Справа № 151/8/22
Провадження № 1-кп/151/18/22
В И Р О К
іменем України

21 липня 2022 року смт.Чечельник

Чечельницький районний суд Віницької області
в складі: судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 та її

законного представника ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в смт.Чечельник, Вінницької області кримінальну справу на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2021 року за №0000342 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бобруйки, Козелецького району, Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, не судимого у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.153 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 приблизно о 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , в якого він перебував разом із ОСОБА_9 , по мобільному телефону викликав неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для догляду за малолітньою дитиною, господарки квартири ОСОБА_10 .. Під час перебування на кухні в ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням у тіло особи, без добровільної її згоди. На виконання свого злочинного умислу, діючи умисно, усвідомлюючи, що потерпіла є неповнолітня, та коли вона зайшла на кухню та присіла на крісло ОСОБА_4 підійшов до неї та засунувши руки під футболку, біля шиї, став мацати її груди з права, на її прохання припинити протиправні дії не реагував, тобто здійснював насильницькі дії сексуального характеру над останньою, не пов`язанні з проникненням в її тіло. В цей час відчинились вхідні двері будинку та зайшла господарка ОСОБА_10 , в результаті чого ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії. Скориставшись присутністю ОСОБА_10 , ОСОБА_6 через вікно залишила вище вказаний будинок та пішла додому, де про вищевказані обставини розповіла матері ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив, що дійсно за вищевказаних обставин разом із ОСОБА_9 перебували у гостях у ОСОБА_11 , де вживали алкогольні напої. Коли господарка ОСОБА_12 пішла в магазин із ними залишилася її малолітня дитина, для догляду за якою він зателефонував до неповнолітньої ОСОБА_13 , яка погодилася та прийшла до вказаного будинку, де здійснювала догляд за нею. Раніше вона неодноразово здійснювала догляд за дитиною ОСОБА_12 , оскільки вони перебувають у дружніх стосунках, так як їх батьки є кумами. Під час догляду за дитиною, вона зайшла до них у кімнату і сіла на крісло. Проходячи біля неї, всунув руку її під футболку і взяв за груди, псля чого вона своєю рукою забрала його руку, встала та вибігла у іншу кімнату, а потім через вікно вискочила з будинку.Після вказаних подій, попросив пробачення у потерпілої та її матері.

Так, окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується показами потерпілої, свідків та наступними доказами.
Допитана у судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 в присутності законного представника матері ОСОБА_7 пояснила суду, що до неї в той день кілька раз дзвонив ОСОБА_14 , щоб вона прийшла посидіти з дитиною ОСОБА_15 .. Прийшовши до них, вона гралася із дитиною, хлопчик забіг у кімнату, де вони сиділи, вона пішла за ним. Коли зайшла у кімнату ОСОБА_14 сказав, щоб вона сіла на крісло і засунув її руку через футболку до грудей, вона виривалась, кричала, щоб не чіпав, відштовхувала його, забирала його руку своїми руками. Після цього, прийшла ОСОБА_12 і вона втекла через вікно. Будь яких тілесних ушкоджень їй завдано не було.Претензій до обвинуваченого не має. При винесенні покарання покладається на розсуд суду.
Допитана у судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_13 , її мати ОСОБА_16 пояснила суду, що до неї подзвонила її дочка ОСОБА_17 , кричала та плакала, казала що її трогали, хотіли згвалтувати. Коли вона подзвонила до ОСОБА_14 , то він сказав, що нічого не було. Просив вибачення. Дійсно дитині ніяких тілесних ушкодженнь не завдано.Претензій до обвинуваченого не має. При винесенні покарання покладається на розсуд суду.
Допитаний у судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_18 в присутності законного представника ОСОБА_19 та психолога ОСОБА_20 пояснив суду, що ОСОБА_17 сиділа на стільці і ОСОБА_14 засунув свої руки її до грудей, ліз до неї, вона виривалась, плакала і кричала щоб не трогав. Потім вона втекла через вікно.
Винуватість ОСОБА_21 також підтвержується протоколом огляду домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_2 , в якому скоєно дане кримінальне правопорушення та доданою до нього фототаблицею; протоколом слідчого експеременту від 21.12.2021 року згідно якого неповнолітня потерпіла ОСОБА_22 , в присутності законного представника ОСОБА_16 , за участю педагога ОСОБА_23 та понятих розказувала та показувала на АДРЕСА_2 , як, де, коли і при яких обставинах ОСОБА_21 без її згоди, вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в її тіло.
Дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, заслухавши у судовому засіданні показання обвинуваченого, неповнолітньої потерпілої її законного представника, допитавши свідків та дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до наступних висновків.
Винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується належними та допустимим доказами, дослідженими в судовому засіданні, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.153 КК України, як вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство) вчинене щодо неповнолітньої особи.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вибираючи вид та розмір покарання, суд виходить з вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 "Про судову практику призначення судами кримінального покарання" суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, суд, відповідно до ч.1. п.1 ст. 66 КК України, визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 визнання вини та його щире каяття .

Відповідно п.13, ч.1 ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом також враховано характеристику за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 та висновок Гайсинського районного сектору №4 філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області , згідно якого випралення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб). Також, на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а тому доцільно було б застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, тобто звільненя від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, визнання вини та щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину та приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою, а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільнити від призначеного покарання встановивши іспитовий строк та покладення обовязків передбачених ст.76 КК України.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлено.

Вирішити питання щодо скасування арешту майна відповідно ч.4 ст.174 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 337, 368, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання два дні попереднього ув`язнення за період з 12.10.2021 року по 13.10.2021 року - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .

Скасувати арешт на речові докази, а саме: джинси синього кольору, які поміщено до спеціального пакету НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ - SUD3101022, скріплено підписами понятих та верхній клапан якого запаковоно; бюстгалтер, який поміщено до спеціального пакету НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ - SUD3101021, скріплено підписами понятих та верхній клапан якого запаковоно; жіночу теніску, яку поміщено до спеціального пакету НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ - SUD3099291, скріплено підписами понятих та верхній клапан якого запаковоно; мобільний телефон "LG" білого кольору, який поміщено до конверту та нележним чином опечатано; мобільний телефон "Xiaomi" зеленого кольору, який поміщено до конверту та нележним чином опечатано; мобільний телефон "Самсунг" чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_6 накледений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2021 року.

Речові докази по справі на які ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2021 року накладено арешт та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою м.Бершадь вул.Будкевича, буд.13, Гайсинського району Вінницької області, а саме:

джинси синього кольору, бюстгалтер, жіноча теніска повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

мобільний телефон "Самсунг" чорного кольору залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 ;

мобільний телефон "Xiaomi" зеленого кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

мобільний телефон "LG" білого кольору повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Валерій МОЦНИЙ