Справа № 944/4027/22
Провадження №1-кп/944/958/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2022 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000051 від 10 серпня 2022 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Батятичі Кам`янка-Бузького району Львівської області, з вищою освітою, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією у військову частину НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.65 Конституції України ст.17 Закону України «Про оборону України, ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст.ст.11,16,129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, 18.07.2022року об 09год 30хв, самовільно залишив визначене місце військової служби, в умовах воєнного стану, а саме місце дислокації НОМЕР_2 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та був відсутній на службі до 19.08.2022року.
19.08.2022року обвинувачений ОСОБА_4 добровільно з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за адресою: вул. М. Кривоноса, 6, м. Львів, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.
У період з 18.07.2022 по 19.08.2022 обвинувачений ОСОБА_4 проводив свій час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5ст.407 КК України. Щиро розкаявся, просить суворо не карати, не позбавляти його волі, оскільки має бажання і надалі служити.
Як встановлено у судовому засіданні, покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини провадження і судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши докази кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у самовільному залишенні місця військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), доведена повністю, а його дії за ч.5 ст.407КК України кваліфіковано вірно.
Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину та відсутність заподіяної шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
З урахуванням наведеного, обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкції ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кимінальної відповідальності, його відношення до вчиненого злочину, те, що особа і надалі бажає служити та захищати Батьківщину, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України його слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373-374, 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання, у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 03 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СУДДЯ: ОСОБА_1