Справа № 756/9658/21
Номер провадження № 1-кп/756/691/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання захисника в кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Боярка, Київської області, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

про визнання доказу очевидно недопустимим та призначення повторної експертизи,

УСТАНОВИВ:
У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває наведене кримінальне провадження.

Захисником було подано клопотання про визнання доказів недопустимими в порядку статей 87, 89 КПК України. Зокрема, сторона захисту просить визнати недопустимим постанову про доручення проведення судової авто технічної експертизи від 12.04.2021, висновок експерта № СЕ-19/111/16514-ІТ від 22.04.2021, висновок експерта № СЕ-19/111-21/17855-ІТ від 17.05.2021, висновок експерта № СЕ-19/111-21/10925-ІТ від 30.03.2021 щодо стану транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання, захисник посилається на те, що процесуальне джерело походження не відповідає змісту матеріалів кримінального провадження, а вихідні дані не ґрунтується на показаннях свідків, потерпілих та протоколі огляду місця події від 06.03.2021. Ці висновки захисника ґрунтуються на тому, що зазначені швидкості легкових автомобілів марки «Renault» моделі «Laguna», 90 км/год. та легкового автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Aveo», 60 км/год. не відповідає показанням свідків, підозрюваної під час досудового розслідування, а в момент небезпеки зазначена 1 секунда для обох водіїв, яка вказана без проведення слідчого експерименту та не ґрунтується на показаннях учасників події. Крім того, висновок експерта № СЕ-19/111-21/10925-ІТ від 30.03.2021 має посилання щодо огляду іншого транспортного засобу, а саме легкового автомобілю марки «Mazda» моделі «6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а тому вказана експертиза ґрунтується на припущеннях та залишає сумнів щодо легкового автомобіля який оглядався на штраф майданчику та чи оглядався він взагалі. Також, захисник просила вирішити питання щодо призначення повторної комплексної судово-автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи в кримінальному провадженні, яке внесене 06.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171.

Захисник ОСОБА_5 , а також обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор, потерпіла та представник потерпілих у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання захисника, посилаючись на те, що клопотання не є обґрунтованими.

Вислухавши клопотання захисника ОСОБА_5 , думку обвинуваченої, прокурора, потерпілої та представника потерпілих, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно із ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку суду жодна з обставин, яка наведена у клопотанні про визнання доказу явно недопустимим, не підпадає під перелік підстав для визнання доказів недопустимими внаслідок їх очевидної недопустимості. Тим більше, жоден доказ не має наперед встановленої сили, а отже визнання очевидної недопустимості доказів на даній стадії судового провадження, без дослідження їх в повному обсязі і у взаємозв`язку з іншими доказами, є передчасним.

Суд бере до уваги, що докази, які просить визнати недопустимим захисник, можуть бути визнані недопустимими судом під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду справи по суті, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими, що надані учасниками кримінального провадження. При цьому, ознаки очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям, а вирішення цього питання відноситься винятково до дискреційних повноважень суду.

Отже, оскільки судом не було встановлено очевидної недопустимості доказів, відсутні і підстави для задоволення клопотання про визнання їх недопустимоті.

Крім того, захисник просить визнати недопустимим доказом постанову про доручення проведення судової авто технічної експертизи від 12.04.2021, однак вказана постанова не є доказом в розумінні ст. 94 КПК України, а лише процесуальним рішенням, яке вирішує певні процедурні питання досудового розслідування.

Між тим, суд уважає за необхідне поновити розгляд клопотання захисника про призначення повторної комплексної судово-автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи в кримінальному провадженні, яке внесене 06.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171, оскільки дане клопотання не є явно не обґрунтованим. При цьому суд позбавлений можливості вирішити наразі вказане клопотання, бо, на думку суду, питання, які слід поставити експертові, слід обговорити з учасниками провадження, що не було здійснено під час обговорення клопотання захисника.

Керуючись статтями 7, 84, 87, 89, 332, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, про визнання доказу очевидно недопустимим відмовити.

Поновити розгляд клопотання захисника про призначення повторної комплексної судово-автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи в кримінальному провадженні, яке внесене 06.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, яке буде прийнято за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя ОСОБА_1