц)», книга із написом «Радіотелефонист ВУ БМО ряд. ОСОБА_2 », картка «Ашан» № НОМЕР_7 , CVV 025, картка НОМЕР_8 , картка з написом «гамбургеры, шаурма, горячие обеды, +7 », пам`ятка про постановку на постачання, грошові кошти - російські рублі: 1 купюра номіналом 1000 рублів № ЪТ3047771, 1 купюра номіналом 100 рублів № пХ 0707712, 1 купюра номіналом 50 рублів № ВЧ5609472;

-даними протоколу огляду від 30.05.2022, згідно якого проведено огляд пакету, який має напис: «В даний пакет поміщено взуття та одяг затриманого ОСОБА_2 , вилучені під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, у кримінальному провадженні №0000018», в середині якого знаходиться комплект військової форми військовослужбовця Російської Федерації;

-даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 30.05.2022, згідно якої визнано речовими доказами наступні речі, оглянуті в ході огляду 30.05.2022, а саме берці чорного кольору в кількості 1 пара, рукавиці чорні, шкіряні в кількості 1 пара, флісовий баф, оливкового кольору в кількості 1 шт., шапка зимова, оливкового кольору в кількості 1 шт., штани військові, літні, польові в кількості 1 пара, желетка військова, польова в кількості 1 шт., куртка військова, літня, польова в кількості 1шт., куртка зимова, польова в кількості 1 шт., штани військові, зимові, польові в кількості 1 шт., поліетиленовий пакет прозорого кольору, зверху заклеєний, без пошкоджень з наступним змістом: наліпка жовті літери на зеленому фоні «вооруженные силы россии» в кількості 1 шт., наліпка з гербом , жовтий герб на зеленому фоні, в кількості 1 шт, наліпка « ОСОБА_7 », написана жовтими літерами по зеленому фоні в кількості 1 шт., прапор та герб Російської Федерації зображені на зеленому фонів кількості 1 шт.; персональна електронна картка військовослужбовця мор ф № ВУ-481309 на ім`я ОСОБА_2 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_2 НОМЕР_9 ; Металевий жетон СВ-росії ВЕ 481309; Тимчасовий пропуск №111 «Військові комісаріати Республіки Крим» ім`я ОСОБА_2 ; картка «Таблиця даних радіомережі командира бригади №601 УКВ; книга із написом «Радіотелефоніст ВУ БМО ряд ОСОБА_2 »; карта «Ашан» 5374; картка ATAN 2021, картка «гамбургеры, шаурма, горячие обеды», памятка про постановку на постачання, грошові кошти - 1 купюра номіналом 1000 руб № ЪТ3047771, 1 купюра номіналом 100 руб № пХ0707712, 1 купюра номіналом 50 руб № ВЧ5609472;

-даними протоколу огляду від 06.05.2022, згідно якого проведено огляд інформації щодо нормативно-правових актів з питань проходження військової служби у Збройних Силах Російської Федерації, яка розміщена в мережі Інтернет;

-даними листа директора Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України ОСОБА_9 від 27.04.2022 №6.5-1866/6-22, згідно якого за інформацією Департаменту з питань громадянства, помилування, державних нагород Офісу Президента України, матеріали стосовно припинення громадянства України ОСОБА_2 , згідно із поданою ним заявою або внаслідок втрати громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства у встановленому порядку не надходили.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні державної зради - діяння, умисно скоєного громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України у формі переходу на бік ворога у період збройного конфлікту, тобто вчиненні кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону від 07.10.2014).

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_2 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Так, судом в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 , будучи громадянином України, який в установленому законом порядку не припинив громадянство України, 25.03.2020 року, знаходячись на території АР Крим, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України ОСОБА_2 вчинив особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України. При цьому судом враховується, що ОСОБА_2 , будучи громадянином України за народженням, маючи правовий зв`язок з Україною, що знаходить свій вияв у взаємних правах та обов`язках, будучи зобов`язаним здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в порушення зазначених зобов`язань здійснив державну зраду, а саме вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, свідомо уклавши контракт про проходження військової служби у Збройних силах Російської Федерації задля покращення свого матеріального становища, проходив військову службу за контрактом у Збройних силах РФ, а 24.02.2022 у складі колони військової техніки ЗС РФ з нанесеними на неї символами ідентифікації у вигляді латинської літери «Z» перетнув адміністративний кордон України з тимчасово окупованими територіями Автономної республіки Крим. Наведені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_2 злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

Разом з тим, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину та підвищеної суспільної небезпеки скоєного, особи обвинуваченого, наявності однієї обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 07.10.2014) з конфіскацією усього майна, яке є у власності засудженого, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та не знаходить підстав для застосування положень ст.69, 75 КК України при призначенні покарання.

Так, враховуючи відсутність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, тієї обставини, що останній вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Також, враховуючи, що звільнення від покарання з випробуванням (ст. 75 КК України) можливе лише у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, у даному випадку відсутні правові підстави для застосування положень ст. 75 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_2 .

Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 слід залишити без змін у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу з метою забезпечення виконання покарання, призначеного цим вироком.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим за ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону від 07.10.2014) і призначити покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є у власності засудженого.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні, а саме з 27 травня 2022 року зарахувавши строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із розрахунку день за день.

Речові докази:

-берці чорного кольору в кількості 1 пара, рукавиці чорні, шкіряні в кількості 1 пара, флісовий баф, оливкового кольору в кількості 1 шт., шапка зимова, оливкового кольору в кількості 1 шт., штани військові, літні, польові в кількості 1 пара, желетка військова, польова в кількості 1 шт., куртка військова, літня, польова в кількості 1шт., куртка зимова, польова в кількості 1 шт., штани військові, зимові, польові в кількості 1 шт., поліетиленовий пакет прозорого кольору, зверху заклеєний, без пошкоджень з наступним змістом: наліпка жовті літери на зеленому фоні «вооруженные силы россии» в кількості 1 шт., наліпка з гербом, жовтий герб на зеленому фоні, в кількості 1 шт, наліпка « ОСОБА_7 », написана жовтими літерами по зеленому фоні в кількості 1 шт., прапор та герб Російської Федерації зображені на зеленому фонів кількості 1 шт., які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ГСУ СБ України знищити;

-персональну електронну картку військовослужбовця мор ф № ВУ-481309 на ім`я ОСОБА_2 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_2 НОМЕР_9 ; металевий жетон СВ-росії ВЕ 481309; тимчасовий пропуск №111 «Військові комісаріати Республіки Крим» ім`я ОСОБА_2 ; картку «Таблиця даних радіомережі командира бригади № НОМЕР_10 ; книгу із написом «Радіотелефоніст ВУ БМО ряд ОСОБА_2 »; картку «Ашан» НОМЕР_11 ; картку ATAN 2021; картку «гамбургеры, шаурма, горячие обеды», пам`ятку про постановку на постачання залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-грошові кошти - 1 купюра номіналом 1000 руб № ЪТ3047771, 1 купюра номіналом 100 руб № пХ0707712, 1 купюра номіналом 50 руб № ВЧ5609472 конфіскувати в дохід держави.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1