Справа № 461/4038/22
Провадження № 1-кс/461/3277/22
про застосування запобіжного заходу
05.08.2022 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вашківці, Вижницького району, Чернівецької області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому згідно ст. 89 КК України,
05.08.2022 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управлінняГоловного управління Національної поліціїу Львівської області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурор першого відділу процесуальногокерівництва при провадженні досудовогорозслідування територіальними органами поліції тапідтримання публічного обвинувачення управліннянагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбуз організованою та транснаціональною злочинністюЛьвівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із утриманням його у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», без визначення розміру застави.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час, але не пізніше 30.04.2020 року, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншими невстановленим досудовим розслідування особами розробили злочинний план, щодо вимагання грошових коштів з осіб, які здійснюють регулярні поїздки з території України до Королівства Бельгії, при цьому доставляють посилки місцевих жителів.
Так, з метою реалізації свого злочинного плану невстановлені досудовим розслідуванням особи, керуючись єдиним злочинним умислом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , приблизно в період часу з 2017 по 2018 рік, більш точної дати досудовим розслідування не встановлено, в м. Антверпен, Королівство Бельгія, більш точного місця досудовим розслідування не встановлено, під час неодноразових зустрічей з особами, які здійснюють регулярні поїздки з території України до Королівства Бельгії та в зворотному напрямку, серед яких був і потерпілий ОСОБА_8 , пред`явили незаконні вимоги, про оплату їм грошових коштів в сумі 100 Євро за кожну здійснену поїздку, а у разі відмови від виконання вказаної незаконної вимоги висловили погрози насильства над потерпілими та пошкодження і знищення їх транспортних засобів.
ОСОБА_8 , розуміючи незаконність такої вимоги, відмовився надавати будь-які кошти, за здійснення ним поїздок з України до Королівства Бельгії та в зворотному напрямку, та продовжив здійснювати регулярні поїдки на автомобілі «Мерседес Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із чим, невстановлені особи на території Королівства Бельгії пошкоджували майно потерпілого.
В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час, але не пізніше 30.04.2020 ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та невстановленим досудовим розслідування особами дізнавшись про те, що ОСОБА_8 продовжує регулярно здійснювати поїздки на автомобілі «Мерседес Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_1 з України до Королівства Бельгії, при цьому доставляє посилки місцевих жителів, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, вирішили збагатитися шляхом отримання від останнього виплати у сумі 2 500 Євро в рахунок неіснуючого боргу за здійснення ним попередніх перевезень та 100 Євро окремо за кожну наступну здійснену ОСОБА_8 поїздку.
Так, 30.04.2020 ОСОБА_5 , з відома ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного з ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами злочинного умислу на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , прибули до АЗС «ОККО», що за адресою: Івано-Франківська область Коломийський район с. Шепарівці, де під час зустрічі із ОСОБА_8 , застосовуючи психологічний тиск стали незаконно вимагати сплату неіснуючого боргу в сумі 2 500 Євро та висловили повторно вимогу подальшої сплати ОСОБА_7 по 100 Євро окремо за не створення «перешкод та проблем у здійсненні подальших перевезень» потерпілому під час наступних, поїздок ОСОБА_8 до Королівства Бельгії. При цьому ОСОБА_5 погрожував потерпілому ОСОБА_8 знищенням майна у випадку відмови в сплаті зазначених грошових коштів, які останній сприймав реально, оскільки попередньо мали місце пошкодження його майна на території Королівства Бельгії.
ОСОБА_8 , будучи поставленим в умисно створені умови щодо необхідності надання грошових коштів, погодився на таку вимогу та цього ж дня передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 200 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 30.04.2021 року становило 5 848,48 гривень.
Після вчинення злочину, ОСОБА_5 з місця події поїхав, а грошові кошти, якими незаконного заволодів у потерпілого ОСОБА_8 було розподілено між всіма учасниками групи.
Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого, пошкодження чи знищення його майна, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
11.11.2021 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується наступними доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку:
?заявою ОСОБА_8 від 12.02.2020 року про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України;
?показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 16.02.2020 року та 29.06.2021 року, в яких він повідомив про факти вимагання в нього грошових коштів;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021 року, згідно якого потерпілий впізнав особу ОСОБА_5 , яка 30.04.2021 року вимагала та отримала від нього грошові кошти в сумі 200 Євро;
?показаннями свідка ОСОБА_9 від 29.06.2021 року, в яких останній вказує обставини вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 ;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнав особу ОСОБА_5 , яка 30.04.2021 року вимагала та отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 Євро;
?показаннями свідка ОСОБА_10 від 22.03.2020 року, в яких останній вказує обставини вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 ;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу ОСОБА_5 , яка 30.04.2021 року вимагала та отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 Євро;
?результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 30.04.2020 року;
?результатами проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-відео контроль особи ОСОБА_5 ;
?результатами проведення негласної слідчої розшукової дії, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 22.01.2021 року;
?результатами проведення негласної слідчої розшукової дії, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.04.2021 року відносно ОСОБА_5 ;
?іншими проведеними слідчими діями та доказами отриманими в ході їх проведенням, які в сукупності підтверджують вину підозрюваного.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого, пошкодження чи знищення його майна, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність лише у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, без альтернативи призначення іншого покарання.
При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що:
- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;
- у разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання лише у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, без альтернативи призначення іншого покарання;
- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі;
- відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.
Оцінюючи особу підозрюваного та вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення приходить до переконання щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та у разі визнання винуватим ОСОБА_5 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, без альтернативи призначення іншого покарання, і це може стимулювати підозрюваного до втечі.
Також слідчий вважає, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, або не дачі показань у кримінальному провадженні, шляхом вчинення неправомірних дій відносно останніх, їх близьких та родичів.
Разом з цим, у кримінальному провадженні планується призначення ряду експертиз, а відтак підозрюваний ОСОБА_5 , з метою створення перешкод слідству та встановленню об`єктивної істини у справі, з метою подальшого уникнення від передбаченої законом відповідальності може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні.
Крім цього, на даному етапі досудового розслідування не встановлено усіх співучасників, у змові з якими підозрюваний, вчиняв кримінальне правопорушення, а тому перебуваючи на свободі, з метою приховання вказаних відомостей та укриття співучасників вчинення злочину, може незаконно впливати на них.
Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний ОСОБА_5 , а також і залучити для цього інших осіб.
Також слідчий вважає, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що останній вчинив тяжке кримінально-каране діяння із погрозою застосуванням насильства щодо потерпілого та погрозою знищення чи пошкодження майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з ретельною підготовкою до вчинення такого правопорушення, зокрема розподілу ролей всіх співучасників, та виконання спільно розробленого плану, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.
Крім цього ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі і пов`язані з незаконним впливом на потерпілого, свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження, що меже утворювати склад окремого кримінального правопорушення, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Також слідчий вважає, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є корисливим, вчинявся в умовах ретельної конспірації та приховування своєї протиправної діяльності, для чого залучалась велика кількість співучасників в тому числі і тих, які на даний час невстановлені. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та стороною обвинувачення проводиться ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів та встановлення істини у кримінальному провадженні, відтак незастосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою призведе до знищення, схову або спотворення речей та документів, речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.
11.11.2021 року ОСОБА_5 у встановленому законом порядку, було вручено повістку, під особистий підпис підозрюваного, про виклик до слідчого на 12.11.2021 року, 15.11.2021 року та 16.11.2021 року. ОСОБА_5 до слідчого у вказані дні в повістці не прибув, причин не прибуття не повідомив.
11.11.2021 року останньому було вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та повідомлено, що йому необхідно прибути до Галицького районного суду м. Львова 15.11.2021 року для участі в судовому засіданні.
Однак, ОСОБА_5 на виклики слідчого та в судове засідання не з`являвся, причин не явки не повідомляв.
Крім цього, 16.11.2021 року, ОСОБА_5 скеровано судовий виклик про прибуття 17.11.2021 року до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_5 до слідчого судді не прибув, причин не прибуття не повідомив, місце знаходження його було невідоме.
10.12.2021 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
05.08.2022 року підозрюваного ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 23.06.2022 року.
З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки заявлені ризики існують, а більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у такому та прсив клопотання задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, надала пояснення про те, що відсутні ризики невиконання покладених на підозрюваного обов`язків. Ствердила, що ОСОБА_5 хворів, а тому до слідчого не з`являвся, а в подальшому лише отримав по пошті постанову про оголошення його в розшук. Також вказала, що ОСОБА_5 фактично ніхто не шукав.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що його ніхто не шукав, він навіть перетинав державний кордон України протягом часу, коли нібито перебував у розшуку.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
11.11.2021 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28.10.1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
?заявою ОСОБА_8 від 12.02.2020 року про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України;
?показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 16.02.2020 року та 29.06.2021 року, в яких він повідомив про факти вимагання в нього грошових коштів;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021 року, згідно якого потерпілий впізнав особу ОСОБА_5 , яка 30.04.2021 року вимагала та отримала від нього грошові кошти в сумі 200 Євро;
?показаннями свідка ОСОБА_9 від 29.06.2021 року, в яких останній вказує обставини вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 ;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнав особу ОСОБА_5 , яка 30.04.2021 року вимагала та отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 Євро;
?показаннями свідка ОСОБА_10 від 22.03.2020 року, в яких останній вказує обставини вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 ;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу ОСОБА_5 , яка 30.04.2021 року вимагала та отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 Євро;
?результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 30.04.2020 року;
?результатами проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-відео контроль особи ОСОБА_5 ;
?результатами проведення негласної слідчої розшукової дії, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 22.01.2021 року;
?результатами проведення негласної слідчої розшукової дії, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.04.2021 року відносно ОСОБА_5 .
Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вашківці, Вижницького району, Чернівецької області, громадянин України, не працюючий, неодружений, дітей не має, невійськовозобов`язаний, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, проживаючий з мамою 1961 р.н.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, не може вважатись необґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.
Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Аналогічне положення містить ст. 12 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція ч. 2 ст. 189 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тобто в силу положень ст. 12 КК України вказаний злочин є тяжким.
Відтак, з врахуванням санкції інкримінованої підозрюваному статті, Закон дозволяє обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя приймає до уваги, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також те, що ОСОБА_5 перебував у розшуку, а тому, з високим ступенем ймовірності, підозрюваний може вживати заходів до переховування чи ухилення від органів досудового розслідування та/або суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також з певним ступенем ймовірності вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи сукупність встановлених обставин та наявних ризиків, слідчий суддя вважає, що інші, більші м`які запобіжні заходи, не здатні запобігти вказаним ризикам, відтак, заявлене клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності та не буде свавільним.
Разом з тим, за приписами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до оголошеної ОСОБА_5 11.11.2021 року, підозри, ОСОБА_5 погрожував потерпілому ОСОБА_8 знищенням майна у випадку відмови в сплаті грошових коштів, які останній сприймав реально.
А відтак, у даному випадку мала місце погроза знищення майна, а не застосування насильства чи погроза його застосування, як зазначив слідчий у клопотанні.
Таким чином, покликання слідчого на не визначення суми застави у зв`язку із вчиненням ОСОБА_5 злочину із погрозою застосування насильства, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні в ході розгляду клопотання.
Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 року у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення.
При вирішенні питання розміру застави, слідчий суддя, за умови відсутності належних та достовірних даних щодо майнового стану підозрюваного, який не працює, неофіційно підробляє різноробочим, вважає за необхідне визначити заставу - 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.
Керуючись ст.2, 7-9, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 03.10.2022 року включно, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.
Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави наступні обов`язки, строком на 2 місяці:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку наявності таких.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівської області ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 08.08.2022 року о 11 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1