Дата документу 06.07.2022 Справа № 334/1576/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1576/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/414/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магдебург, Німечинна, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 серпня 2022 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 198480 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

22 червня 2022 року в період часу з 12 год. 46 хв. по 16 год. 57 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_2 , працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено 1 (один) зіп-пакет з білою кристалічною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 0,1725 г. (в перерахунку на основу).
Своїми діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, психотропної речовини, обіг якої обмежено.
6 червня 2022 року до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УБН в Запорізькій області ДБН НПУ ОСОБА_10 , про те, що під час оперативного супроводження вказаного кримінального провадження було встановлено, що до незаконного зберігання та збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Допитаний в ході досудового розслідування свідок ОСОБА_11 , показав про те, що йому відомо про чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який незаконно збуває на території м. Запоріжжя, особливо небезпечний наркотичний засіб «Канабіс». На початку червня 2022 року, ОСОБА_13 останній раз незаконно придбав для подальшого збуту наркотичний засіб «Канабіс» у чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , приблизним віком 35 років, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_15 здійснює збут психотропної речовини обіг якої обмежено «Амфетамін» мешканцям міста.
Як йому стало відомо докладніше, ОСОБА_15 отримує наркотичний засіб «Канабіс» та психотропну речовину «Амфетамін» від невстановлених осіб, використовуючи сучасні технології та можливості ТОВ «Нова Пошта». Посилки з наркотичними засобами та психотропними речовинами, приходять на його ім`я під виглядом загальнодоступних речей в вільному обігу згідно товарно-транспортної накладної ТОВ «Нова Пошта».
Наркотичний засіб «Канабіс» та психотропну речовину «Амфетамін», ОСОБА_15 зберігає за місцем свого проживання, для подальшого збуту вузькому кругу своїх знайомих в м. Запоріжжі.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 , надав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_11 .
22 червня 2022 року старшим слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 був проведений санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_6 , за дорученням в порядку ст. 40 КПК України співробітники УБН ДБН України для залучення у проведенні слідчих дій, а саме проведення обшуку на території м. Запоріжжя, де було виявлено та вилучено:
-з кім. № 1: електронні ваги з нашаруванням білої кристалічної речовини, упаковано то паперового конверту;
-з кім. № 1 порожні зіп-пакети з нашаруванням білої кристалічної речовини, упаковано ю паперового конверту;
-з кім. №1: 1 зіп-пакет з білою кристалічною речовиною, упаковано до паперового конверту;
-з кім. № 1: дерев`яна підставка з нашаруванням кристалічної речовини, пластикова лопатка, блокнот блакитного кольору, з нашаруванням білої кристалічної речовини, упаковано до спец, пакету SUD 4033779;
-з кім. № 1: 5 банківських карт: Монобанк НОМЕР_1 , Монобанк на ім`я « ОСОБА_17 », Монобанк НОМЕР_2 ; Монобанк НОМЕР_3 , Монобанк НОМЕР_4 , упаковано до паперового конверту;
-в кім. № 1: залізну банку з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, упаковано до спец, пакету №INZ 4029094;
-в кім. №1: грошові кошти у загальній сумі 3600 грн., упаковано до паперового конверту;
-в кім № 1 патрони калібру 5*45 мм, у кількості 60 штук, з яких 1 патрон упакований до паперового конверту, 59 патронів упаковано до паперового конверту;
-в кім. № 1: патрон 9 мм, упаковано до паперового конверту.
Під час особистого обшуку особи було виявлено та вилучено:
- мобільний телефон «Ксіомі» в корпусі чорного кольору з чохлом чорного кольору, мобільний телефон «One Plus», в корпусі чорного кольору, з чохлом чорного кольору, упаковано до паперового конверту;
- грошові кошти у загальній сумі 1500 гривень, упаковано до паперового конверту;
- пластикова ємкість в якій знаходилось 4 зіп-пакети з білою кристалічною речовиною, з який 1 зіп-пакет упаковано до паперового конверту, 3 зіп-пакети упаковані до паперового конверту;
- розкладний ніж, упакований до паперового конверту.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

9 лютого 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (а.с. 7).

22 червня 2022 року о 12 год. 46 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 13).
23 червня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (а.с. 32-33).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ігноруванням практики ЄСПЛ.
В обґрунтування своєї скарги вказує, що слідчим суддею не було об`єктивно з`ясовано обставини, не було досліджено жодного доказу, не було здійснено оцінки доказів відповідно до ст. 94 КПК України, не зазначено жодного доказу, на підставі якого суд робив свої висновки про необхідність утримання ОСОБА_7 під вартою.
Зазначає, що слідчим суддею не зазначено мотивів врахування одних і неврахування інших доказів, не наведено обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, допустимості чи недопустимості доказів, не дотримано та не обґрунтовано мету та підстави застосування тримання під вартою, як того вимагає ст. 177 КПК України, не зазначено й не взято до уваги обставини, що мали враховуватися під час обрання запобіжного заходу, встановлені ст. 178 КПК України.
Крім того вказує, що слідчий суддя не зазначає, які саме докази підтверджують обґрунтовану підозру пред`явлену ОСОБА_7 .
Зауважує, що наданий до суду витяг з ЄРДР від 9 лютого 2022 року за №0000300 не є доказом, він не містить відомостей про особу, яка вчинила злочин, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення та свідчить лише про незаконність повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаним ЄРДР.
Звертає увагу на те, що фактично слідчий та прокурор не вважали, що 22 червня 2022 року під час особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України та обшуку приміщення було виявлено кримінальне правопорушення ОСОБА_7 , а тому відомості, які зазначає слідчий у повідомленні про підозру не внесені до ЄРДР та досудове розслідування за вказаним фактом не здійснюється.
Крім того вказує, що рапорт оперуповноваженого УБН від 8 червня 2022 року не може бути доказом вчинення злочину.
Зазначає, що з приводу протоколів допиту свідків та відомостей, які в них зазначені, стороною захисту наголошувалось на тому, що вказані допити є ідентичними за змістом, що викликає сумніви у їх достовірності. Показання, які в них зазначені, надаються з чужих слів, а тому відповідно до ст. 97 КПК України відомості, які зазначені в них не можуть бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими. Допитані особи зазначають, що раніше не притягувались до кримінальної відповідальності, хоча відповідно до реєстру судових рішень, вказані особи неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотиків.
Також вказує, що протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України є незаконним, його зміст не відповідає вимогам ст. 208 КПК України.
Зауважує, що стороною захисту у судовому засіданні зазначалось про незаконне затримання, адже відомості, які вказав слідчий в протоколі, не відповідають фактичним обставинам, оскільки підозрюваний жодного злочину не вчинив безпосередньо перед затриманням, а тому були відсутні підстави для складання протоколу за ст. 208 КПК України. Протокол про затримання від 22 червня 2022 року складено з порушенням, адже він не містить інформацію про фактичне місце затримання та час фактичного затримання, не містить інформацію про застосування спеціальних технічних засобів, за допомогою яких фіксувався процес особистого обшуку особи.
Звертає увагу на те, що слідчим фактично сфальсифіковано дані, зазначені у протоколі затримання, адже відповідно до наданих суду доказів, протокол затримання та протокол обшуку від 22 червня 2022 року почали складатись одночасно о 12 год. 46 хв., що є незаконним, адже це є дві окремі процесуальні дії.
Зауважує, що суду не надано заяву, на підставі якої було внесено відомості про злочин до ЄРДР, допит заявника про вчинене кримінальне правопорушення, не надано доручення, на підставі якого діяв оперуповноважений ОСОБА_18 у кримінальному провадженні № 0000300 від 9 лютого 2022 року при допиті свідків та складанні рапорту, не надано доручення працівникам поліції, які були задіяні під час обшуку та затримання особи.
Вказує, що суду першої інстанції було надано довідку з місця роботи ОСОБА_7 , характеристику з місця роботи, копію технічного паспорту на квартиру, де зазначено зареєстрованих осіб, а також відомості про те, що ОСОБА_7 є власником 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також надано докази фактичного катування підозрюваного, який закривавлений майже в непритомному стані без надання медичної допомоги начебто без порушення його прав приймав участь у процесуальних діях, що судом було повністю проігноровано та зазначено, що вказані факти не знайшли свого підтвердження щодо побиття, при цьому особа з тілесними ушкодженнями була присутня у суді та до вказаного часу особі не було надано можливість скористатись медичною допомогою щодо огляду лікарем нейрохірургом.
Вказує про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи та має стійкі соціальні зв`язки.
Зауважує, що фактично судом наведено лише одну підставу для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, це тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 .
Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу, та вказав, що у підозрюваного були наявні тілесні ушкодження, у зв`язку із чим йому викликали швидку, проте його не обстежили.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу та вказав, що в нього можливо зламане ребро.
У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що на цей час було змінено пред`явлену підозрюваному підозру та йому було повідомлено про підозру за ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, який законом віднесено до тяжких умисних злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 8 років позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.
Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України підтверджуються: протоколом обшуку від 22 червня 2022 року (а.с. 17-20); висновком експерта №СЄ-19/108-22/6362-НЗПРАП від 23 червня 2022 року (а.с. 26-28); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29 червня 2022 року (а.с. 29); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 6 червня 2022 року (а.с. 30).

Таким чином, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра є обґрунтованою, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, що дає підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому, колегія суддів враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, а тому доводи захисту про недопустимість доказів на даній стадії досудового розслідування не вирішуються слідчим суддею.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.
Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких умисних злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність зареєстрованого місця реєстрації та стійких соціальних зв`язків, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_7 інкримінується триваючий злочин, який вчинений з метою збуту для отримання коштів, що у свою чергу свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних злочинів.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, офіційно працевлаштований не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги щодо катування ОСОБА_7 працівниками органу досудового розслідування не є предметом розгляду апеляційним судом під час визначення підстав для застосування запобіжного заходу.

При цьому, ані підозрюваний, ані його захисник не позбавлені можливості звертатись із відповідними скаргами до відповідних органів на дії працівників поліції.

Між тим, слід зазначити, що як випливає із рапортів начальника 4 відділу УБН Запорізької області ОСОБА_19 та старшого оперуповноваженого 4 відділу УБН Запорізькій області ОСОБА_20 під час затримання ОСОБА_7 , останній чинив опір працівникам поліції, намагаючись застосувати розкладний ніж у зв`язку із чим до нього було застосовано фізичну силу.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
Разом з тим, колегія суддів враховує те, що підозрюваний у судовому засідання апеляційного суду скаржився на стан його здоров`я та приходить до наступного.
Відповідно до ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою.
Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико санітарних і оздоровмо-профілактичних програм, в тому числі і держаних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування.
Як випливає із рішення ЄСПЛ у справі «Каверзін проти України» надання медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відреагувати на повідомлення підозрюваного ОСОБА_7 щодо стану його здоров`я та відповідно до п.п. 1, 2 ст. 206 КПК України доручити ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» здійснити перевірку стану здоров`я останнього, який перебуває в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати належне лікування.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 206, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 серпня 2022 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 198480 грн., залишити без змін.

У відповідності до ст. 206 КПК України доручити ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» здійснити перевірку стану здоров`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати медичну допомогу в необхідному обсязі.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4