№1-кп/760/2039/22
В И Р О К
09 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Києва, громадянина України , освіта середня, зареєстрований
та проживає в АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89
за участю : прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5 . Босюка
представника потерпілого - ОСОБА_7
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується в наступному.
Не пізніше червня 2018 року у невстановлений час до ОСОБА_8 звернулась невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, із пропозицією надати, за грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США, свої документи (паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера) для використання їх в оформленні права власності на квартиру АДРЕСА_2 .
У свій час ОСОБА_8 усвідомлюючи, що такі дії носять кримінально-протиправний характер, оскільки він не мав наміру, ні можливості придбати чи набути у власність будь-які об`єкти нерухомості, переслідуючи корисливий мотив отримання матеріальної винагороди, погодився на вказану пропозицію.
Так, не пізніш червня 2018 року, більш точна дата під час досудового розслідування встановити не вдалося за можливе, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_8 , маючи умисел на пособництво у шахрайському заволодінні чужим майном - квартирою АДРЕСА_2 , отримав від невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, завідомо підроблений договір дарування за реєстраційним номером №1108 від 26.05.2009, нібито посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_8 нібито прийняв від померлої ОСОБА_10 (померла приблизно 12.03.2018, актовий запис про смерть №4778 від 16.03.2018) у власність квартиру АДРЕСА_3 .
Проте, згідно відповіді Київського державного нотаріального архіву за вищевказаним реєстраційним номером № 1108 від 26.05.2009 міститься запис про засвідчення фотокопій довідки, тобто зовсім інша нотаріальна дія.
Так, встановлено, що у справі №02-27 «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій» том №1 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 відсутній запис посвідчення будь-якого договору дарування від 26 травня 2009 року укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 предметом якого являється квартира АДРЕСА_2 , та додатково повідомлено, що за реєстровим № 1108 за 07.08.2009 року міститься запис про засвідчення фотокопій довідки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .
Крім того, висновком почеркознавчої експертизи за №17-3/1550 від 21.11.2019 встановлено, що:
- підпис та рукописний напис від імені ОСОБА_10 в графі «Дарувальник» на оригіналі договору дарування за реєстровим номером 1108 від 26.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом «КМНО ОСОБА_9 на бланку ВМB №965631, виконано не ОСОБА_10 , а іншою особою;
- підпис та рукописний напис від імені ОСОБА_8 в графі «Обдаровуваний» на оригіналі договору дарування за реєстровим номером 1108 від 26.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 на бланку ВМВ №965631, виконано не ОСОБА_8 , а іншою особою.
Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на надання засобів для заволодіння чужим майном шляхом обману іншими співучасниками злочину, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи під їх керівництвом, 26.06.2018 приблизно о 10 годині 40 хвилині ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса за адресою: місто Київ, вулиця Бульварно- Кудрявська, 37/14 оф. 1, надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу м. Києва ОСОБА_11 , для реєстрації права власності на свою користь, завідомо підроблений договір дарування квартири №l108 від 25.05.2009, використавши тим самим завідомо підроблений документ.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України , як вчинення умисних дій,що виразились у використанні завідомо підробленого документа.
Окрім того, ОСОБА_8 26.06.2018 разом з іншою невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинив заволодіння, шляхом обману квартирою АДРЕСА_2 , за наступних обставинах.
Так, не пізніш червня 2018 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не вдалося за можливе, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_8 , маючи умисел на пособництво у шахрайському заволодінні чужим майном- квартирою АДРЕСА_2 , отримав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, завідомо підроблений договір дарування за реєстраційним номером №1108 від 26.05.2009, нібито посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_8 нібито прийняв від померлої ОСОБА_10 (померла приблизно 12.03.2018, актовий запис про смерть №4778 від 16.03.2018) у власність квартиру АДРЕСА_3 .
Після чого, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, діючи під керівництвом іншого співучасника злочину, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, 26.06.2018 приблизно о 10 годині 40 хвилині ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса за адресою: АДРЕСА_4 , надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу м. Києва ОСОБА_11 , для реєстрації права власності на свою користь, завідомо підроблений договір дарування квартири №l108 від 25.05.2009, що слугувало підставою для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_8 .
Надалі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на надання засобів для заволодіння чужим майном шляхом обману іншим співучасником злочину, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, діючи під його керівництвом, на підставі договору купівлі-продажу №5912 від 27.09.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , розпорядився квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 43.8 кв. м. та продав у власність ОСОБА_13 за грошові кошти у розмірі 647 тис. 220 грн.
В подальшому кошти від продажу квартири ОСОБА_8 передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та отримав від неї за свої пособницькі дії грошові кошти у розмірі 1000 доларів США.
ОСОБА_10 , яка була власником зазначеної квартири на час проведення державної реєстрації права власності на квартиру померла, спадкоємців за законом чи заповітом не мала, спадкові справи з часу відкриття спадщини не заведено.
Тобто, за відсутності спадкоємців за законом та заповітом, квартира за адресою: АДРЕСА_5 мала перейти у комунальну власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, в порядку передбаченому положеннями ст. 1277 Цивільного кодексу України, як відумерла спадщина.
Таким чином, Київська міська рада як представницький орган територіальної громади м. Києва, зобов`язана була прийняти у власність відумерле майно, однак внаслідок дій ОСОБА_8 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, була позбавлена такої можливості.
Отже, в результаті умисних дій ОСОБА_8 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, Київській міській раді завдано матеріальної шкоди на суму 647 тис. 220 грн., що на момент скоєного злочину в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто спричинила інтересам держави в особі Київської міської ради, як представницького органу територіальної громади м. Києва матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.
Дії ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, які виразились у пособництві, щодо заволодіння чужим майном (шахрайство), шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Обвинувачений ОСОБА_8 повністю та добровільно визнав себе винним і фактичні обставини вчиненого ним не оспорювались.
Обвинувачений ОСОБА_8 та прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернулись до суду із угодою про визнання винуватості від 24.02.2022 р. на наступних умовах.
Сторони згодні із призначенням покарання ОСОБА_8 за ст.27 ч. 5, 190 ч. 4 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна ; за ст. 358 ч.4 КК України у виді 1 року.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Також сторони угоди домовились, що на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 буде звільнений від відбування покарання з випробуванням-іспитовим строком.
Додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується у відповідності до ст.77 КПК України.
Згідно ст. 76 КК України на нього будуть покладені певні обов`язки.
Крім того, як обвинувачений, так і прокурор згодні з тим ,що в разі затвердження судом угоди , їх права на оскарження обмежені у відповідності до ст.ст. 394 и 424 КПК України .
Також обвинувачений повідомлений, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості , прокурор має право на протязі встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду, який затвердив угоду про примирення з клопотанням про скасування вироку.
Суд, вислухав учасників процесу та вивчивши угоду про визнання винуватості від 24 лютого 2022 року відносно ОСОБА_8 приходить до висновку,що вона підлягає затвердженню.
Суд вважає ,що угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України, вона була підписана сторонами добровільно і відсутні підстави вважати, що при цьому застосовувалось насильство, погрози , обіцянки.
Права обвинуваченого ОСОБА_8 не порушені, угода підписана в присутності його захисника, він повністю визнав себе винним.
Обставин, які б обтяжували його покарання судом не встановлено.
Суд вважає вірною правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.ст.27 ч. 5,190 ч.4,358 ч.4 КК України і умови угоди не протирічать вимогам КПК України.
Умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, інших осіб та держави ,а також потерпіла сторона не заперечує проти затвердження угоди .
Крім того, суд вважає, що виконання ОСОБА_8 обов`язків по угоді можливе.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375 , 471,474, 475 КПК
Визнати ОСОБА_8 винним за ст.ст. 27 ч.5,190 ч.4, 358 ч.4 КК України та призначити йому покарання:
-за ст.27 ч. 5,190 ч.4 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації всього майна, що є його власністю;
-за ст. 358 ч.4 КК України у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації всього майна,що є його власністю.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання з випробуванням-іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 5127,36 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду через районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення на підставах ,передбачених ст.394 ч. 3 КПК України.

Копія вироку негайно вручається учасникам кримінального провадження.

СУДДЯ :