Справа № 991/2158/22
Провадження 1-кс/991/2176/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, в якому представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.03.2021 у справі № 991/1968/21, а саме із земельних ділянок із кадастровими номерами :27:002:0206 та :22:002:2558 за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкту незавершеного будівництва готелю з приміщеннями громадського харчування, розташованого на цих земельних ділянках, реєстраційний номер 252.

В обґрунтування клопотання зазначає, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000309 від 07.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 з метою легалізації неправомірної вигоди, отриманої протягом 2017-2019 років, оформив нерухоме майно: земельні ділянки та незавершене будівництва готелю з приміщеннями громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 , на свого брата ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.03.2021 у справі № 991/1968/21 на вказане майно накладено арешт.

Адвокат стверджує про те, що наразі у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Так, протягом всього строку досудового розслідування детективи Національного бюро або прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури будь-яких слідчих дій за участю ОСОБА_5 не проводили, нові докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_6 або ОСОБА_5 кримінального правопорушення відсутні, станом на дату звернення із цим клопотання, жодній особі про підозру не повідомлено.

Вказане, як зазначає адвокат, на думку стороннього спостерігача свідчить про вичерпання всіх можливих способів отримання нової інформації у кримінальному провадженні, відсутністю можливості здобути нові докази, недотримання вимог абз. 3 ст. 41 Конституції України.

Про відсутність підстав у подальшому застосуванні арешту майна також свідчить і той факт, що у кримінальному провадженні 18.05.2022 закінчилися строки досудового розслідування. Так, під час ознайомлення 08.06.2022 з постановами у кримінальному провадженні представнику ОСОБА_5 не надано будь-яких постанов або інших рішень про продовження строку досудового розслідування.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні позицію висловлену у клопотанні підтримав, просив його задовольнити.

Детектив Національного бюро ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважає його передчасним та необґрунтованим, підстави для скасування арешту майна відсутні. Зазначив, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 07.11.2022, відтак звернення адвоката із клопотанням з підстав закінчення строку досудового розслідування є передчасним. Разом з цим, твердження адвоката про те, що орган досудового розслідування не проводить жодних слідчих дій у кримінальному провадженні не відповідає дійсності, з огляду на відсутність у нього такого інформації.

Заслухавши пояснення представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, детектива, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника чи законного представника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абзац 2 ч. 1 ст. 174 КПК України).

Таким чином, підставою для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування, при цьому, з урахуванням вимог ст. 22 КПК України, доведення цих обставин покладається на особу, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту майна.

У ході розгляду клопотання встановлено, що Національне бюро України здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000309 від 07.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у ході досудового розслідування перевіряються факти прохання та одержання ОСОБА_6 , який протягом 2017-2019 років займав посади начальника митного поста «Столичний» Київської міської митниці ДФС, виконувача обов`язків начальника Київської міської митниці ДФС, Одеської митниці ДФС, директора Департаменту адміністрування митних платежів ДФС, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за вчинення в інтересах того, хто надавав неправомірну вигоду чи в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, зокрема двох земельних ділянок в с. Поляниця Івано-Франківської області договірною вартістю 756 400 грн та 383 000 грн, з розташованим на них незавершеним будівництвом готелю, договірною вартістю 9 595 960 грн, оформлених 30.01.2019 на ОСОБА_7 та передані ОСОБА_6 з переоформленням права власності 10.10.2019 на ім`я його брата ОСОБА_5 .
У межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.03.2021 у справі № 991/1968/21 накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_5 , а саме:
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :27:002:0206, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10;
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :22:002:2558, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110;
незавершене будівництво готелю з приміщеннями громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване на земельних ділянках з кадастровими номерами :27:002:0206, :22:002:2558, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 252, із забороною розпорядження цим майном.

Правовою підставою для накладення арешту на об`єкти нерухомого майна зазначено збереження речових доказів у кримінальному провадженні та спеціальна конфіскація. Так, постановляючи ухвалу слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та може бути предметом кримінально протиправних дій, що ОСОБА_5 набув таке майно безоплатно, знав або повинен був і міг знати, що воно відповідає ознаці, передбаченій у п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України (було предметом кримінального правопорушення).

Доказів на спростування того, що майно ОСОБА_5 , на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України чи ознаці, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, адвокатом не надано.

Посилання у клопотанні про відсутність у ОСОБА_5 певного процесуального статусу, який би давав підстави для накладення арешту на його майно, є безпідставними, оскільки, арешт майна з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації може бути накладено на майно як підозрюваного, обвинуваченого, так і третьої особи (ч. 3, 4 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя також вважає безпідставним твердження адвоката щодо наявності підстав для скасування арешту майна з огляду на не проведення органом досудового розслідування будь-яких процесуальних дій за участю власника майна, оскільки це не є безумовною підставою для скасування арешту майна накладеного у кримінальному провадженні з метою забезпечення збереження речового доказу, спеціальної конфіскації досудове розслідування в якому триває. Разом з цим, відповідно до ч. 1, 5 ст. 40 КПК України детектив несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Детектив, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Доводи адвоката що у подальшому застосуванні відпала потреба у зв`язку із закінченням визначених Кримінальним процесуальним кодексом України строків досудового розслідування спростовуються наданою детективом у судовому засідання копією ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.11.2021 у справі № 991/7315/21, якою продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000309 від 07.05.2020 на дванадцять місяців, тобто до 07.11.2022.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав, визначених ст. 174 КПК України, для скасування арешту майна, тому у задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 174, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1