Справа № 551/487/22
ВИРОК
Іменем України

30 травня 2022 року селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в селищі Шишаки Полтавської області, матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000018 від 19.03.2022 року стосовно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірміно Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 НГУ, -

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК

України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом у військовому званні « солдат», проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ на посаді стрільця 1-го відділення 2-го взводу охорони 1 роти охорони, в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від неї, в порушення вимог ст.ст. 65,68 Конституції України, ст.ст. 1,2,24 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст.ст. 1,3,4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, затвердженої Постановою Верховної Ради України « Про текст Військової присяги» від 06.12.1991 року, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, 26.02.2022 року, приблизно в 15-00 годин, самовільно залишив місце служби у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , та попрямував до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, та лише 18.03.2022 року, усвідомивши протиправність своїх дій щодо ухилення від військової служби, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до місця розташування військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де заявив про себе як військовослужбовця та скоєний ним злочин і продовжив виконувати службові обов`язки проходячи військову службу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину, що викладені в обвинувальному акті.

Згідно ст. 349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів обставин вини обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з повним визнанням ним своєї вини, та роз`яснив йому, що у такому випадку він позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України як умисні дії, що виразилися в самовільному залишенні місця служби, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За місцем служби ОСОБА_4 характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд врахує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий злочин, дані про особу винного, а також наявність кількох обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує інші обставини, а саме те, що на території м Охтирки Сумської області з 24.02.2022 року відбувалися бойові дії, по військовій частині де проходив службу ОСОБА_4 наносилися ракетні удари, що вплинуло на його психологічний стан, знаходить підстави для застосування до нього положень ст. 69 КК України, та вважає за доцільне перейти до більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч.5 ст. 407 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати за залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 69 КК України ст.ст. 349, 366-371,373- 376,395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 10200,00 ( десять тисяч двісті) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шишацький районний суд Полтавської області.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий, суддя ОСОБА_1