Номер провадження: 11-сс/813/941/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 06.07.2022, якою в межах кримінального провадження №0000304 від 05.05.2022, відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рені Одеської обл., громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.07.2022 із визначенням розміру застави,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та застосований відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.07.2022 із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить, що становить 744 300 грн.
Мотивуючи ухвалу, слідчий суддя вказувала на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та у вказаному провадженні існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є такою, що суперечить вимогам КПК України з таких підстав:
- підозра є необґрунтованою, окрім того, докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_7 , зокрема протокол затримання підозрюваного, слідчим суддею не досліджені, водночас, слідчим суддею не встановлений та не зазначений в оскаржуваній ухвалі момент затримання підозрюваного;
- в порушення ст. 211 КПК України сторона захисту отримала клопотання про застосування запобіжного заходу після спливу 72 год. з моменту затримання підозрюваного, слідчий суддя розглянув клопотання про застосування запобіжного заходу лише 06.07.2022, тобто ОСОБА_7 знаходився під вартою без судового рішення з 04.07.2022 з 10:21 по 06.07.2022, застосування у даному випаду положень ст. 615 КПК України є помилковим;
- слідчим суддею порушено вимоги щодо безпосередності дослідження доказів;
- заявлені стороною обвинувачення ризики не доведені, зокрема, підозрюваний свою вину визнає частково, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, раніше не судимий, під час затримання не чинив перешкод, закордонний паспорт захисник надала стороні обвинувачення на зберігання;
- застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є не обґрунтованою та непомірною для підозрюваного, слідчим суддею не зазначені виключні обставини, на підставі яких застава у межах, визначених ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання покладених на ОСОБА_7 обов`язків; окрім того, слідчим суддею в ухвалі допущена описка у розмірі застави;
- слідчий суддя не обґрунтував належним чином, чому менш суворий запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного;
За таких обставин, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 06.07.2022 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Судове засідання призначене на 18.07.2022, було відкладено на 21.07.2022 у зв`язку із ненадходженням матеріалів провадження. 21.07.2022 на адресу апеляційного суду апелянт адвокат ОСОБА_6 не з`явилася, водночас, захисник ОСОБА_10 направив клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із перебуванням на лікуванні.
У судове засідання апеляційного суду 28.07.2022 учасники судового розгляду не з`явилися, були повідомлені про його дату та час належним чином. Водночас, оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників судового розгляду та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України при наступних обставинах.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , у невстановленому слідством часі та місці, маючи протиправний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів на території Одеської області в невизначеній кількості, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який з метою подальшого збуту розпочав зберігати за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому, 01.07.2022, у період часу з 09.30 год. до 10 год. 30 хв., за участі ОСОБА_7 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено два полімерних пакети з речовиною рослинного походження темного кольору в пресованому стані.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого злочину, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 та іншими матеріалами кримінального провадженні у сукупності.
Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.
Більш того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Що стосується посилання захисника відносно того, що слідчий суддя всупереч ст. 23 КПК України не досліджував докази безпосередньо, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За вищезазначених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.
Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та незаконно впливати на свідків.
Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, характером інкримінованого злочину, відсутністю міцних соціальних зав`язків та офіційного місця роботи, обізнаністю про анкетні дані свідків.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, з метою виконання завдань кримінального процесуального закону, вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3) ч.1 ст.177 КПК України.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника відносно того, що ОСОБА_7 має місце проживання, раніше не судимий, водночас зауважує, що такі обставини не зменшують існування вищенаведених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, з огляду на, встановлені судами 1-ої та апеляційної інстанції обставини.
Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Посилання захисника на порушення ст. 211 КПК України, апеляційний суд сприймає критично з огляду на положення ст. 615 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Доводи захисника відносно того, що слідчий суддя не обґрунтував належним чином, чому менш суворий запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного апеляційний суд оцінює критично, оскільки у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначено про неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів ( а.п. 89).
Що стосується розміру застави у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Водночас, позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя належним чином врахувала обставини справи, а саме обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків та прийшла до обґрунтованого висновку про те, що застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення під загрозою її звернення в дохід держави за наявності для цього передбачених КПК України підстав.

Більш того, із клопотання, яке було направлено 27.07.2022 захисником ОСОБА_15 на адресу апеляційного суду вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 вніс визначену слідчим суддею заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає визначений слідчим суддею розмір застави обґрунтованими та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Водночас, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника відносно того, що слідчим суддею в ухвалі допущена описка у розмірі застави, зокрема оскаржуваною ухвалою визначена застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744 300, про що вірно зазначено прописом в дужках, натомість помилково зазначено 992 400, у зв`язку з чим рекомендує слідчому судді в порядку, передбаченому ст. 379 КК України виправити зазначену описку.
Що стосується клопотання захисника ОСОБА_10 відносно необхідності об`єднання в одне провадження апеляційних скарг захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 06.07.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 19.07.2022 про продовження строку запобіжного заходу, апеляційний суд вважає його таким, що позбавлена правового підґрунтя, оскільки КПК України не передбачає можливості об`єднання в одне провадження апеляційних скарг на різні судові рішення.
Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який здатен запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про об`єднання в одне провадження апеляційних скарг захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 06.07.2022 та від 19.07.2022 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 06.07.2022, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.07.2022 із визначенням розміру застави залишити без змін.
Рекомендувати слідчому судді Київського райсуду м. Одеси ОСОБА_1 виправити описку, допущену в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали від 06.07.2022 стосовно суми визначеної підозрюваному ОСОБА_7 застави.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4