єдиний унікальний номер справи 546/333/22
номер провадження 1-кп/546/45/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року місто Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 26.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Колотії Решетилівського району Полтавської області, громадянки України, не працюючої, має середню спеціальну освіту, розлучена, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2022, ОСОБА_5 прийшла за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відпочинку. У ході відпочинку ОСОБА_5 , з дозволу потерпілої, зайшла до будинку, де побачила на столі в коридорі гаманець чорного кольору з грошовими коштами в ньому та вирішила їх вкрасти. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , перебуваючи в коридорі будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , 26.04.2022 близько 12 години, переконавшись, що ніхто не бачить, переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, у період дії воєнного стану на території України, шляхом вільного доступу, взяла зі столу гаманець, звідки викрала грошові кошти в сумі 8500 грн., які поклала до кишені штанів, а гаманець залишила на місці. У подальшому ОСОБА_5 , вийшла з коридору будинку, пішла з господарства ОСОБА_7 та цього ж дня частину грошових коштів витратила на власні потреби. Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними злочинними діями заподіяла потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки у розмірі 8500 грн.

Цими діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного часу.

14.06.2022 між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , зі згоди потерпілої ОСОБА_7 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 26.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_5 повністю визнала себе винуватою в інкримінованому їй органом досудового розслідування злочині та зобов`язалась беззастережно визнати у судовому провадженні свою винуватість в обсязі пред`явленої 16.05.2022 підозри. Сторони досягли відповідних домовленостей, з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, позиції потерпілої, яка не має до ОСОБА_5 жодних претензій матеріального та морального характеру, і на суворому покаранні не наполягає, погоджуються на призначення обвинуваченій покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченої від відбування покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода про визнання винуватості укладена відповідає вимогам КПК України, при її укладанні дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 винуватою себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення нею кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають дійсності, і вона їх в повному обсязі визнає. У вчиненому щиро розкаялась. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміє надані їй законом права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та надала згоду на призначення узгодженого угодою покарання. Крім того, обвинувачена вказала, що вказана угода про визнання винуватості укладена між нею та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, наслідки невиконання умов угоди.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між прокурором ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому вказана угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз, з попередньо отриманою згодою потерпілої та за його участі.

Потерпіла ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. Надала суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі. Проти затвердження угоди про визнання винуватості від 14.06.2022, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 не заперечує. З мірою покарання визначеною в угоді згодна. У заяві також зазначила, що під час досудового розслідування нею особисто надавалась прокурору письмова згода на укладання угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченою досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що під час досудового провадження між сторонами кримінального провадження - прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено та підписано угоду від 14.06.2022 про визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за змістом якої обвинувачена ОСОБА_5 зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні в обсязі підозри, повідомленої 16.05.2022. Сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, та щодо надання потерпілою письмової заяви прокурору про надання згоди на укладання угоди.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченій роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена просила затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченої ОСОБА_5 та встановлено, що вона має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується задовільно, щиро розкаялась у вчиненому, що ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, її осуді, а також те, що обвинувачена має малолітню доньку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової заяви прокурору на укладання ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, надає згоду на призначення узгодженого угодою покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченою вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

На підставі викладених в угоді обставин, а також установлені під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченої, на думку суду існує обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи обвинуваченої, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваною угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі, та у відповідності до ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 7, 368-371, 373, 374, 394, 395, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 червня 2022 року, укладену між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 26 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215, відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: грошові кошти у розмірі 5251,00 грн., гаманець чоловічий чорного кольору вважати повернутими законному володільцю ОСОБА_7 .

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій у порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1