Справа № 159/4320/21
Провадження № 1-кп/159/115/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000527від 27 червня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Ковель Волинської області, з повною загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Дубове, раніше в силу статті 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною другою статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 27.06.2021 приблизно о 00 год 30 хв., перебуваючи поряд з кафе-баром « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки, при цьому маючи можливість уникнути конфлікту, умисно наніс один удар долонею правої руки в ділянку лівого ока, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді гематоми обох повік лівого ока, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, що виразились в заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений частиною другою статті 125 КК України.

Зазначені обставини учасниками не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого та потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно, він, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті наніс ОСОБА_5 один удар долонею правої руки в ділянку лівого ока.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила суду час, місце і обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Просила суд призначити обвинуваченому суворе покарання.

Згідно із вимогами частини третьої статті 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченого є доведеною, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною другою статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд, у відповідності до статей 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином: на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, інформація про негативну характеристику відсутня. Крім того, суд бере до уваги всі обставини по справі, зокрема, що обвинувачений раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин щодо тієї ж потерпілої.

Обставин, які згідно із статтею 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд не вбачає, оскільки такі обставини не були встановлені в ході судового розгляду.

Обставин, які згідно із статтею 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Потерпіла просила суд призначити суворе покарання.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 21.02.2019 у справі № 742/584/18 роз`яснив, що позиція щодо визначення винному виду та розміру покарання й можливості звільнення від його відбування є не процесуальною вимогою, а думкою потерпілого, яка може бути врахована в сукупності з іншими обставинами, однак не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність. Також така висловлена позиція не обмежує потерпілого у можливостях подальшого оскарження до суду вищого рівня законності й обґрунтованості вироку у частині вирішення вказаних питань.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи всі ці обставини суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, буде покарання у виді громадських робіт.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 застосований не був.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати і речові докази у справі відсутні.
Керуючись статтями 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною другою статті 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.
Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду Юлія ШЕРГІНА