Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3853/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника
власника майна: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17 травня 2022 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: телефон марки «iPhone 11 Pro Мах», серійний номер «F2LZKVL4N70G», ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з Sim-картою оператора «lifecell», телефон марки «Samsung DUOS» в корпусі коричневого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_3 . ІМЕІ2: НОМЕР_4 . серійний номер: НОМЕР_5 з Sim-картою оператора «lifecell», моноблок марки «Asus» моделі «V222FAK-BA100D», серійний номер: НОМЕР_6 з блоком живлення, належні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні вказано, що 12.01.2022 до СВ Житомирського РУП надійшов ініціативний рапорт стосовно того, що особа ОСОБА_10 вчиняє умисні дії спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі, а саме ненависті мусульман до представників інших релігійних течій.

За даним фактом слідчим відділом Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 13.01.2022 розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000099 від 13.01.2022 року за ознаками ч.1 ст.161 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення правопорушення може бути причетний громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (квартира належить холдинговій компанії ПАТ «Київміськбуд» згідно інформаційної довідки №37908136 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно) разом зі своєю цивільною дружиною громадянкою України ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 та двома малолітніми дітьми.

Окрім того, було встановлено, що у гр. ОСОБА_8 у власності та користуванні є легковий автомобіль марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_7 .

В ході проведення обшуку 30.04.2022 за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області: телефон марки «iPhone 11 Pro Мах», серійний номер «F2LZKVL4N70G», ІМЕН : НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з Sim-картою оператора «lifecell»; телефон марки «Samsung DUOS» в корпусі коричневого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_5 з Sim-картою оператора «lifecell», моноблок марки «Asus» моделі «V222FAK- BA100D», серійний номер: НОМЕР_6 з блоком живлення.

В клопотанні слідчий вказує, що вищевказані речі належать гр. ОСОБА_9 .

У подальшому в ході проведення обшуку 30.04.2022 в транспортному засобі марки «BMW Х5 » чорного кольору д.н.з. НОМЕР_7 2019 року випуску було виявлено та вилучено телефон марки «iPhone» в корпусі сріблястого кольору, моделі «А 1633», який належить гр. ОСОБА_9 .

В обґрунтування клопотання слідчим вказано, що вилучені 30.04.2022 речі є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а відтак необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17 травня 2022 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 30.04.2022 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: телефон марки «iPhone 11 Pro Мах», серійний номер «F2LZKVL4N70G», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з Sim-картою оператора «lifecell», телефон марки «Samsung DUOS» в корпусі коричневого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 . ІМЕІ2: НОМЕР_4 . серійний номер: НОМЕР_5 з Sim-картою оператора «lifecell», моноблок марки «Asus» моделі «V222FAK- BA100D», серійний номер: НОМЕР_6 з блоком живлення, належні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлено власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважав за доцільне задовольнити подане клопотання.

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 17.05.2022р. про накладання арешту на майно ОСОБА_8 скасувати.

Зазначає, що слідчий суддя суду першої інстанції не перевірив фактичні обставини справи, та прийняв необґрунтоване рішення про задоволення необґрунтованого клопотання слідчого, чим безпідставно обмежив права володільця тимчасово вилученого майна.

Посилається на те, що як в клопотанні слідчого, так і в оскаржуваній ухвалі не зазначено, через яку саме ознаку, вилучене майно може мати критерії за ст.98 КПК України, та які саме обставини можуть бути доведені шляхом дослідження такого майна та яке саме воно може мати доказове навантаження.

Вважає, що клопотання слідчого ґрунтується на припущеннях, що і є джерелом існуючих грубих помилок та процесуальних порушень.

Зазначає, що рапорт від 11.01.2022р до якого внесені відомостей, що становлять державну таємницю (результати та методи оперативно-розшукової діяльності), не були розсекречені у встановленому законом порядку, незаконно вилучили та винесли цей документ за межі УСБУ в Житомирській області та розголосили ці не розсекречені відомості невизначеному колу осіб, що і вдалося задокументувати слідчому СВ Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_13 спільно з прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_14 , та повідомити про це слідчого суддю. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Також зазначає, що в рапорті зазначені загальні фрази та відсутні об`єктивні дані, які дозволили б стверджувати про існування кримінального правопорушення взагалі, як події та ознак складу в діях ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Вказує, що помилковим є твердження слідчого в клопотанні стосовно правового статусу ОСОБА_8 щодо законності перебування на території України, оскільки він перебуває на території України на законних підставах, рішення про скасування йому посвідки оскаржено до адміністративного суду, на що Окружним адміністративним судом міста Києва 01.10.2020р. відкрито судове провадження.

Також слідчим невірно зазначено в клопотанні кількості малолітніх дітей у ОСОБА_8 , оскільки в нього п`ять неповнолітніх дітей.

Вказує, що власниками вилученого майна є діти ОСОБА_8 , а у процесі він опинився як їх законний представник.

Посилається на те, що лист працівника Житомирського державного університету ім. І.Франка №1781/01 від 29.12.2021р., який покладено слідчим в доказове обґрунтування клопотання не може бути процесуальним джерелом відомостей, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Зазначає, що у якості перекладача для викладення працівником Університету своєї думки було залучено інтернет-ресурс ОСОБА_15 -перекладач. Але, в матеріалах відсутня постанова слідчого про залучення «інтернету з програмою» у якості перекладача, відсутнє попередження про кримінальну відповідальність такого ОСОБА_15 -перекладача, як і автора листа.

Вказує, що у своїй сукупності доводів, викладених в клопотанні та наданих доказах, слідчий не довів, що існувала б обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а також причетності до нього ОСОБА_8 .

В судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_16 обізнаний про судове засідання, приймати участь не бажає.

Прокурор заперечив щодо апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий послався на те, що у органу досудового розслідування наявні достатні підстави та розумні підозри вважати, що вилучені в ході проведення обшуку речі є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та є речовими доказами, а також, експертного дослідження та збереження вказаних речей, а тому з метою запобігти можливості їх приховування, псування, знищення, перетворення та відчуження слід накласти арешт.
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з наявності підстав вважати, що вилучене під час проведення обшуку майно, яке зазначене в клопотанні слідчого, є речовими доказами у кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ факту обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідає критеріям, зазначених у ст.98 КПК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст.98 КПК України речові докази це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В матеріалах провадження наявна постанова слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_17 від 30.04.2022 року про визнання речовими доказами майна, вилученого під час проведення обшуку (а.с.9).
Доводи апелянта стосовно безпідставного накладення арешту на майно, оскільки у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, а також щодо відсутності складу зазначеного кримінального правопорушення висновків слідчого судді не спростовують, оскільки такі доводи не гуртуються на вимогах кримінального процесуального закону та є передчасними для даної стадії досудового розслідування

Так, згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що вилучене під час проведення 30.04.2022 року обшуку майно, відповідає критеріям, встановленим у статті 98 КПК України, належним чином умотивувавши такий висновок.

Неспроможними є також доводи апелянта стосовно того, що слідчий суддя не надав належної оцінки кожному доказу з точки зору їх належності та допустимості, непричетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, визначення правової кваліфікації діянь та відсутність доказів на підтвердження складу злочину, відомості за якими внесено до ЄРДР.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя не дотримався норм закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження і не врахував наслідків арешту майна, за наведених вище обставин не знайшли свого підтвердження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна це тимчасовий захід, а тому власник майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі не проведення слідчих дій з вказаним майном протягом тривалого часу або встановленням обставин, які впливають на необхідність подальшого такого арешту.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

При цьому з пояснень прокурора, які не заперечувалися представником власника майна, вилучене майно перебуває на експертному дослідженні.

Інші доводи апелянта щодо неправильності визначення правового статусу ОСОБА_16 , неправильного зазначення кількості його дітей, тощо, не мають значення для вирішення питання про накладання арешту на вилучене майно. Доказів про те, що вилучені мобільні телефони належать дітям ОСОБА_16 апелянтом не надано. Власник майна не позбавлений можливості звернутися до слідчого судді про скасування арешту у разі не встановлення його доказового значення в кримінальному провадженні.

За таких підстав, ухвала слідчого судді від 17 травня 2022 року є законною та обґрунтованою, правові підстав для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404,407,422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17 травня 2022 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: