Справа № 545/4145/22
Провадження № 1-кс/545/394/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2022 року слідчий суддя Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області із клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання обґрунтоване тим, що 10.09.2022 року до ЧЧ ВП № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою : АДРЕСА_1 невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в подальшому спричинили її смерть.

В ході подальшої перевірки, 10.09.2022 року, в період часу з 23-26 год. до 23-55 год. слідчо-оперативною групою ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події, а саме домоволодіння , розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де було виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході огляду вказаного домоволодіння було виявлено та вилучено :

-підодіяльник різнокольоровий із зображенням квітів, на якому мається РБК,

-наволочка білого кольору з нашаруванням РБК.

Труп ОСОБА_4 направлено до моргу для проведення СМЕ.

Відомості з вказаним фактом внесено 11.09.2022 року до ЄРДР за № 0000707, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

11.09.2022 року вилучені в ході проведення огляду речі визнано речовими доказами та направлено на зберігання до ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

З метою повного , об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, збереження речових доказів, прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та прохав задовольнити.
Згідно рапорту старшого слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 вбачається, що він повідомив власників домоволодіння, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про розгляд слідчим суддею Полтавського районного суду Полтавської області клопотання про арешт майна, на що вони повідомили, що не бажають приймати участь у розгляді клопотання.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або ) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що майно, на яке прокурор прохає накласти арешт, є доказом злочину, існує можливість вчинення незаконних дій щодо нього, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання прокурора про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події за адресою : АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження наступними речами : підодіяльником різнокольоровим із зображенням квітів, на якому мається РБК, наволочкою білого кольору з нашаруванням РБК.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1