03.10.2022 363/1419/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 ,

представників потерпілої особи ТОВ «Мисливські стежки» ОСОБА_11 ,

ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000398, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець с. Андріївка Вишгородського району Київської області, не одружений, осіб, які потребують його піклування та утримання не має, має середню спеціальну освіту, працює водієм у ТОВ «Екодом Груп», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою

статті 248 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, українець, уродженець с. Федорівка Вишгородського району Київської області, одружений, має на утриманні трьої дітей: 2013 та 2022 року народження, має середню спеціальну освіту, працює водієм у ТОВ «Екодом Груп», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 248, частиною другою статті 350 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2020 року близько 18 години ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 та невстановленою під час досудового розслідування особою, щодо якої виділено матеріали кримінального провадження, перебували на території Кам`янського лісництва ДП «Димерське лісове господарство» поблизу с. Розтісне Вишгородського району Київської області. У цей час у останніх виник спільний злочинний умисел на незаконне полювання самиці лося європейського, що занесена до Червоної книги України.

Так, 26 березня 2020 року близько 18:30 ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_13 та невстановленою під час досудового розслідування особою, щодо якої виділено матеріали кримінального провадження, перебуваючи у 17 кварталі Кам`янського лісництва ДП «Димерське лісове господарство» поблизу с. Розтісне Вишгородського району Київської області умисно, протиправно, з використанням невстановленої досудовим розслідуванням гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї, здійснили відстріл вагітної самиці лося європейського, яка перебувала у стані природної волі, а також здійснили подальше розчленування її туші за допомогою заздалегідь заготовлених ножів та сокири. Після розчленування туші самиці лося європейського, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 та невстановленою під час досудового розслідування особою, щодо якої виділено матеріали кримінального провадження, помістили м`ясо вбитої ними самиці лося європейського до мішків з тканини білого кольору. У подальшому ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 та невстановленою під час досудового розслідування особою, щодо якої виділено матеріали кримінального провадження, перебуваючи в межах мисливських угідь, користувачем яких є ТОВ «Мисливські Стежки», продовжуючи свою протиправну поведінку, умисно, користуючись автомобілем марки «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , завантажили незаконно здобуту продукцію полювання самиці лося європейського: дві лопатки, два стегна, печінку, легені, серце, порубані хребет, порубані ребра та ошийок до багажного відділення автомобіля марки «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та на вказаному автомобілі попрямували до виїду з лісу в напрямку дороги, що з`єднує с. Кам`янка та с. Розтісне Вишгородського району Київської області, тим самим покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому, під час огляду автомобіля марки «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в його багажному відділенні виявлено сім полімерних мішків заповнених частинами розчленованої тварини лося європейського, а саме: дві лопатки, два стегна, печінку, легені, серце, порубані хребет та ребра, ошийок. Крім того, в багажному відділенні виявлено сумку в якій знаходилося: два ножі зі слідами крові тварини та сокира зі слідами крові тварини.

У результаті протиправних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленої під час досудового розслідування особи, щодо якої виділено матеріали кримінального провадження, щодо знищення самки лося європейського з ембріоном лося європейського державним інтересам у галузі раціонального використання й відтворення диких звірів, завдано шкоду в розмірі компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження тварин із числа, занесених до Червоної книги України, які постійно або тимчасово перебувають у природних умовах у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони - Лось європейський та ембріон лося європейського в сумі 195 000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) гривень.

Крім цього, встановлено, що 26 березня 2020 близько 18 години на території Кам`янського лісництва ДП «Димерське лісове господарство» поблизу с. Ростісне Вишгородського району Київської області перебував мисливствознавець ТОВ «Мисливські стежки» ОСОБА_9 , що виконував свої посадові обов`язки, а саме здійснював контроль мисливських угідь на предмет виявлення фактів незаконного полювання, з метою охорони мисливського угіддя, боротьби з браконьєрством та іншими порушеннями правил полювання, відповідно до своїх посадових обов`язків мисливствознавця та статті 39 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

В цей час, ОСОБА_16 почув чотири постріли, схожих на постріли з рушниці та достовірно знаючи, що відповідно пункту 3 частини першої статті 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», - полювання у темний період доби заборонено, а також про заборону, полювання на звірів у березні відповідно статті 19 вказаного закону, вирушив в бік пострілів, де виявив ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та невстановлену під час досудового розслідування особу, щодо якої виділено матеріали кримінального провадження, що здійснили незаконне полювання на території, що територіально належить до лісових угідь ТОВ «Мисливські стежки», а саме у 17 кварталі Кам`янського лісництва ДП «Димерське лісове господарство» поблизу с. Розтісне Вишгородського району Київської області.

Після виявлення ОСОБА_9 факту незаконного полювання, виконуючи свої посадові обов`язки з метою затримання порушників правил полювання, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та невстановленої під час досудового розслідування особи, щодо якої виділено матеріали кримінального провадження, які на автомобілі марки «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , намагалися покинути місце вчинення кримінального правопорушення з здобутою ними продукцією полювання, поклав на лісову дорогу частину зрізаного стовбуру дерева. Коли автомобіль марки «ЗАЗ-1102» під керуванням ОСОБА_12 зупинився перед вказаною перешкодою, ОСОБА_9 підійшов до автомобіля та повідомив, що він є мисливствознавцем ТОВ «Мисливські стежки» та здійснює охорону мисливських угідь відповідно до своїх посадових обов`язків, а також здійснює контроль за строками та правилами полювання. Після чого, водій транспортного засобу ОСОБА_12 різко почав їхати назад, але при цьому задньою частиною автомобіля врізався у дерево, внаслідок чого автомобіль зупинився. У цей час мисливствознавець ТОВ «Мисливські стежки» ОСОБА_9 підбіг до водійського вікна вказаного автомобіля, через яке, з метою не надання можливості ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 та невстановленою під час досудового розслідування особою, щодо якої виділено матеріали кримінального провадження, покинути місце вчинення кримінального правопорушення та уникнути відповідальності, частково проник у салон вищевказаного автомобіля, просунувшись через розбите скло лівих водійських дверей, та шляхом утримання водія перешкоджав можливості подальшого руху автомобіля. Коли ОСОБА_12 зупинив автомобіль, у ОСОБА_13 виник прямий умисел на нанесення побоїв ОСОБА_9 , який є службовою особою у зв`язку з його службовою діяльністю.

Реалізуючи свій злочинний умисел діючи умисно, з метою припинити виконання службових обов`язків ОСОБА_9 , щоб уникнути покарання за незаконне полювання на території Кам`янського лісництва ДП «Димерське лісове господарство» поблизу с. Розтісне Вишгородського району Київської області, ОСОБА_13 26 березня 2020 року, приблизно о 23:30, вийшов з автомобіля схопивши руками мисливствознавця ТОВ «Мисливські стежки» ОСОБА_9 , який в цей час тримав ОСОБА_12 , та витягнув їх обох з автомобіля, і таким чином ОСОБА_9 опинився в положенні лежачи поверх ОСОБА_12 якого тримав руками щоб останній не втік. В цей час ОСОБА_13 , розуміючи, що ОСОБА_9 продовжує тримати ОСОБА_12 та їм не вдасться покинути місце події, умисно наніс множинні удари руками та ногами в ділянку голови та тулуба ОСОБА_9 , тим самим завдав побої останньому. Не маючи змоги подолати фізичний опір, ОСОБА_17 відпустив ОСОБА_12 , якого утримував руками. Після чого ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 , залишивши автомобіль марки «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

У результаті протиправних дій ОСОБА_13 мисливствознавцю ТОВ «Мисливські стежки» ОСОБА_9 завдано тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичного експерта не можуть бути оцінені по ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки не підтверджуються об`єктивними відомостями та у зв`язку з невизначеністю клінічної картини і недостатнім клінічним і лабораторним обстеженням.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 248 КК України не визнав, пояснивши суду, що 26 березня 2020 року він приїхав з роботи додому о 16 годині, переодягнувся, повечеряв та до нього приїхав кум ОСОБА_18 . Приблизно о 18 годині, коли ще було видно, бо почало темніти о 19 на початку 20 години, він разом із ОСОБА_19 поїхали в ліс за черемшею, неподалік с. Розтісне. До лісу необхідно було їхати приблизно півгодини. Він був за кермом, а ОСОБА_20 сидів на задньому сидінні, оскільки переднє пасажирське було несправним та на ньому не зручно було сидіти. Коли їхали лісом, з автомобіля побачили лося, який переходив дорогу та падав на задні ноги і був увесь в крові. Вони зупинилися ремонтувати автомобіль, оскільки спала «клєма», і відповідно до місця, де мали збирати черемшу не доїхали. Спочатку до лося не підходили, а через хвилин 30 підійшли та виявили, що він був мертвий, оскільки не подавав ознак життя. Вони не знали, чи то був самець, чи самиця. Тварина була на відстані від автомобіля приблизно 60 метрів, через болото. Порадившись із кумом, вони вирішили розібрати тварину і забрати м`ясо, щоб воно не пропало. В автомобілі були ножі, сокира та мішки, оскільки автомобілем користувався також батько кума і він колись працював на свинофермі. Поруч нікого не бачили, не чули і їм не було відомо, чи хтось застрелив лося.

Обвинувачений пояснив, що він тримав мішки, а ОСОБА_13 розчленовував тварину, гематом на тілі тварини та куль не бачили, також не бачили, чи були на шкірі рани. Розібравши тушу у мішки, погрузили її в автомобіль, почали виїжджати з лісу приблизно об 11-11:30. Тварину розбирали приблизно 4,5 години. Не доїхавши до траси, вони помітили на дорозі стовбур дерева, який перегородив дорогу. Він зупинив автомобіль, оскільки був за кермом, та через секунду з лівої сторони вибігла невідома йому особа, засліпивши його ліхтариком. Він не бачив хто це був, особа не представилася, але бачив, що він був у камуфляжному спецодязі та почав бити по лобовому склі автомобіля металевим ліхтариком. Лобове скло не розбив, але розбив бокове скло зі сторони водія та почав його мовчки душити за шию, при цьому нічого не говорив, проте гукав « ОСОБА_21 ». Коли його душили, він відпустив щеплення та автомобіль покотився назад і вдарившись об дерево, заглох. ОСОБА_13 вийшов через передні пасажирські двері з автомобіля та почав витягувати із автомобіля його та чоловіка, який уже заліз в середину. ОСОБА_13 відкрив двері та витягнув їх обох. Яким чином, кум їх витягнув, він не знає та не бачив, що відбувалося. Потім він лежав обличчям до землі, а ОСОБА_13 відтягував від нього чоловіка. Після чого, щоб врятуватися він та ОСОБА_20 почали втікати до траси. Такі дії невідомого чоловіка він розцінив як посягання на життя. Прийшовши додому, він зателефонував батькові і розказав про пригоду, що з ними трапилася. Батько порадив, щоб вони нічого не робили, бо невідомо кому належить те м`ясо, поліцію не треба було викликати. Вранці двоюрідний брат завіз їх на роботу, де вони розповіли своєму керівнику про пригоду та останній порадив звернутися до поліції та лісового господарства. Також від людей дізналися, що чоловік, який напав на них в лісі, був єгер. Після закінчення робочого дня, вони поїхали до поліції, надали пояснення, що не вбивали лося, а через день поїхали до лісового господарства в «Мисливські стежки», щоб також пояснити, що вони не вбивали лося. Коли приїхали до господарства, до них вийшов ОСОБА_22 та почав кричати, щоб привели батька, принесли зброю та 200 тисяч гривень. Також він бачив там та впізнав ОСОБА_23 , з ним не розмовляв. Обвинувачений пояснив, що зброї ні у нього, ні у його батька та кума немає, вони не є мисливцями, зброєю не вміють користуватися, з собою мали лише ліхтарик, який не працював, при цьому використовували ліхтарик з мобільного телефону.

Обвинувачений також зазначив, що його батько раніше був єгерем, проте про роботу не розповідав. За медичною допомогою після нападу не звертався, але пізніше звернувся із заявою до поліції про нанесення тілесних ушкоджень. До лісу їздить часто, з метою збору трави на чай, черемші, грибів та ягід.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 248 та частиною другою статті 350 КК України не визнав, пояснивши суду, що 26 березня 2020 року, приблизно о 17:30 приїхав до кума ОСОБА_12 та вони вирішили поїхати в ліс по черемшу. З собою взяли «кульочки» для збору черемші. За кермом автомобіля був ОСОБА_24 , а він сидів на задньому сидінні, оскільки переднє пасажирське сидіння було несправним. До лісу збиралися хвилин 10 та ще за 10 хвилин доїхали до лісу, їхали по лісовій дорозі та були в лісі близько 18 години. В лісі побачили лося, який перейшов дорогу. Лось йшов 15-20 метрів повільно, майже падав. Зупинилися подивитись на лося, при цьому автомобіль заглох, і під час його ремонту, побачили, що лось упав. Після того, як відремонтували автомобіль, через 5-10 хвилин, побачили, що лось не встає та вирішили підійти до нього. Проїхали

15-20 метрів, побачили багато крові на дорозі з лося. Лось був від них та від дороги на відстані 15-30 метрів. Лось був весь у крові, не рухався, поштурхавши його ногою, зрозуміли, що він був мертвий. Вирішили забрати його м`ясо, щоб не пропало.

ОСОБА_24 сказав, що у батька в автомобілі є ножі, а тому можна розбирати. У автомобілі також були мішки. Коли підійшли до лося, на вулиці ще було видно, а коли розбирали м`ясо, то присвічували ліхтариком з телефону. Він розбирав, а ОСОБА_24 світив ліхтариком з телефону. Закінчили розбирати лося об 11 11:30 годині, ран на тварині не роздивлялися. Все м`ясо грузили в мішки, які теж були в автомобілі. Проїхавши

2 кілометра, під`їхали до дерева, що лежало на дорозі та із-за дерева вискочила невідома особа, почала бити по автомобілю ліхтариком. ОСОБА_24 ввімкнув задню передачу та почав здавати назад. Дану особу він сприйняв за браконьєра, оскільки він не представився. В подальшому він дізнався, що ця особа ОСОБА_23 . Вони нічого не казали ОСОБА_23 , бо не знали хто він та чиє м`ясо. ОСОБА_23 розбив бокове скло та заскочив у автомобіль через вікно і став душити ОСОБА_25 . Автомобіль вдарився об дерево, зупинився та заглох. Він побачив, що ОСОБА_24 не може рухатися та хрипів. Він вийшов із автомобіля, обійшов його, відчинив двері водія, а ОСОБА_23 уже був в автомобілі повністю. Він почав витягувати ОСОБА_26 та ОСОБА_23 із автомобіля, намагався розчепити руки ОСОБА_23 , який тримав ОСОБА_26 за горло. Він не бачив кого взяв за руку, кого тягнув з автомобіля. Коли витягнув їх з автомобіля, то ОСОБА_23 сидів на ОСОБА_26 . ОСОБА_23 кликав когось на допомогу. Стягнувши ОСОБА_23 та вивільнивши ОСОБА_26 , вони обоє почали втікати до лісу в бік траси. Ударів ОСОБА_27 він не наносив, а лише тягнув за руку та кричав відпустити. Звільняв ОСОБА_26 хвилин 10-15. Потім вони вийшли на трасу по якій йшли пішки додому менше години, приблизно 4 кілометри. З дому ОСОБА_26 зателефонував своєму батьку і розповів, що трапилось. Батько був на роботі та сказав, що будемо розбиратися вранці. Вранці вони приїхали на роботу, розповіли все керівнику, який порадив їхати до поліції. Вони поїхали до поліції та написали пояснення, що лося вони не вбивали. Дізнавшись через мережу Інтернет місцезнаходження господарства «Мисливські стежки», поїхати туди, але там їх ніхто не хотів слухати, вимагали принести зброю, 200 тисяч гривень та привести батька. Зустріли їх ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ще інші чоловіки. Обвинувачений ОСОБА_13 зазначив, що якби їм було відомо, що ОСОБА_23 єгер, вони, можливо, вчинили би по іншому та не тікали б, зброї у них не було, нею не користуються. До лісу їздили часто збирати гриби, ягоди.

Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні обвинувачені вину у вчиненні кримінальних правопорушеннях не визнали, судом досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 своєї провини за частиною другою статті 248 КК України, та ОСОБА_13 за частиною другою статті 350 КК України, їх вина в повній мірі підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у суді доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що він працює мисливствознавцем у ТОВ «Мисливські стежки» та «Мисливські стежки-2» за трудовим договором з 2014 року. В його обв`язки входило патрулювання, при цьому, дозвіл на зброю має, проте зброєю на чергуванні не користується, а має лише особистий тепловізор.

Потерпілий пояснив суду, що 27 березня 2020 року, точно дату не пам`ятає, але пригадує, що була середина березня, він разом з директором товариства ОСОБА_28 були на чергуванні у лісовій місцевості в угіддях біля Кам`янського лісництва, розташованого між ОСОБА_29 за 8 кілометрів до Розтісного 8 та до Федорівки 13 кілометрів. Близько

18 години, коли почало сіріти, почули постріли та поїхали в той район звідки вони лунали. Він визначився по навігатору з місцем пострілів, до місця пострілів від них було приблизно 3 кілометра. ОСОБА_30 залишився в автомобілі, а він пішов з тепловізором у ліс.

Також зазначив, що зазвичай мисливці спочатку стріляють, потім чекають певний час, щоб ніхто не прийшов на звук пострілів, після чого розбирають тварину та викликають автомобіль, загружають м`ясо і їдуть.

Потім, коли він пройшов приблизно через 2,5 години, 1 кілометр 200 метрів, він почув звук автомобіля, а коли ще пройшов хвилин 20, тобто ще 300 метрів побачив його. Через тепловізор він чітко бачив трьох людей та багато білого, то були мішки. Потім він зателефонував ОСОБА_31 і сказав, що знайшов їх та потрібно їхати до траси ОСОБА_32 -Димер, щоб їх там зустріти. До траси було 1,5 2 кілометри. Коли він йшов, до траси залишалося 800-900 метрів, його наздогнав автомобіль та він вирішив затримати їх самостійно. Колодою перегородив дорогу, а сам сховався за дерево. Автомобіль зупинився, постояв, з нього ніхто не виходив, після чого він вискочив із-за дерева та присвітив ліхтариком в салон. В салоні автомобіля було три людини, а в багажнику білі мішки. За кермом, як потім з`ясувалось, сидів ОСОБА_26 . Він голосно кричав, що це «єгерська служба», хотів відчинити двері водія, проте ОСОБА_26 почав рухатися автомобілем заднім ходом і вдарився об дерево. Він не знає, чи чули його голос особи, що були в автомобілі. Пасажирів автомобіля він не знав. Потім автомобіль рушив вперед. Він розбив водійське скло ліхтариком та заскочив у автомобіль. Автомобіль переїхав колоду, потім відкрилися пасажирські двері, де сиділа невстановлена особа із зброєю та ця особа втекла. У пасажира, що втік в руках була зброя, гладка, двухствольна мисливська. Щоб затримати автомобіль, він обійняв ОСОБА_26 , став утримувати його та мав надію, що директор ОСОБА_11 їде до них. ОСОБА_26 кричав «куме спасай». В цей час, як стало відомо - ОСОБА_33 , який сидів на задньому сидінні, вискочив із автомобіля. ОСОБА_26 виривався та хотів вилізти через пасажирські двері. ОСОБА_33 витягнув із автомобіля його та ОСОБА_26 . Він, лежачи на ОСОБА_26 , намагався його утримувати. ОСОБА_33 хотів розчепити його руки, але не зміг та почав наносити йому удари в грудну клітину, по руках, по голові. Ударів було не менше

8-10. ОСОБА_33 розчепив його руки, загнув праву руку, перевернув його та ОСОБА_26 звільнився, після чого вони втекли, залишивши автомобіль. Він витягнув із автомобіля ключі, присвітив у багажник та побачив там білі мішки у крові. Тим часом приїхав директор ОСОБА_22 , а він сидів біля дерева. Викликали швидку та поліцію. У нього боліла голова, ребра, була гематома на правій руці та кров. Швидка допомога приїхала з ОСОБА_34 та повезла його до лікарні у Вишгород, щоб зробити обстеження та ренген. За результатами обстеження встановлено можливий перелом 8,9 та 10 ребра. У лікарні він пробув приблизно 1,5 годин, а потім повернувся на місце злочину. Зазначив, що листок непрацездатності не оформлював, а взяв вихідні дні, щоб відпочити та підлікуватися. Коли він, після огляду у лікарні, повернувся на місце злочину там була поліція та вони пішли на місце, де розібрали тварину та виявили там шкуру, голову, ембріон. Все задокументували, ембріон та рештки забрали на зберігання. Також потерпілий зазначив, що у 2016 році бачив обвинувачених серед чотирьох осіб за тих самих обставин з автомобілем, проте складу злочину тоді встановлено не було. Вказав, що полювання в лісі дозволено лише у світло пору доби, при цьому у березні заборонено полювання і вдень, а полювати на червонокнижних тварин взагалі заборонено. Також потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що зброї у обвинувачених не бачив. Не заперечує того, що обвинувачені приїздили до господарства та хотіли домовитись мирним шляхом, їм було запропоновано відшкодувати у касу вартість тварини 195 тисяч гривень та 1000 доларів США моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_11 , який є представником потерпілої сторони ТОВ «Мислиські стежки», вказав, що він є директором товариств «Мисливські стежки» та «Мисливські стежки-2» з 2010 року. Із обвинуваченими не знайомий, але зустрічав їх 4 лютого 2016 року так, як за оперативною інформацією почули постріли автомату ЕЛ-200. Впізнає ОСОБА_26 . Пояснив суду, що 26 березня 2020 року він разом із ОСОБА_9 перебували в лісі та о 18:30, точно не пам`ятає, пролунав один постріл, потім ще один, через 1,5-2 хвилини

2 постріли, на відстані, приблизно 3 кілометрів від них. Вони виїхали у ймовірний район пострілів. Не доїхавши до місця, вони зупинилися, щоб зорієнтуватися, прислухалися. На вулиці ще було видно. Вважали, що постріл було чутно далеко від населеного пункту, а тому мав бути автомобіль. Вони стояли на одному місці одну годину, уже стемніло. ОСОБА_9 взяв тепловізор, щоб обслідувати територію та пішов по лісу. Вони вирішили тримати зв`язок по телефону. Через 2,5 години ОСОБА_9 зателефонував та сказав, що знайшов сліди автомобіля, що він йде по сліду. Через 30-40 хвилин сказав, що виявив і спостерігає за трьома особами, ймовірний їх вихід буде на трасу біля села Круги, куди мали виїздити з квартальної лінії. Він автомобілем об`їхав село Розтісне та чекав, ще зателефонував двом співробітникам, щоб допомогли. ОСОБА_9 зателефонував та повідомив, що вони їдуть. ОСОБА_11 зазначив, що він помилився та поїхав не на ту квартальну дорогу. Коли він під`їхав на місце, де був ОСОБА_23 , виявив білу «Таврію», а під сосною скривленого ОСОБА_23 . Він викликав швидку допомогу, слідчо-оперативну групу. Очікуючи служби, він лише посвітив ліхтарем, оскільки оглядати автомобіль не мав права. Коли приїхали працівники поліції в автомобілі було виявлено документи на нього, ножі та мішки із м`ясом. На місці, де розбирали тварину, виявлено рештки вбитої тварини: шкура, голова, тельбухи, ембріон, обрізані ноги. Виявлене на місці злочину м`ясо передали їм на зберігання. Куля була виявлена слідчо-оперативною групою під шкурою тварини, а на місці 3 патрони, нарізів немає. Ураження мали місце на тілі тварини на шиї, черевній порожнині. ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_9 працює у товаристві «Мислиські стежки-2» мисливствознавцем за заявою, у товаристві «Мисливські стежки» за договором та до роботи у «Мисливькі стежки-2» залучається за необхідності. ТОВ «Мисливські стежки» є користувачами угідь на підставі рішення обласної ради. ОСОБА_11 також зазначив, що стосовно ОСОБА_26 (батька та сина) часто надходила інформація про те, що вони возили мисливців у ліс на полювання.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_35 , який є батьком обвинуваченого ОСОБА_12 , пояснив суду, що з 26 по 29 березня 2020 року він чергував на роботі у ТОВ «Рови Агро». Близько першої години ночі йому зателефонував син та повідомив, що коли вони поїхали в ліс за черемшою, він з кумом знайшли мертвого лося та забрали його. Коли везли м`ясо на них напала особа, яка побила їх, син втратив свідомість. Він поцікавився у сина, чи він цілий і здоровий. Сказав чекати його, щоб потім разом розібратися. Хлопці самі поїхали в поліцію, оскільки з роботи він приїхав лише 29 числа. Зазначає, що зброї у володінні не мав та немає, собак також. Автомобіль «Таврія» використовує для місцевої роботи, ріже свиней по селах, а тому в автомобілі були робочі інструменти. Сина до такої роботи не залучав, бо він служив в армії та не мав вихідних днів. Йому відомо, що син з кумом були в поліції та хотіли мирним шляхом врегулювати питання з лісовим господарством, проте їх зустріли агресивно, вимагали принести зброю, 205 та 195 тисяч, привести батька. Зазначив, що він раніше працював єгерем, також ловив браконьєрів, не раз викликали поліцію, при цьому зброї та дозволу на неї ніколи не мав, зброю видавали іншому єгерю. У 2019-2020 роках працював офіційно на свинофермі, звільнився у 2020 році. Ножі завжди були в автомобілі, який придбав у

2019 році, м`ясо складав в кульки. Під час слідства у нього відбирали відбитки пальців, аналіз ДНК, та йому повідомили, що його також підозрюють у вчиненні злочину. Зі слів сина йому відомо, що його душили, автомобіль залишили в лісі. Щодо автомобіля у поліцію він не звертався, оскільки все сталося швидко, а він більше хвилювався за сина. Йому відомо, що син звертався у поліцію щодо його побиття, проте їм прислали відмову, провадження не було відкрито. Експертизу тілесних ушкоджень не проводили та йому не відомо, чи син звертався до лікарні.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_36 зазначив, що він знає обвинувачених, оскільки проживає з ними в одному селі Федорівка. Свідок пояснив суду, що 26-28 березня 2020 року були з ОСОБА_37 на роботі в АДРЕСА_4 . Приїхали додому 28 березня о 10 годині та в магазині почули, що ОСОБА_38 побив єгерів, вбили лося. Оскільки ОСОБА_38 був з ним на роботі, нікуди не відлучався з території, то те, що розповідають не могло бути. Слідчому було надано докази перебування на роботі. Йому не відомо, чи телефонував ОСОБА_39 син, на роботі про цей випадок розмов не було, про полювання ніколи не говорили. Свідку відомо, що ОСОБА_38 займається тим, що ріже свиней. Щодо вчинення обвинуваченими злочину, пояснення у свідка були відсутні.

З урахуванням наданих суду стороною захисту листів та довідок, отриманих ними на їх адвокатські запити, щодо відсутності у обвинувачених будь-якої зареєстрованої зброї, мисливських собак, не притягнення їх до кримінальної чи адміністративної відповідальності, довідок щодо погодних умов, які мали місце 26 березня 2020 року, винуватість обвинувачених підтверджується:

протоколом огляду місця події від 27 березня 2020 року, згідно якого цього самого дня з 08:01 по 09:38, у присутності понятих, із застосуванням фотографування та відеозйомки, оглянуто відкриту ділянку місцевості, яка розташована в Кам`янському лісництві між кварталом №30 та №18, неподалік с. Розтісне Вишгородського району Київської області. На ділянці місцевості, що оглядається, виявлено автомобіль марки

«ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходиться в напрямку руху до дороги, яка з`єднує с. Кам`янка та с. Розтісне. На момент огляду автомобіль відчинений та має пошкодження: вм`ятина на задньому лівому крилі, відсутня задня ліва фара та пошкоджено права задня, розбите скло в правих пасажирських дверях, по кузову маються пошкодження та корозія. Під час огляду багажного відділення автомобіля виявлено та вилучено 7 мішків з тканини білого кольору, в них знаходилися частини (м`ясо) тварини, яке на дотик не зберігає тепла. У мішках виявлено: лопатки по одній в мішку, стегна 2 штуки по одному в мішку, печінка, легені та серце в одному мішку, хребет та ребра порубані в двох мішках і один мішок з ошийком. Мішки скріплено бірками, доступ сторонніх обмежено. Також в багажному відділенні виявлено сумку з тканини кольору олива із вмістом двох предметів зовні схожих на ножі із рукоятками з дерева коричневого кольору, які містяться у шкіряних чохлах чорного кольору. На лезі та на рукоятці ножів виявлено РБК зовні схожу на кров. Вказані предмети вилучено та поміщено до двох окремих паперових конвертів коричневого кольору. Також у вказаній сумці виявлено та вилучено сокиру на лезі та рукоятці якої виявлено РБК зовні схожу на кров, яку поміщено до поліетиленового пакету. У салоні автомобіля на водійському сидінні виявлено та вилучено технічий паспорт

НОМЕР_3 на автомобіль ЗАЗ-1102, 1992 року випуску, двигун № НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_1 , поліс обов`язкового страхування № 0165034 від

3 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ID карта НОМЕР_6 , виданий НОМЕР_7 , та банківську карту «Приват Банк» UNIVERSAL, № НОМЕР_8 , діє до 01/24, які поміщено до спец пакету. На задньому сидінні автомобіля виявлено та вилучено шапку чорного кольору з написом «Ferarri», яку поміщено до спец пакету. Вказаний автомобіль вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів (том 2 а.с. 12-14, том 3 а.с. 173-175);

фото-таблицею від 31 березня 2020 року до протоколу огляду місця події із зображенням автомобіля білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_9 , на якому містяться пошкодження, зазначені у протоколі огляду, у багажнику мішки білого кольору та один із мішків, у якому в середині знаходиться пакет чорного кольору з рештками тварини (том 2 а.с. 15-18, том 3 а.с. 176-179);

копією технічного паспорта автомобіля ЗАЗ-1102, 1992 року випуску, білого кольору, власником якого є ОСОБА_40 , серія НОМЕР_3 (том 2 а.с. 19, том 3 а.с. 180-183);

копію полісу №АР/0165034 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 3 березня 2020 року, згідно якого страхувальником автомобіля ЗАЗ-1102, НОМЕР_1 , є ОСОБА_12 (том 2 а.с. 15-23, том 3 а.с. 184);

протоколом огляду місця події від 27 березня 2020 року, згідно якого цього самого дня з 07:00 по 07:20, у присутності понятих, із застосуванням фотографування, оглянуто відкриту ділянку місцевості, яка розташована в 17 кварталі Кам`янського лісництва, неподалік с. Розтісне Вишгородського району Київської області. На ділянці, що оглядається, виявлено шкуру тварини з головою лося в якій виявлено отвори від, ймовірно, пострілів: грудна клітина з правого боку, шия з лівого боку та праве стегно, нутрощі, матка з ембріоном лося приблизно віком 7 місяців, при розтині якої всередині виявлено та вилучено круглу свинцеву кулю, яку поміщено до спец пакету №3641630. Також вилучено ембріон, який поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору, скріплено біркою. Також неподалік шкури лосихи виявлено чотири обрізані кінцівки. По периметру ділянки маються краплі РБК, зовні схожої на кров. Будь-яких інших слідів не виявлено (том 2 а.с. 24, том 3 а.с. 167);

фото-таблицею від 31 березня 2020 року до протоколу огляду місця події із зображенням частин вбитої тварини самки лося, ембріона та предмету зовні схожого на кулю, виявленого та вилученого біля частин вбитої тварини (том 2 а.с. 25-29, том 3

а.с. 168-172);

посвідченням №2 від 15 вересня 2014 року за підписом директора «Мисливські стежки» ОСОБА_11 , згідно якого ОСОБА_9 є мисливствознавцем (том 2 а.с. 57);

рішенням Київської обласної ради 24 скликання від 19 лютого 2004 року згідно якого, надано ТОВ «Мисливські стежки» терміном на 25 років у користування мисливські угіддя для ведення мисливського господарства площею 49,3 тис.га в межах згідно з додатком 1, та вирішено ТОВ «Мисливські стежки» забезпечити в мисливських угіддях, наданих у користування, проведення необхідних заходів, передбачених Законом України «Про мисливське господарство та полювання». Київському державному лісогосподарському об`єднанню «Київліс» укласти в установленому порядку договір з товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливські стежки» про умови ведення мисливського господарства в мисливських угіддях, що надані у користування. Забезпечити контроль у наданих в користування угіддях за проведенням усіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про мисливське господарство та полювання». Внесено зміни до рішень Київської обласної ради народних депутатів та Київської обласної ради (том 3 а.с. 102-104);

Договором про умови ведення мисливського господарства, укладеним 5 лютого 2013 року між Київським обласним по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства та ТОВ «Мисливські стежки» (том 3 а.с. 108-111);

Додатком 1 до вказаного рішення Опис меж мисливських угідь ТОВ «Мисливські стежки» (площа 49,3 тис. га): з півночі від с.Вахівка в напрямку на схід по межі з Дніпровсько-Тетерівським ДЛМГ до південної околиці с.Сухолуччя; зі сходу від с.Сухолуччя по Київському водосховищу до гирла р.Ірпінь. Від гирла р.Ірпінь вверх проти течії цієї річки до перетину з дорогою Київ-Димер; з півдня - по дорозі Київ-Димер до с.Демидів далі по дорозі через с.Литвинівка до с.Лісовичі. Від с.Лісовичі по високовольтній лінії електропередач до с.Катюжанка; з заходу від с.Катюжанка по дорозі Київ-Іванків до р.Здвиж, далі вниз по течії р.Здвиж до с.Вахівка (том 3 а.с. 105);

Договором, укладеним 1 січня 2020 року між ТОВ «Мислівські стежки» (Замовник) та ТОВ «Мисливські стежки-ІІ» (Виконавець), за яким Виконавець зобов`язується своїми силами та засобами надавати Замовнику послуги (виконувати роботи) з догляду за мисливськими угіддями та ведення мисливського господарства на території мисливських угідь, що перебувають в користуванні Замовника згідно Рішення Київської обласної ради «Про закріплення мисливських угідь на території Київської області» № 160-12-ХХІV від

19 лютого 2004 року (надалі - «Мисливські угіддя»), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги в порядку та на умовах визначених цим Договором. Поняттям послуги у даному Договорі, зокрема, охоплюється: охорона Мисливських угідь (єгерські послуги); проведення заходів з первинного обліку чисельності і добування мисливських тварин; проведення заходів з вивчення стану мисливських тварин та характеристики угідь; здійснення моніторингу з метою виявлення випадків захворювань тварин та/або погіршення стану середовища їх перебування; вивчення та аналіз існуючих загроз знищення та загибелі мисливських тварин; здійснення комплексних заходів щодо профілактики і боротьби із захворюваннями диких тварин; та утримання згідно з обладнання з ветеринарно-санітарними вимогами майданчиків для оброблення відстріляної на полюванні дичини; забезпечення режиму охорони тварин, занесених до Червоної книги України і включених до переліків видів тварин, які підлягають особливій охороні на території Київської області; здійснення комплексних заходів, спрямовані на відтворення, у тому числі штучне, мисливських тварин, збереження і поліпшення середовища їх перебування; здійснення заходів щодо виконання загальнодержавних і місцевих екологічних програм з питань охорони тваринного світу; вжиття заходів до усунення негативних факторів впливу на тварин і середовище їх перебування; інші послуги з догляду за Мисливськими угіддями. Перелік (зміст, обсяг) послуг визначаються Замовником по мірі виникнення необхідності в їх отриманні та доводяться Виконавцю у формі заявок Замовника. Єгері Виконавця, залучені, до надання послуг за цим Договором, включаються до єгерської служби Замовника (том 3 а.с. 208-211);

листом Директора ДП «Димерський лісгосп» ОСОБА_41 від 16 лютого 2022 року, згідно якого мисливські угіддя лісгоспу передані користувачу мисливських угідь ТОВ «Мисливські стежки» згідно рішення Київської обласної ради від 19 лютого 2004 року

№ 160-12-XXIV, терміном на 25 років, загальною площею 49,3 тис. га, з яких 24984,5 га це угіддя ДП Димерський лісгосп (том 3 а.с. 214-219);

цивільно-правовим договором № 1/03-20 від 1 березня 2020 року, укладеним між ОСОБА_9 та ТОВ «Мисливські стежки», згідно якого, серед іншого, ОСОБА_9 зобов`язався надати послуги, виконати обов`язки мисливствознавця, а саме: проводити охорону мисливських угідь; вести облік наявності мисливської фауни в обході; проводити знищення шкідливих хижаків (вовків, бродячих собак, котів, сірих ворон); контроль проведення відстрілу диких звірів. При цьому ОСОБА_9 не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт), у тому числі використовує власні засоби та матеріали (том 3 а.с. 106-107);

довідкою керівника ТОВ «Мисливські стежки ІІ» ОСОБА_11 від 2 вересня 2020 року, згідно якої ОСОБА_9 є співробітником ТОВ «Мисливські стежки ІІ» й працевлаштований на посаду мисливствознавця з 15 вересня 2014 року відповідно до наказу №24-к від 15 вересня 2014 року, який додано до довідки. 26 березня 2020 року і в період нанесення йому побоїв (тілесних ушкоджень) ОСОБА_9 перебував на чергуванні в Кам`янському лісництві Димерського лісгоспу (том 2 а.с. 160, 161);

посадовими інструкціями мисливствознавця, затверджених директором ТОВ «Мисливські стежки» та ТОВ Мисливські стежки-2» ОСОБА_11 , згідно яких мисливствознавець організовує відтворення та використання мисливської фауни. Головне завдання його полягає в забезпеченні виконання плану біотехнічних заходів по відтворенню мисливської фауни та додержання правил і строків полювання. У практичній діяльності мисливствознавець керується діючим законодавством, наказами та розпорядженнями керівника мисливського господарства (МГ), даною інструкцією, а також щорічними наказами про строки проведення полювання. До обов`язків мисливствознавця входить: забезпечувати ведення мисливського господарства на основі досягнень сучасної біологічної науки; розробляти та забезпечувати впровадження заходів, спрямованих на виконання плану охорони, відтворення та використання фауни; розробляти об`ємні показники перспективних і поточних планів по мисливському господарству; забезпечувати своєчасний і правильний облік поголів`я фауни; забезпечувати своєчасне створення реміз, підгодовувальних майданчиків, обладнання водопоїв, заготівлю кормів; контролювати відстріл, здійснювати контроль за строками та правилами проведення полювання, вести боротьбу з браконьєрством; брати участь у прийманні звітів і підведенні підсумків роботи МГ; разом з іншими спеціалістами аналізувати виробничо-господарську діяльність МГ; проводити селекційний відстріл за спеціальними дозволами; регулярно слідкувати за епізоотичним станом диких тварин, кожний випадок гибелі від хвороб чи інших причин детально розслідувати, разом з ветеринаром встановлювати причини її та приймати міри щодо ліквідації захворювання; систематично підвищувати свою професійну кваліфікацію; постійно вести контроль за дотриманням техніки безпеки мисливських колективів при полюванні; проводити контроль мисливських угідь та очолювати єгерські групи для попередження та виявлення випадків браконьєрства, затримувати порушників правил полювання; здійснювати оперативний адміністративно-громадський контроль за станом техніки безпеки; проводити вибіркові перевірки стану техніки безпеки та охорони праці МГ. Призначає на посаду мисливствознавця або звільняє його з посади директор мисливського господарства. Мисливствознавець підпорядковується безпосередньо директору МГ (том 2 а.с. 58-59, 158-159);

висновком судового експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 13 травня 2020 року №8-2/458, згідно якого, куля, вилучена 27 березня 2020 року при огляді місця події на ділянці місцевості, яка розташована в 17 кварталі Кам`янського лісництва, неподалік від АДРЕСА_5 , є виготовленою промисловим способом круглою (шаровою) гладкою кулею 28 калібру для гладкоствольних мисливських рушниць. Куля, вилучена 27 березня 2020 року при огляді місця події на ділянці місцевості, яка розташована в 17 кварталі Кам`янського лісництва, неподалік від с. Ростісне Вишгородського району Київської області, була стріляна з гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї, ймовірно 12 калібру, в складі розташованого в пиж-контейнері полі снаряда (наприклад, типу «тріо») спорядженого саморобним способом рушничного патрона. Встановити в категоричній формі калібр зброї з якої була стріляна куля через відсутність на поверхні кулі слідів каналу ствола зброї не уявляється можливим (том 2 а.с. 74-76);

висновком судового експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 28 травня 2020 року №17-1/1376, згідно якого на поверхнях предмету, схожого на сокиру, виявлено чотири сліди пальців рук: слід пальця руки з найбільшими розмірами 19x17 мм - придатний для ідентифікації за ним особи, а сліди пальців рук з найбільшими розмірами 14x21 мм, 22x12 мм, 20x16 мм - непридатні для ідентифікації за ними особи. На поверхнях двох предметів зовні схожих на ножі слідів папілярних узорів (слідів пальців або долонь рук) не виявлено. Слід пальця руки з розмірами по осях 19х17 мм залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідь на запитання «Чи є на наданих на дослідження двох предметах зовні схожих на ніж із рукоятками з дерева коричневого кольору та на предметі зовні схожому на сокиру - клітини з ядрами?» буде наведено в окремому висновку експерта відділу молекулярно-генетичних досліджень лабораторії біологічних досліджень Київського НДЕКЦ МВС. Відповідь на запитання «Якщо так, то чи можливо встановити ДНК- профіль?» буде наведено в окремому висновку експерта відділу молекулярно-генетичних досліджень лабораторії біологічних досліджень Київського НДЕКЦ МВС. Відповідь на запитання «Чи збігається він з ДНК-профілем ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ДНК-профілем ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чи з ДНК-профілем ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?» буде наведено в окремому висновку експерта відділу молекулярно-генетичних досліджень лабораторії біологічних досліджень Київського НДЕКЦ МВС (том 2 а.с. 95-101);

висновком судового експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 3 вересня 2020 року №10-1243, згідно якого на руків`ї предмета, зовні схожого на ніж «ІІ» (об`єкт № 7) виявлені клітини з ядрами; на клинку (об`єкт № 4) та руків`ї (об`єкт № 5) предмета, зовні схожого на ніж «І», на клинку (об`єкт № 6) предмета, зовні схожого на ніж «II», на топорищі (об`єкти №№ 8-10) та робочій частині (об`єкт № 11) предмета, зовні схожого на сокиру виявлені поодинокі клітини. Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразків букального епітелію ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (об`єкт № 1) та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 2) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка букального епітелію ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (об`єкт № 3) та клітин з ядрами на руків`ї предмета, зовні схожого на ніж «ІІ» (об`єкт № 7) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Встановити генетичні ознаки (ДНК-профілі) поодиноких клітин на клинку (об`єкт № 4) та руків`ї (об`єкт № 5) предмета, зовні схожого на ніж «І», на клинку предмета, зовні схожого на ніж «ІІ» (об`єкт № 6), на топорищі (об`єкти №№ 8-10) та робочій частині (об`єкт № 11) предмета, зовні схожого на сокиру не представляється за можливе, у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК в даних об`єктах, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу. Питання не вирішувалося у зв`язку з викладеним у п.2. Відповідь на питання «Чи наявні на наданих на дослідження об`єктах (на двох предметах зовні схожих на ніж із рукоятки з дерева коричневого кольору та на предметі зовні схожому на сокиру) сліди папілярних візерунків придатних для ідентифікації особи?» наведена в окремому висновку експерта від 28 травня 2020 року №17-1/1376. Відповідь на питання «Якщо так, то чи належать вони ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чи ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?» наведена в окремому висновку експерта від

28 травня 2020 року №17-1/1376 (том 2 а.с. 115-122);

довідкою Вишгородської центральної районної лікарні від 27 березня 2020 року №54 (о 01:20), виданої ОСОБА_9 , 1973 року народження, про те, що він звертався до приймального відділення КЗ «Вишгородська ЦРЛ». Діагноз: ЗТГК. Перелом 8-10 ребер справа?. Забій грудної клітини справа. Від госпіталізації у хірургічне відділення відмовився. Рекомендовано: обмеження фізичних навантажень; Німесіл 1п. 2р/день 3-5 днів; місцево Диклак-гель 2-3р/день; опис Rї-ОГК на 27.03.20; УЗД, ОЧП нирок; спостереження хірурга поліклініки;

висновком судмедексперта Вишгородського відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» №126/Д-2020р. (експертизу закінчено

13 квітня 2020 року), згідно якого /питання - 1,2,3/ - згідно із записами в наданій медичній документації з урахуванням консультативного висновку консультанта-рентгенолога, у

гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мали місце тілесні ушкодження у вигляді: ЗТГК: перелому 8-10 ребер справа?, забою грудної клітки справа; ЗЧМТ? Вищезазначені тілесні ушкодження не можуть бути оцінені по ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки не підтверджується об`єктивними відомостями та у зв`язку з невизначеністю клінічної картини і недостатнім клінічним і лабораторним обстеженням (згідно п. 4.6 та 4.13.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень») через що, для відповіді на питання № 2-4 Постанови - судово-медичних даних не мається (том 2 а.с. 153);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 квітня

2020 року у кримінальному провадженні №0000403 та довідки до протоколу, з яких убачається, що ОСОБА_9 , зазначивши, що зможе за рисами обличчя впізнати особу, яка завдала йому тілесні ушкодження, впізнав на знімку №3 ОСОБА_13 , який розташувався на задньому пасажирському сидінні та завдавав удари (том 2 а.с. 154-155).

протоколом огляду диску DVD-R від 9 лютого 2021 року та додатку до нього, згідно якого в ході огляду та аналізу, отриманою в порядку тимчасового доступу до речей та документів, інформації у ПрАТ «Київстар» встановлено, що:

мобільний телефон з абонентським номером: НОМЕР_10 , який перебуває в користуванні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 26 березня

2020 року о 17:19:50 год., о 18:32:50 год. о 18:33:21 год., о 18:36:32 год., о 19:19:45 год., о 23:18:43 год., о 23:35:57 год., о 23:37:34 год., о 23:40:42 год., о 23:42:37 год., о 00:08:29 год., о 00:25:17 год., о 00:31:01 год., о 00:40:57 год., о 03:23:49 год. знаходився в межах дії базової станції за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., с. Федорівка, оглядова башта Дніпровського лісництва; о 07:20:32 год. знаходився в межах дії базової станції за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Мощун, територія сільради, існуюча опора МТС; о 08:39:58 год. знаходився в межах дії базової станції за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., смт. Гостомель, вул. Мирна, 3, власна опора; о 08:45:56 год., о 08:57:14 год. знаходився в межах дії базової станції за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський, смт.Ворзель, вул. Крупської, 2, труба котельні «Ірпіньтеплопостач». При цьому, ОСОБА_12 26 березня 2020 року о 18:33:21 год., о 18:36:32 год. було прийнято вхідні виклики від ОСОБА_44 ( НОМЕР_11 ), а 27 березня 2020 року о 00:08:29 год. ним здійснено вихідний виклик ОСОБА_39 та о 00:31:01 год., о 00:40:57 год., 07:20:32 год. ним прийнято вхідні виклики від ОСОБА_45 ;

мобільний телефон з абонентським номером: НОМЕР_11 , який перебуває в користуванні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 26 березня 2020 року о 17:10:38 год., о 17:32:39 год. о 17:44:09 год., о 17:54:23 год., о 18:33:08 год., о 18:33:21 год., о 18:36:32 год., о 18:54:33 год. знаходився в межах дії базової станції за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., с. Федорівка, оглядова баніта Дніпровського лісництва; о 19:18:44 год., о 19:21:11 год., о 19:30:16 год. знаходився в межах дії базової станції за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., смт. Димер, вул. Революції, вежа космогеофізичної обсерваторії; о 19:35:12 год., о 19:56:33 год., о 20:52:35 год, о 22:59:10 год., а також 27 березня 2020 року о 00:56:50 год., о 03:23:18 год., о 06:10:04 год., о 06:12:17 год. знаходився в межах дії базової станції за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н.,

с. Федорівка, оглядова башта Дніпровського лісництва; о 06:36:59 год., о 06:37:27 год. знаходився в межах дії базової станції за адресою: м Київська обл., Вишгородський р-н.,

с. Федорівка, оглядова башта Дніпровського лісництва; о 07:41:34 год., о 07:50:53 год. знаходився в межах дії базової станції за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Північна, 54. При цьому, ОСОБА_13 26 березня 2020 року о 18:33:21 год. та о 18:36:32 год. здійснено вихідні виклики ОСОБА_12 (том 2 а.с. 172-190);

протоколом проведення слідчого експерименту від 15 січня 2021 року та відеозаписом вказаної слідчої дії, згідно яких ОСОБА_9 , у присутності понятих та інших учасників зазначив, що 27 березня 2020 року, близько 19:30, він був на охороні мисливських угідь та почув чотири постріли. Після чого ОСОБА_9 показав напрямок звідки лунали постріли та зазначив, що прибувши на місце, звідки пролунали постріли, він взяв тепловізор та попрямував на обхід території. При обході території у тепловізор він побачив три особи, які грузили мішки до автомобіля, після чого зорієнтувавшись на місцевості, він викликав підмогу та почав рухатися в напрямку траси Федорівка смт Димер. На запитання слідчого, чи може ОСОБА_9 зазначити відстань, на якій в тепловізор побачив трьох осіб, останній відповів, що це була відстань близько 30-40 метрів. Після чого ОСОБА_9 зазначив, що, рухаючись в напрямку траси, не доходячи до неї метрів

400-500, він побачив, що позаду нього рухається автомобіль з ввімкненим світлом фар та йому не було часу довго думати та потрібно було їх зупинити, тому він перетягнув через дорогу колоду та став за дерево. Стоячи за деревом, він дочекався поки автомобіль доїхав до колоди та зупинився. Після чого ОСОБА_9 зазначив, що він підійшов до автомобіля, попереду нього дещо зліва від авто, та посвітив фонариком у лобове скло автомобіля в якому сиділо три особи, а саме водій, пасажир на передньому сидінні та пасажир на задньому сидінні. Після чого, в ході проведення слідчого експерименту статисти сіли до автомобіля та ОСОБА_9 продемонстрував за допомогою свого фонаря, як він світив в салон автомобіля. При цьому обличчя, які знаходилися в автомобілі чітко видно при їх освітленні за допомогою фонаря. Після чого, ОСОБА_9 зазначив, що, посвітивши в обличчя особам, які знаходяться в автомобілі, він повідомив «стійте єгерська служба» та поки підійшов до авто з водійської лівої сторони автомобіля та, посвітивши через скло авто, побачив у багажному відділенні білі мішки. Після чого ОСОБА_9 продемонстрував вказані дії, після чого зазначив, що він хотів відкрити передні водійські дверцята, проте автомобіль почав рухатись назад, де позаду стояло дерево та щоб його не притиснуло до дерева він розбив фонариком переднє водійське скло автомобіля, при цьому ОСОБА_9 зімітував розбиття скла в ході відтворення подій, а водій автомобіля статист відкрив вікно, після чого ОСОБА_9 продемонстрував, як через водійське скло застрибнув до автомобіля, та зазначив що коли знаходився в салоні автомобіля, посвітив фонариком в обличчя водія та пасажира, які знаходилися один на передньому пасажирському сидіння, а інший на задньому сидінні. При цьому ОСОБА_9 зазначив, що коли світив останнім в обличчя то їх бачив, а потім побачив, що в особи яка сиділа на передньому пасажирському сидінні поміж ніг знаходилась рушниця. При цьому, ОСОБА_9 продемонстрував свої дії. Також ОСОБА_9 конкретизував, що у пасажира на передньому сидінні знаходилася двохствольна гладкоствольна рушниця, якої він побачив стволи. Після чого ОСОБА_9 зазначив, що автомобіль розпочав свій рух, переїхавши колоду та зупинився, після чого особа, що знаходилася на передньому пасажирському сидінні вибігла з автомобіля з рушницею. Вході проведення слідчого експерименту, ОСОБА_9 сів на переднє пасажирське сидіння та продемонструвавши, зазначив, що він обхватив двома руками водія автомобіля та почав тримати та в цей час особа, яка сиділа на задньому сидінні, вийшла з автомобіля та витягнув його разом з водієм, якого він тримав з автомобіля, при цьому він продовжував тримати водія. Після чого за допомогою статиста ОСОБА_9 показав як він тримав водія та, який знаходився на задньому сидіння автомобіля, витягнув їх з нього. Після чого, за допомогою статиста ОСОБА_9 продемонстрував та зазначив як він разом з водієм автомобіля впали на землю та їх витягли з автомобіля, а саме водій знаходився знизу, а ОСОБА_9 знаходився зверху на ньому, при цьому продовжував тримати водія. Після чого ОСОБА_9 за допомогою статистів продемонстрував та зазначив, як особи з заднього сидіння намагався витягнути його руку та в нього це не вийшло. Після чого вказана особа, як зазначив ОСОБА_9 , почала наносити йому удари руками в ділянку ребер з правої сторони, по голові з правої сторони та удари руками в ділянку тіла. При цьому ОСОБА_9 продемонстрував нанесення ударів. Також ОСОБА_9 зазначив, що удари наносилися множинні. На запитання слідчого, чи може він зазначити орієнтовну кількість ударів, ОСОБА_9 зазначив, що близько шести ударів по ребрах та голові. Після чого ОСОБА_9 зазначив, що особа яка наносила йому удари прийняла рішення від`єднати йому руки. Після чого ОСОБА_9 продемонстрував, як йому від`єднали руку та заламали за спину після чого стягнули з водія та кинули спиною на землю. Після чого водій забігає до автомобіля та сідає до нього через передні пасажирські дверцята, закриває їх та пересідає за водійське сидіння за кермо. Після чого заводить двигун. У подальшому ОСОБА_9 зазначає, що в цей час він намагається відкрити передні пасажирські дверцята, так як вони не відкрилися він за допомогою фонаря розбив скло на передніх пасажирських дверцятах автомобіля та сідає всередину. Після чого ОСОБА_9 зазначає, що як тільки він сів до авто, водій відразу почав рух та проїхавши близько сімдесяти метрів, коли водій зрозумів, що з ним їде не його кум, він зупинився та намагався вийти із авто. Після чого ОСОБА_9 знову тримає його двома руками в замку як і попередньо. При цьому водій кричить «Кум, допоможи він мене тримає». Після чого як зазначає ОСОБА_9 , прибігає кум знову, витягує його на вулицю, але вже не наносить йому удари і розриває замок рук та заламує руку та вдвох втікають в напрямку села Ростісне, а він залишився поблизу автомобіля, посвітив в автомобіль побачив, що мішки в багажному відділенні в крові та в цей час до нього підійшов його товариш з яким вони чекали приїзду поліції. Після чого ОСОБА_9 попросив ще раз статистів сісти до автомобіля та продемонстрував як він світить особам яких зупинив, через лобове скло фонариком в обличчя та зазначив, що йому чітко було видно хто сидить в автомобілі (том 2 а.с. 205-210, 213-215);

листом заступника директора Інституту зоології ім. І.І. Шмальгауена НАН України з наукових питань д.б.н. Харченко В.О. № 114/166 від 22 квітня 2020 року, з якого убачається, що з аналізу наданих матеріалів на світлинах відображено залишки дорослої самиці та сформований ембріон лося європейського (Alces alces L.). Вказаний вид віднесено до Червоної книги України, а відтак має найвищий природоохоронний статус на теренах нашої держави (том 2 а.с. 221, том 3 а.с. 185);

протоколом огляду від 12 лютого 2021 року, проведеного у присутності понятих, потерпілого та спеціаліста частин тварини, вилучених в ході проведення огляду у період часу з 08:01 по 09:38 з автомобіля марки ЗАЗ 1102, р.н. НОМЕР_1 , та ембріон лося, вилученого в ході проведення огляду 27 березня 2020 року в період часу з 07:00 по 07:20 на відкритій ділянці місцевості, яка розташована в 17 кварталі Камянського лісництва неподалік с. Ростісне Вишгородського району Київської області, згідно якого, на момент проведення огляду вказані частини тварини та ембріон знаходяться в морозильній камері у приміщенні на території ТОВ «Мисливські стежки» за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Володимирівка, вул. Лісова, 62. В ході проведення огляду за участю понятих, потерпілого та провідного наукового співробітника Інституту зоології ОСОБА_46 .Шмальгауена НАН України ОСОБА_47 , проведений додатковий огляд вказаного ембріона та залишків (частин) тварини. В ході проведення огляду ОСОБА_48 зазначив, що вказані залишки тварини та ембріон являються залишками дорослої самиці та сформований ембріон лося європейського, що віднесений до Червоної книги України. До протоколу додано фото таблицю із зображеннями об`єктів дослідження (том 2 а.с. 225-229, том 3

а.с. 186-190);

листом т.в.о. директора Інституту зоології ім. І.І. Шмальгауена НАН України ОСОБА_49 від 22 лютого 2021 року № 114/88 щодо розрахунку шкоди за незаконне знищення дорослої самиці лося з сформованим ембріоном, у якому зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2012 pоку № 1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)» встановлено наступний розмір компенсації за незаконне добування 1 (одного) екземпляра лося європейського (Alces alces L.) - 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 коп. Окрім того, за кожний ембріон незаконно добутої тварини, занесеної до Червоної книги України, розмір компенсації становить 50% розміру компенсації за один екземпляр даного виду. Тобто, розмір компенсації за 1 (один) ембріон лося європейського становить - 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) гривень 00 коп. Таким чином, сума збитків, завданих внаслідок незаконного добування вагітної самиці лося з виявленим ембріоном становить: 130 000 грн. + 65 000 грн. = 195 000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) гривень 00 коп. (том 2 а.с. 234, том 3 а.с. 191);

висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 30 травня 2022 року №12289/22-48 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні №0000398, призначеної ухвалою суду від 22 лютого 2022 року, з якого убачається, що розмір збитків нанесених у результаті незаконного полювання на самку лося європейського, з одним сформованим ембріоном, виду віднесеного до Червоної книги України, станом на 27 березня 2020 року складає 195000 гривень. У висновку зазначено, що згідно з роз`ясненням у постанові Пленум Верховного Суду України №17 від 10 грудня 2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», за незаконне полювання в заповідниках чи інших територіях та об`єктах природно заповідного фонду або на звірів, птахів чи інші види тваринного світу, занесених до Червоної книги України, кримінальна відповідальність настає незалежно від того, чи мали місце шкідливі наслідки (том 3 а.с. 122-124, 163-164).

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Суд, критично оцінює показання обвинувачених та відхиляє їх твердження, з таких підстав.

Так, обвинувачені не визнають своєї провини у тому, що саме вони здійснили відстріл тварини та з ними була ще одна особа, яка органом досудового розслідування не встановлена, проте вони не заперечують того факту, що саме вони розібрали тушу вбитої лосихи та завантажили її до свого автомобіля.

Доводи сторони захисту про відсутність третьої особи не спростовують доводів потерпілого ОСОБА_9 , який чітко, під час їх виявлення, бачив третю особу та одразу повідомив про це своєму керівнику, а невстановлена особа, маючи при собі зброю, сиділа на передньому пасажирському сидінні автомобіля.

Суду не надано доказів несправності переднього пасажирського сидіння, що перешкоджало б сидіти там певній особі, у тому числі і ОСОБА_13 , якби їх було лише двоє.

Також перед судом не доведено несправність автомобіля в цілому, як такий, що періодично міг «глохнути» та його необхідно було б ремонтувати, зокрема біля місця падіння лосихи.

Аргументи сторони захисту, що вони лише позаздрилися на м`ясо вбитої іншими особами лосихи європейської у зв`язку з чим розчленували її та забрали з собою її м`ясо, не є достатніми для їх виправдання, оскільки наявність таких дій обвинувачених охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 248 КК України.

При цьому, ні з показань потерпілого ОСОБА_9 , ні свідка ОСОБА_11 та й самих обвинувачених не встановлено наявність у лісі 26 березня 2020 року інших сторонніх осіб, які б могли полювати, з урахуванням також і професійного досвіду ОСОБА_9 та ОСОБА_11 для визначення місця знаходження осіб за звуками пострілів та визначення і виявлення ними за звуками місця знаходження саме обвинувачених та невстановленої органом досудового розслідування особи.

Суд не бере до уваги показання щодо мети перебування у лісі збирання ягід черемші, враховуючи пору доби, коли вони перебували у лісі, та те, що у лісі темніє раніше, чим у іншій місцевості. Будь-яких засобів та предметів для збирання ягід у них не було виявлено, натомість у автомобілі, яким користувався ОСОБА_12 та вони приїхали до лісу, виявлено ножі, сокиру та мішки, які ними застосовувалися, зокрема ОСОБА_13 під час розчленування тварини. Доказів того, що вказані предмети належать батькові обвинуваченого ОСОБА_12 для роботи, яка могла мати місце у період 2019-2020 років, суду не надано.

Спростовуються показання обвинувачених даними оператора мобільного зв`язку, оскільки мобільний телефон ОСОБА_13 26 березня 2020 року з 17:10 по 18:54 фіксувався базовою станцією розміщеною в с. Федорівка, а з 19:18 по 19:30 базовою станцією в смт. Димер, з 19:35 до 06:00 ранку 27 березня 2020 року знову фіксувався базовою станцією, розміщеною в с. Федорівка. У той же час мобільний телефон ОСОБА_26 з 17:19 26 березня 2020 року по 03:23 постійно фіксувався базовою станцією розміщеною в с. Федорівка.

Тим більше, спростовуються показання обвинувачених, що вони разом перебували в одному автомобілі у момент пострілів, оскільки ОСОБА_12 о 18:33 та 18:36

26 березня 2020 року було прийнято вхідні дзвінки від ОСОБА_50 . Також, як убачається із даних оператора мобільного зв`язку ОСОБА_51 у період часу з 18:54 до 19:56 26 березня 2020 року здійснив 5 викликів з інтервалом у 20 хвилин, в загальному, на номер мобільного телефону НОМЕР_12 , при цьому не зміг пояснити суду, кому саме він телефонував, а о 23:01 та 23:04 із вказаного номеру прийняв смс, перебуваючи у лісі та вчиняючи протиправні дії.

Також із даних оператора мобільного зв`язку ОСОБА_12 о 17:19, о 19:19, 23:18, 23:40, 23:42 26 березня 2020 року здійснив та прийняв дзвінки з номера НОМЕР_13 , при цьому не зміг пояснити з ким спілкувався у час перебування у лісі, коли ним вчинялися протиправні дії.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_13 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною другою статті 350 КК України суд вважає способом захисту і бажанням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

З об`єктивної сторони цей злочин характеризується трьома ознаками: 1) діянням, спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження чи побоїв; 2) наслідками у вигляді фізичної шкоди здоров`ю зазначених осіб; 3) причинним зв`язком між діянням та наслідками.

Злочин, передбачений частиною другою статті 350 КК України є закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди здоров`ю потерпілої особи.

Із суб`єктивної сторони злочин, передбачений частиною другою статті 350 КК України може бути вчинений, як з прямим, так і з непрямим умислом. Винний усвідомлює, що спричиняє побої, чи тілесні ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, передбачає відповідні наслідки і бажає або свідомо допускає їх настання.

Побої це багаторазове (два і більше) завдання ударів по тілу потерпілого, яке не спричинило тілесних ушкоджень. Під фізичним болем розуміється такий психологічний стан особи, який характеризується стражданнями, спричиненими фізичним впливом на його тіло.

Як встановлено судом, з метою визволення обвинуваченого ОСОБА_12 з рук потерпілого ОСОБА_9 , який є мисливствознавцем у ТОВ «Мисливські стежки» та ТОВ «Мисливські стежки ІІ» і виконував свої службові обов`язки, виявивши правопорушення, обвинувачений ОСОБА_13 застосовував силу, внаслідок чого потерпілого було доставлено до лікарні із тілесними ушкодженнями, які слід вважати побоями, з урахуванням досліджених судом доказів про що зазначено вище.

Аргументи обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , що вони злякалися за своє життя та вважали ОСОБА_9 браконьєром, є надуманими, оскільки у

ОСОБА_9 не було при собі зброї, він був один, а їх двоє, та ОСОБА_9 повідомив про те, що він є єгерем. Натомість обвинувачені не скористалися можливість пояснити ОСОБА_9 своєї позиції, що вони не вбивали тварину, а подолавши опір потерпілого, втекли з місця вчинення правопорушення, залишивши автомобіль, здобич, а у автомобілі документи, що посвідчують особу ОСОБА_12 та власника і користувача автомобіля, що у подальшому і могло бути підставою для звернення до лісового господарства з метою мирного врегулювання події та її наслідків, бо усвідомлювали, що їх особу буде встановлено.

Суд вважає показання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 щодо подій, які мали місце з 26 на 27 березня 2020 року логічними, незмінними, послідовними, які узгоджуються між собою та підтверджуються вищевказаними письмовими доказами, при цьому показання обвинувачених суд сприймає як такі, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ними діяння.

Слід також зауважити, що оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 , даних ними в судовому засіданні, суд зважає на те, що наявні в них певні неточності та розбіжності, обумовлені тривалим проміжком часу, що пройшов з дня вчинення обвинуваченими злочинів. Крім того, підстав для обмови зазначеними потерпілим та свідком обвинувачених судом встановлено не було, оскільки вони раніше з ними особисто знайомі не були та конфліктів не мали.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_45 даних ним в судовому засіданні під час судового слідства, в частині відомих йому обставин перебування та дій обвинувачених у лісі 26 березня 2020 року, так як вважає їх такими, що не відповідають встановленим у справі обставинам і спростовуються перерахованими вище доказами та спрямованими на можливість допомогти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 уникнути відповідальності за вчинені ними злочини.

Таким чином, оцінивши у сукупності вищенаведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за участі невстановленою досудовим розслідуванням особи, щодо якої виділено матеріали кримінального провадження, вчинили кримінальне правопорушення передбачене частиною другою статті 248 КК України, як порушення правил полювання, а саме полювання на звірів, що занесені до Червоної книги України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Внаслідок протиправних дій обвинувачених ним було незаконно здобуто тварину самка лося європейського з ембріоном лося європейського, занесених до Червоної книги України та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2012 року №1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування» завдано ТОВ «Мисливські стежки» шкоду в розмірі 195 000 гривень.

Дії ОСОБА_13 слід кваліфікувати за частиною другою статті 350 КК України, як умисне нанесення побоїв службовій особі у зв`язку з його службовою діяльністю та його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду. З урахуванням показань потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 та обвинувачених, вважати час нанесення побоїв ОСОБА_9 приблизно о 23:30 26 березня 2020 року.

Заперечення захисників обвинувачених щодо відсутності складу кримінального правопорушення та невинуватість обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 248 КК України, а це є, як вони вважають, складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 85 КУпАП, судом не приймаються, оскільки розцінюється судом як спосіб захисту та власне тлумачення норм вказаних статей КК України та КУпАП, статті 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Щодо порушення органом досудового розслідування положень статті 290 КПК України у частині не надання стороні захисту можливості ознайомитися із речовими доказами у кримінальному провадженні, суд зазначає, що у матеріалах провадження наявні докази на підтвердження місця зберігання речових доказів, при цьому стороною захисту не ініціювалося питання про необхідність їх оглянути, при тому, що факт наявності речових доказів та їх використання не заперечується обвинуваченими.

Щодо доводів захисників про здійснення досудового розслідування неуповановажении особами, слід зазначити, що постанову про зміну групи прокурорів від

23 березня 2021 року було досліджено у судовому засіданні та вона містить підпис керівника Вишгородської окружної прокуратури. Прокурор, яким складено та підписано обвинувальний акт, був незмінний з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Щодо неналежності та недопустимості як доказу протоколу огляду події від

27 березня 2020 року з тих підстав, що у ньому не зазначено характеристик технічних засобів та носіїв інформації, які використовувалися, кому належать такі засоби, відсутність відеозапису, порушення слідчим правил проведення обшуку транспортного без ухвали слідчого судді, відсутні відомості про присутнього спеціаліста, суд зазначає, що обвинуваченими, у цій частині, не заперечуються обставини, які мали місце з 26 на

27 березня 2020 року та наявність предметів та речей, які були виявлені на місцях події та зафіксовані у вказаному протоколі. Фото-таблиця, долучена до протоколу датовано

31 березня 2020 року з тих підстав, що саме в цей день вона була виготовлена (роздрукована), при цьому обвинуваченими також не заперечуються факти, зображені на знімках. Огляд транспортного засобу було проведено на відкритій ділянці, де було зупинено транспортний засіб та залишено його користувачами з відчиненими дверцятами. У даному випадку відбулося фіксування у протоколі невідкладної дії огляду, при цьому було відсутнє проникнення у володіння особи, з метою відшукування доказів, за наявності видимих фактів вчинення кримінального правопорушення. Лише під час огляду автомобіля було встановлено власника транспортного засобу. Клопотання про узаконення проведеного огляду за правилами обшуку було подано слідчому судді 30 березня 2020 року у перший робочий день після встановленої події. Слід зазначити, що за вказаних обставин, підстави визнання фактичних даних недопустимими як докази, можуть бути «переборені» консенсусом сторін кримінального провадження (так звані, умовно-консенсуальні підстави визнання фактичних даних допустимими як докази). Здійснення слідчим слідчих дій, не потягло за собою порушення права власника та/або користувача транспортного засобу, здійснення якого було зумовлено строком невідкладно, і не потягло відповідних правових наслідків, оскільки слідчим суддею 31 березня 2020 року клопотання слідчого було задоволено.

З урахуванням зазначеного не може бути визнано неналежним та недопустимими висновок експерта судово-балістичної експертизи від 13 травня 2020 року, про що також зазначає сторона захисту з посилання на недопустимість та неналежність такого доказу, як протокол огляду місця події від 27 березня 2020 року. Так, на місці вчинення злочину було виявлено кулю, що свідчить про застосування зброї щодо убитої тварини, та експертом встановлено, що кулю виготовлено промисловим способом і вона є круглою (шаровою) гладкою кулею 28 калібру для гладкоствольних мисливських рушниць, була стріляна з гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї, ймовірно 12 калібру, в складі розташованого в пиж-контейнері полі снаряда (наприклад, типу «тріо») спорядженого саморобним способом рушничного патрона. Встановити в категоричній формі калібр зброї з якої була стріляна куля через відсутність на поверхні кулі слідів каналу ствола зброї не уявляється можливим. Особа, яка тримала зброю в руках, пасажир на передньому сидінні автомобіля, з місця злочину зник.

Визнання у судовому засіданні ОСОБА_13 факту розчленування ним тварини інструментами, виявленими на місці злочину, спростовують доводи захисників щодо неналежності Висновку експерта про проведення молекулярно-генетичної експертизи

№10-1243 від 03 вересня 2020 року.

Щодо аргументів захисників про неналежність та недопустимість протоколів пред`явлення особи для впізнання з тих підстав, що ОСОБА_9 не конкретизував ознаки за якими впізнав обвинувачених на фотознімках, суд зазначає, що обвинуваченими не заперечується їхня присутність на місці події та боротьба між ОСОБА_13 та

ОСОБА_9 . Загальних рис обличчя було достатньо ОСОБА_9 , щоб впізнати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на пред`явлених йому знімках. Індивідуальних ознак на обличчях обвинувачених не спостерігалося. Протоколи пред`явлення ОСОБА_13 та ОСОБА_12 для впізнання, як процесуальна дія вчинена під час досудового розслідування кримінального провадження №0000403 є допустимим доказом у кримінальному провадженні №0000398, оскільки вони були об`єднані в одне провадження та йому присвоєно останній номер.

Доводи захисників щодо невірного розрахунку шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, та щодо неналежності та недопустимості доказів у цій частині перевірені судом та, із збереженням принципу змагальності сторін, за клопотанням прокурора, на спростування аргументів захисту, було призначено судову інженерно-екологічну експертизу та отримано висновок експерта, яким підтверджено заподіяну шкоду у розмірі

195000 гривень, яка є фіксованою та незмінною в залежності того чи іншого дослідження.

Відповідно статті 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» незаконно добута продукція полювання - дика тварина чи її частина, добута (відловлена) чи набута будь-яким іншим шляхом з порушенням вимог цього Закону чи інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до нього, що регулюють відносини у сфері користування природними ресурсами України; полювання - дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування і саме добування (відстріл, відлов) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах; сезон полювання - період року (конкретна дата початку та закінчення), протягом якого дозволяється полювання на певний вид мисливських тварин; темний період доби - період доби, що починається за годину після заходу сонця і закінчується за годину до сходу сонця.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» полювання з використанням вогнепальної мисливської зброї дозволяється лише особам, які в установленому порядку одержали в уповноваженому державному органі відповідний документ дозвільного характеру на право користування цією зброєю. До полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання.

Відповідно до статті 20 вказаного Закону, з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється: 1) полювати без належного на те дозволу; 2) полювання в заборонених для цього місцях; 3) полювання у заборонений час, а саме: у не дозволені для полювання строки на відповідні види тварин; у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу); 4) полювання із застосуванням або використанням заборонених знарядь та забороненими способами; 5) транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування; 6) допускання собак у мисливські угіддя без нагляду; 7) полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання; 8) полювання на заборонених для добування тварин; 9) збирання яєць птахів, загиблих мисливських птахів, самовільне привласнення знайдених в угіддях загиблих мисливських тварин або їх частин, руйнування, нищення або псування штучних гніздищ, солонців, годівниць для звірів і птахів, посівів кормових рослин, мисливських вишок, вказівних знаків, відповідних вивісок та інших атрибутів мисливського господарства. Дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання. Особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами. Виявлені тварини (або їх частини) та знаряддя добування таких тварин, законність набуття яких не підтверджена відповідними документами, вважаються незаконно добутими.

Згідно із пунктом 10 постанови пленуму Верховного суду України № 17 від 10 грудня 2004 року, відповідно до частини першої статті 248 КК України незаконним визнається полювання: з порушенням установлених правил (якщо воно заподіяло істотну шкоду); в заповідниках або на інших територіях та об`єктах природно-заповідного фонду; на звірів, птахів чи інші види тваринного світу, занесені до Червоної книги України. Під полюванням розуміються дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування і власне добування (відстріл, відлов) мисливських тварин (тобто диких звірів та птахів, які можуть бути об`єктами полювання), що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах (ст. 1 Закону України від 22 лютого 2000 р. № 1478-III ( 1478-14 ) «Про мисливське господарство та полювання»). До полювання прирівнюється перебування осіб: у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами та птахами, або з продукцією полювання; на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю (ст. 12 названого Закону). Кримінальна відповідальність за полювання, незаконність якого полягала в порушенні встановлених правил, настає лише за умови заподіяння істотної шкоди. Такою шкодою, зокрема, можуть бути визнані: зникнення того чи іншого виду тварин у певній місцевості; знищення місць компактного проживання та розмноження звірів і птахів, їхніх жител, споруд; руйнування об`єктів природного середовища; знищення тварин, відтворення яких з урахуванням особливостей або чисельності того чи іншого виду (видів) пов`язане зі значними труднощами; тощо. Якщо внаслідок незаконного полювання істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав може нести відповідальність за ч. 1 або ч. 2 ст. 85 КпАП. За незаконне полювання в заповідниках чи на інших територіях та об`єктах природно-заповідного фонду або на звірів, птахів чи інші види тваринного світу, занесені до Червоної книги України, кримінальна відповідальність настає незалежно від того, чи мали місце шкідливі наслідки.

Таким чином, суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за участі невстановленою досудовим розслідуванням особи, щодо якої виділено матеріали кримінального провадження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене частиною другою статті 248 КК України, та винуватість ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене частиною другою статті 350 КК України.

Призначаючи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання, суд з урахуванням положень статей 50, 65-67 КК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, форму вини, характер та мотиви допущених особами порушень, їх ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, суд враховує положення статті 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції частини другої статті 248 та частини другої статті 350 КК України, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України, є нетяжкими злочинами, при цьому злочин, передбачений частиною другою статті 248 КК України вчинений у заборонений період і час доби та щодо вагітної тварини, занесеної до Червоної книги України.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_12 : має середню спеціальну освіту, працює, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики за місцем реєстрації та проживання, за місцем служби, роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_13 : одружений, має на утриманні трьох дітей, має середню спеціальну освіту, працює, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики за місцем реєстрації та проживання, за місцем роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та/або обставин, які обтяжують покарання обвинувачених відповідно до статей 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Врахувавши всі вищезазначені обставини, а також враховуючи позицію потерпілих, які висловилися про призначення обвинуваченим у межах статей, за які передбачено їх відповідальність, суд вважає необхідним призначити: ОСОБА_12 покарання у виді та в межах санкції частини другої статті 248 КК України, та щодо нього можливо застосувати положення статей 75, 76 КК України, а ОСОБА_13 покарання у виді та в межах санкцій частини другої статті 248 та частини другої статті 350 КК України із застосуванням положень статті 70 КК України, та щодо нього можливо застосувати положення статей 75, 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та запобігання вчиненню ними нових злочинів.

У кримінальному провадженні представником потерпілою стороною ТОВ «Мисливські стежки» подано цивільний позови про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у якому просить солідарно стягнути із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на користь ТОВ «Мисливські стежки» 195000 гривень. Також потерпілий ОСОБА_9 подав цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у якому просить стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 майнову шкоду у розмірі 1862,41 гривень та моральну шкоду у розмірі 10000 гривень.

Представник ТОВ «Мисливські стежки» в обґрунтування заявлених вимог, посилаючись на рішення Київської обласної ради від 19 грудня 2004 року «Про закріплення мисливських угідь на території Київської області», Договір про умови ведення мисливського господарства, укладений між Київським державним лісогосподарським об`єднанням «Київліс» та ТОВ «Мисливські стежки» від 27 лютого 2004 року та договори від 17 липня 2007 року і від 5 лютого 2013 року, укладені з Київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та з Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства, як правонаступниками Київського державного лісогосподарського об`єднання «Київліс», відповідно до яких ТОВ «Мисливські стежки» з 2004 року є законним користувачем мисливських угідь у Вишгородському районі Київської області, зазначає, що відповідно до статті 30 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», товариство має право на відшкодування збитків від порушників правил полювання за добуті незаконним шляхом тварини.

ОСОБА_9 в обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що він є мисливствознавцем у ТОВ «Мисливські стежки» та 26 березня 2020 року перебував на чергуванні в Кам`янському лісництві ДП «Димерське лісове господарство», йому було нанесено ОСОБА_12 та ОСОБА_13 тілесні ушкодження та побої, що підтверджується документацією, що складена під час виїзду швидкої допомоги на місце події за викликом, а також довідкою КЗ «Вишгородська центральна районна лікарня» № 54 від 27 березня 2020 року. У зв`язку з нанесеними побоями він втратив працездатність та вимушений був знаходитися на лікуванні (без госпіталізації), що підтверджується відповідною довідкою, він поніс матеріальні витрати на придбання лікарських засобів, які були виписані лікарем та зазначені у довідці, на суму 772,41 гривень, була зроблена рентгенограма грудної клітини вартістю 350,00 грн., ним понесено витрати на послуги таксі з дому до лікарня у розмірі 740,00 гривень, що в цілому складає 1862,41 гривень. Моральна шкода у розмірі 10000 гривень полягає у пережитих душевних стражданнях, у зв`язку із самим фактом нанесення побоїв під час виконання професійних обов`язків, а також зі стражданнями, пов`язаними з порушенням нормального ритму життя та праці, погіршенням стану здоров`я, неможливістю здійснювати певний час трудову діяльність, а також дискомфортом, що пов`язані із постійним відвідуванням поліцейського відділку, допитами, слідчими експериментами у зв`язку з порушенням кримінального провадження за фактом побиття.

Обвинувачені заперечують проти позовних вимог ТОВ «Мисливські стежки» та ОСОБА_9 , надавши суду відзиви на позовні заяви у яких зазначено про недоведеність та необґрунтованість заявлених вимог.

Вирішуючи питання заявлених цивільних позовів, суд виходить із положень статей 127, 128 КПК України, статей 7684, 89 ЦПК України, статей 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, враховує роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від

31 березня 1995 року № 4 (з послідуючими змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Вирішуючи цивільний позов ТОВ «Мисливські стежки», суд дійшов висновку про його задоволення.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_9 суд дійшов висновку про його часткове задоволення, а саме щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, заявлених до ОСОБА_13 у розумному та справедливому розмірі 2000 гривень. В іншій частині відмовити, оскільки ОСОБА_9 не доведено понесення ним будь-яких витрат матеріального характеру, а також не доведено заподіяння йому моральної шкоди у заявлену розмірі 10000 гривень, в тому числі діями обвинуваченого ОСОБА_12 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертиз згідно із статтею 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинувачених не обирався.

Керуючись статтями 84-102, 124, 127-129, 318-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 248 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року

6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої та пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України, зокрема: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 248, частиною другою статті 350 КК України та призначити йому покарання:

за частиною другою статті 248 КК України у виді обмеження волі на строк 4

(чотири) роки;

за частиною другою статті 350 КК України у виді обмеження волі на строк 3

(три) роки.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) року не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої та пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України, зокрема: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливські стежки» про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливські стежки» на відшкодування матеріальної шкоди 195000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_13 задовольнити частково.

У задоволенні цивільного позову до ОСОБА_12 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 на відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_12 в дохід держави 12344 (дванадцять тисяч триста сорок чотири) гривні 79 копійок витрат за проведення експертиз.

Стягнути з ОСОБА_13 в дохід держави 12344 (дванадцять тисяч триста сорок чотири) гривні 79 копійок витрат за проведення експертиз.

Речові докази: кругла свинцева куля, ножі, сокиру, ембріон лося та 7 (сім) мішків з тканини білого кольору в яких знаходяться частини (м`ясо) тварини знищити;

технічний паспорт НОМЕР_3 на автомобіль ЗАЗ-1102, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , поліс обов`язкового страхування №0165034 від 03 березня

2020 року на ім`я ОСОБА_12 , ID-KAPTKA 004304966, банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_8 , шапка чоловіча чорного кольору з надписом «Ferarri», сумка з тканини кольору «олива» та автомобіль марки «ЗАЗ-1102», номерний знак НОМЕР_14 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_5 повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1