Справа № 136/507/22
провадження №1-кп/136/24/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши, у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 17.03.2022 та додані до нього матеріали, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магнітогорськ, Челябенської області, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта загальна середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Приблизно в листопаді місяці 2021 року, більш точної дати та часу у ході дізнання не встановлено, ОСОБА_2 з невстановленою в ході досудового розслідування особою, ніде не навчаючись та не отримуючи посвідчення водія у встановленому законом порядку, домовився про виготовлення та подальше придбання з метою використання у власних цілях посвідчення водія на власне ім`я.

В кінці листопада місяця 2021 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, усвідомлюючи протиправність своїх дії, ОСОБА_2 , всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», отримав від невстановленої особи, завідомо для нього підроблене посвідчення водія Серія НОМЕР_1 , видане 05.11.2021, яке відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів від 14.04.2022 не відповіла зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, та бланк якого виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії та став зберігати при собі з метою його подальшого використання.

Так, 15.03.2022 приблизно о 22:45 год., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21053 державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Садовій, с. Коханівка, Турбівської ТГ Вінницького району Вінницької області, скоїв дорожньою транспортну пригоду, після чого інспектором СРПП ВП № 4 ВРУНП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол стосовно ОСОБА_2 .. На вимогу працівників поліції пред`явити посвідчення водія, що посвідчує особу, і також відповідне право особи, у ОСОБА_2 , виник злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія Серія НОМЕР_1 є підробленим, надав співробітникам поліції вищевказане посвідчення водія, таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Такі дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинення кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, ст.382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, він вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, за місцем проживання характеризується позитивно, не притягувався до адміністративної відповідальності; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який є особою молодого, працездатного віку, отож спроможний заробляти, тому вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді штрафу.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 2 831 (дві тисячі вісімсот тридцять одну) гривню 55 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане 05.11.2021 на ім`я ОСОБА_2 , - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000036 від 17.03.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_5