Справа № 161/6892/22
Провадження № 1-кп/161/704/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 21 червня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000505 від 17.04.2022, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, неодружений, в силу положень ст.89 КК України несудимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В
Обвинувачений ОСОБА_3 16 квітня 2022 року близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Автоколона», що по вулиці Рівненській, 75, у місті Луцьку, знайшовши на землі банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , з магнітним носієм інформації з функцією «Pay Pass» розрахунку, яка є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «Приватбанк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, із корисливих мотивів, привласнив знайдену ним банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належать ОСОБА_5 , з метою подальшого незаконного використання, шляхом здійснення безготівкового розрахунку за купівлю товарів.
Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується привласнення офіційного документу із корисливих мотивів, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.
Окрім цього, він же, 16 квітня 2022 року, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою таємного викрадення чужого майна (грошових коштів) шляхом здійснення розрахунку за купівлю продуктів харчування та оплату послуг з перевезення, в умовах воєнного стану, перебуваючи у м. Луцьку у приміщенні магазину «Нива», по вул. Рівненській, буд. 55, у період часу з 14 години 15 хвилин по 14 годину 17 хвилин, використовуючи попередньо отриману ним шляхом привласнення знайденого банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 з магнітним носієм інформації з функцією «Pay Pass» розрахунку, яка належать ОСОБА_5 , шляхом проведення чотирьох операцій із розрахунку за купівлю товарів через термінал самообслуговування, таємно викрав із вказаної картки грошові кошти в загальній сумі 436 гривень 59 копійок. У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами потерпілої, він же, упродовж 14 години 21 хвилини, перебуваючи у приміщенні магазину «Апетит», по вул. Мазепи, буд. 2а, шляхом проведення двох операцій із розрахунку за купівлю товарів через термінал самообслуговування, таємно викрав із вказаної картки грошові кошти в загальній сумі 271 гривня 26 копійок, у період часу з 14 години 29 хвилин по 14 годину 34 хвилини у приміщенні магазину «Домашній», по вул. Рівненській, буд. 81, шляхом проведення двох операцій із розрахунку за купівлю товарів через термінал самообслуговування, таємно викрав із вказаної картки грошові кошти в загальній сумі 321 гривня 09 копійок, а о 15 годині 49 хвилин у приміщенні магазину «Сім 23», по вул. Лесі Українки, буд.43, однієї операції із розрахунку за купівлю товарів через термінал самообслуговування таємно викрав із вказаної картки грошові кошти в сумі 62 гривні 50 копійок. Він же, діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна (грошових коштів) потерпілої, 16 квітня 2022 року, о 14 годині 57 хвилин та 17 годині 23 хвилини, перебуваючи у салонах автобусів, що рухались з вул. Рівненської до проспекту Волі та у зворотньому напрямку за маршрутами № 11 та № 10, відповідно, шляхом проведення за допомогою вказаної картки двох операцій із валідаторами по оплаті послуг транспортних перевезень, таємно викрав із вказаної картки грошові кошти в загальній сумі 16 гривень 50 копійок.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено майнову шкоду на загальну суму 1107 гривень 94 копійки.

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно знайшов на землі банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яку в подальшому використовував для здійснення розрахунку за купівлю продуктів харчування та оплату послуг з перевезення, чим спричинив потерпілій майнову шкоду, яка зазначена в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Допитана безпосередньо в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини викрадення банківської карти та коштів з неї, не наполягала на суворому реальному покаранні, не заперечила щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у привласненні офіційного документу із корисливих мотивів, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України.

Окрім цього, він же, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, в силу положень ст.89 КК України несудимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів-психіатра чи нарколога не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкціями закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 510 гривень, за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. Остаточне покарання суд призначає на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Судом взято до уваги позицію потерпілої щодо можливості застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням, а тому суд прийшов до висновку про можливість досягнення мети виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства за умови контролю за його поведінкою упродовж іспитового строку. Стороною обвинувачення не надано суду жодних відомостей, що обвинувачений ОСОБА_3 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень мав девіантну поведінку.

За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 510 (п`ятсот десять) гривень;
-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2022, скасувати.
Речові докази у справі, а саме:
- пластикову банківську картку АТ КБ "Приват Банк" із № НОМЕР_1 зеленого кольору, термін дії 12/25 із функцією "Пей пас", яка поміщена до спеціального пакету Національної поліції України № PSP1120281, повернути потерпілій ОСОБА_5 за належністю;
- куртку спортивного типу, чорного кольору із капюшоном помаранчевого кольору та такого ж кольору замком куртки, на лівій стороні якої, в районі грудей, наявний надпис "STYLEATE", шапку червоного кольору з козирком, на передній частині наявний символ білого кольору та надпис білого кольору на лівій стороні шапки "47", кросівки чорного кольору, з підошвою білого кольору, на якій наявна вставка помаранчевого кольору з літерою "N" по боках, джинсові чоловічі штани темно синього кольору із наявною нашивкою коричневого кольору на якій наявна металева нашивка в районі пояса без будь яких надписів, пластикову прозору пляшку ємністю 0,87 л. із рідиною жовтого кольору, на якій наявна наліпка червоного кольору із надписом "Стожар", скляну банку із речовиною червоного кольору із наявною наліпкою із надписом "соус краснодарський", вагою 400 грам, повернути ОСОБА_3 за належністю;
- чотири оптичні диски «Verbatim» DVD R, CD, залишити при матеріалах кримінального провадження впродовж всього часу їх зберігання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий