ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2022 року було продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 06 липня 2022 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років, а тому суд першої інстанції зробив висновок, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджання провадженню іншим чином, або вчинення іншого злочину.

Суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, та зробив висновок, що ці обставини не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2022 року та прийняти нову ухвалу, якою застосувати до нього більш мякий запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він не мав можливості ознайомитися із клопотанням прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також у суді першої інстанції йому не було надано можливості висловити свою думку.
Зазначає, що ризик переховування від суду є безпідставним, оскільки він раніше не судимий, ніколи не переховувався і при затриманні не чинив опір правоохоронним органам, не відмовлявся давати показання, свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав у повному обсязі і щиро кається.
Зазначає, що максимальне покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України передбачено у виді арешту до 6 місяців, проте він знаходиться під вартою вже більше 7 місяців.
Вказує, що підроблений паспорт використовував для особистого життя, а не для скоєння кримінальних правопорушень.
Вказує, що не мав на меті збут наркотичних засобів, а також у суді першої інстанції визнав, що наркотичні засоби належать йому, та придбав їх для власного використання, без мети збуту.
Зазначає, що має місце проживання, орендує квартиру на АДРЕСА_1 , має дружину та доньку, має позитивну характеристику від сусідів.
Вказує, що прокурором не надано належних доказів на підтвердження того, що він скоїть новий злочин, а також всі свідки у справі вже допитані.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, одне зяких є тяжким злочином, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 він може вдатись до спроб переховуватись від суду, та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, незаконно впливати на свідків, з огляду на те, що розгляд вказаного кримінального провадження наразі не завершено, тому ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо того, що максимальне покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України передбачено у виді арешту до 6 місяців, проте ОСОБА_6 знаходиться під вартою вже більше 7 місяців.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_6 обвинувачується також за ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, що спростовує вказані доводи апеляційної скарги, при цьому, колегія суддів не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою у світлі положень ст. 28 КПК України, з урахуванням інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 злочину.
Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги стосовно того, що обвинувачений має місце проживання, орендує квартиру, має дружину та доньку, має позитивну характеристику від сусідів, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Колегія суддів також враховує, що відповідно до відомостей, наявних в матеріалах провадження, обвинувачений офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, тому колегія суддів вважає, що обвинувачений може продовжити скоєння злочину з метою отримання прибутку, або скоїти інший злочин, а тому ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є цілком обґрунтованим і реально існує.
Колегія суддів також зазначає, що клопотання прокурора було розглянуто за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , з урахуванням вимог ст. 331 КПК України, тому колегія суддів не вбачає порушення або обмеження права обвинуваченого на захист. Крім того, право обвинуваченого надати свої пояснення та висловити свою думку з приводу продовження йому строку запобіжного заходу було відновлено судом апеляційної інстанції, а тому колегія суддів також не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині.
Колегія суддів також зазначає, що питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.
Колегія суддів вважає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не зменшують вказаних ризиків, і не є підставою для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3