Справа № 539/2599/22
Провадження № 1-кп/539/286/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2022 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лубенського міськрайонного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000406 від 04.07.2022 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Лубни Полтавської області, громадянки України, українки, заміжньої, не працюючої, з середньою освітою, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; відповідно до Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
ОСОБА_4 , 24 квітня 2022 року приблизно о 20-00 год, в умовах воєнного стану, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_3 , помітила у рюкзаку ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Vivo Y31, 4/64 Гб» чорного кольору, та вирішила його вкрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, таємно, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «Vivo Y31, 4/64 Гб» чорного кольору, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/8787-ТВ від 08.07.2022 року 4908 грн.00 коп., належний ОСОБА_7 , та розпорядилась ним на власний розсуд.
Таким чиним, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену в умовах воєнного стану.
22.09.2022 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області та підозрюваною ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрювана ОСОБА_4 , за участю її захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України. Підозрювана повністю визнала свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язалася: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання, з урахуванням обставин, що пом`якшують підозрювані ОСОБА_4 покарання: за ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалість якого буде встановлена судом, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які будуть визначені судом.
Крім того, прокурор та підозрювана ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, потерпілий ОСОБА_7 надав свою згоду на уклачення угоди, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, та при призначенні покарання врахувати, що ОСОБА_4 вину визнала повністю, розкаялась, повністю відшкодувала потерпілому завдані збитки та призначити мінімальний іспитовий строк.
Крім того, у відповідності до вимог абзацу 2-го ч. 4 ст. 469 КПК України, від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява, відповідно до якої, він надає згоду прокурору у даному кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченою ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, а також те, що, завдану даним кримінальним правопорушенням шкоду відшкодовано, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Судові витрати згідно частини 2 статті 124 КПК України, а саме витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному 04.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406, укладену 22.09.2022 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області та обвинуваченою (на час укладення угоди підозрюваною) ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги статті 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк - 1 (ОДИН) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 755, 12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять грн.12 коп.)

З підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженими з моменту отримання копії вироку.
Роз`яснити засудженій, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, її захиснику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1