В И Р О К
іменем України
Справа № 126/2203/21

Провадження № 1-кп/126/156/2022

"22" березня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , адвоката

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000321 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. М`якохід, проживає в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, проживаючої в цивільному шлюбі, не працюючої, з середньою освітою, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 достовірно знала, що згідно абз. 4 п. 33 Порядку призначення і виплати держаної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. З метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, яка, відповідно до абз. 1 п. 36 Порядку надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23 років) включно, за рахунок бюджетних коштів, діючи умисно з корисливих мотивів, маючи на меті протиправно збагатитись за рахунок вказаних грошових коштів, шляхом обману працівників управління соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Бершадь Гайсинського (на той час Бершадського) району Вінницької області вул. Миколаєнка 25, 16.10.2018 подала працівникам цієї установи заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015. Також вона додала до вищевказаного органу завідомо неправдиву декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. При цьому обвинувачена приховала інформацію про те, що проживає спільно з батьком своїх дітей ОСОБА_6 за однією адресою АДРЕСА_1 , що вони ведуть спільне господарство та виховують своїх малолітніх дочок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ця заява стала підставою для призначення та виплати ОСОБА_4 допомоги як одинокій матері на дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з жовтня 2018 року по березень 2019 року. На підставі цієї заяви ОСОБА_4 шляхом отримання щомісячних виплат заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на малолітніх дітей за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року у розмірі 15 803.96 грн., спричинивши державі майнову шкоду на цю суму. Отже, ОСОБА_4 заволоділа бюджетними коштами у розмірі 15 803 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот три) гривні дев`яносто шість копійок.

Вона ж, достовірно знала, що згідно абз. 4 п. 33 Порядку призначення і виплати держаної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. З метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, яка відповідно до абз. 1 п. 36 Порядку, надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно, за рахунок бюджетних коштів, діючи умисно з корисливих мотивів, маючи на меті протиправно збагатитись за рахунок цих грошових коштів, шляхом обману працівників управління соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Бершадь Гайсинського (на той час Бершадського) району Вінницької області вул. Миколаєнка 25, 18.10.2019, 15.04.2020 та 13.10.2020 повторно подала працівникам цієї установи, а також 13.04.2021 до Управління праці та соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015. Також вона подала завідомо неправдиву декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. При цьому обвинувачена приховала інформацію про те, що проживає спільно з батьком своїх дітей ОСОБА_6 за однією адресою в АДРЕСА_1 , ведуть спільне господарство та виховують своїх малолітніх дочок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі цих заяв ОСОБА_4 шляхом отримання щомісячних виплат повторно заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на малолітніх дітей за період з жовтня 2019 року по вересень 2021 року у розмірі 43 229.33 грн., спричинивши державі майнову шкоду на цю суму. Отже, ОСОБА_4 заволоділа бюджетними коштами у розмірі 43 229 (сорок три тисячі двісті двадцять дев`ять) гривень тридцять три копійки.

29.09.2021 між начальником Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000321, та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності її захисника адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 та ч.2 ст. 190 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинені кримінальні правопорушення. Сторони погоджуються з кваліфікацією вчинених ОСОБА_4 діянь за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та на призначення покарання ОСОБА_4 : за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 200 годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначене у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили цю угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

В якості обставини, що, згідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченій суд враховує щире каяття.
Обставин, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності її захисника адвоката ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що обвинувачена ОСОБА_4 достовірно знала, що згідно абз. 4 п. 33 Порядку призначення і виплати держаної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. З метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, яка, відповідно до абз.1 п. 36 Порядку надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23 років) включно, за рахунок бюджетних коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті протиправно збагатитись за рахунок вказаних грошових коштів, шляхом обману працівників управління соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Бершадь Гайсинського (на той час Бершадського) району Вінницької області вул. Миколаєнка 25, 16.10.2018 подала працівникам цієї установи заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015. Також подала до цього органу завідомо неправдиву декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. При цьому обвинувачена приховала інформацію про те, що проживає спільно з батьком своїх дітей ОСОБА_6 за однією адресою АДРЕСА_1 , що вони ведуть спільне господарство та виховують своїх малолітніх дочок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ця заява стала підставою для призначення та виплати ОСОБА_4 допомоги як одинокій матері на дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з жовтня 2018 року по березень 2019 року. На підставі цієї заяви ОСОБА_4 шляхом отримання щомісячних виплат заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на малолітніх дітей за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року у розмірі 15 803.96 грн., спричинивши державі майнової шкоди на вказану суму. Отже, ОСОБА_4 заволоділа бюджетними коштами у розмірі 15 803 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот три) гривні дев`яносто шість копійок.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Також суд вважає доведеним, що вона достовірно знала, що згідно абз. 4 п. 33 Порядку призначення і виплати держаної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. З метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, яка відповідно до абз. 1 п. 36 Порядку, надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно, за рахунок бюджетних коштів, діючи умисно з корисливих мотивів, маючи на меті протиправно збагатитись за рахунок цих грошових коштів, шляхом обману працівників управління соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Бершадь Гайсинського (на той час Бершадського) району Вінницької області вул. Миколаєнка 25, 18.10.2019, 15.04.2020 та 13.10.2020 повторно подала працівникам вказаної установи, а також 13.04.2021 до Управління праці та соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015. Також вона додала завідомо неправдиву декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. При цьому обвинувачена приховала інформацію про те, що проживає спільно з батьком своїх дітей ОСОБА_6 за однією адресою в АДРЕСА_1 , ведуть спільне господарство та виховують своїх малолітніх дочок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі цих заяв ОСОБА_4 шляхом отримання щомісячних виплат повторно заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на малолітніх дітей за період з жовтня 2019 року по вересень 2021 року у розмірі 43 229.33 грн., спричинивши державі майнову шкоду на цю суму. Отже, ОСОБА_4 заволоділа бюджетними коштами у розмірі 43 229 (сорок три тисячі двісті двадцять дев`ять) гривень тридцять три копійки.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Цивільний позов представником потерпілого не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 29 вересня 2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

-по ч.1 ст. 190 КК України двісті годин громадських робіт;

-по ч.2 ст. 190 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік з випробуванням.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з 22 березня 2022 року, тобто з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1