Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/219/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пантаївка, Олександрійського району Кіровоградська область, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженому, маючого двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.03.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 05.07.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст.186, ч.1, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 2 рок, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 16.05.2022 року по 14.07.2022 року

інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим щодо підозрюваного, оскільки судом першої інстанції при обрання такого виду запобіжного заходу не в повній мірі взято до уваги те, що ОСОБА_7 має на утриманні двох дітей, співпрацює зі слідством, надає показання, від слідства не переховувався. Також, слідчий суддя зробила передчасний висновок та не надала належної оцінки доказам сторони захисту, які підтверджують міцні соціальні зв`язки у ОСОБА_7 , а саме надала не належну оцінку свідоцтвам про народження ОСОБА_9 та ОСОБА_9 , свідоцтву про шлюб, а тому просить також повторно дослідити дані докази.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він 15 травня 2022 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, в період воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_10 , з яким познайомився в той самий день, знаходився на асфальтованій дорозі, розташованій навпроти Куколівського шосе, у м. Олександрія, Кіровоградської області. В цей же час, у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що його дії є очевидними для сторонніх осіб, в тому числі, для ОСОБА_10 , наніс останньому не менше двох ударів кулаком правої руки в обличчя, від чого останній впав на землю. Далі, ОСОБА_7 продовжив наносити чисельні удари по обличчі та тулубу ОСОБА_10 , та в цей же час, використовуючи фізичну силу, зняв з середнього пальця лівої руки потерпілого золотий перстень вагою 5,5 грама, витягнув з правої передньої кишені одягнених на потерпілому штанів мобільний телефон марки "Blackwiev 7000 Pro" та зірвав з шиї потерпілого срібний ланцюг вагою близько 50 грама, на якому знаходився срібний хрест вагою близько 10 грама. У той же час ОСОБА_7 на зауваження потерпілого, спрямовані на припинення протиправних дій не реагував. В результаті вище вказаних протиправних дій ОСОБА_7 , спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому нижньої щелепи зліва, закритого переламу кісток носа, забійних гематом обох очей. Після цього, підозрюваний з місця скоєння кримінального правопорушення з майном ОСОБА_10 зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому матеріальну шкоду.
Органом досудового слідства кваліфіковано дії ОСОБА_7 як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 задоволено клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, раніше судимий, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у період іспитового строку, пов`язаного із застосуванням насильства, враховуючи інші відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працює, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, перебуває на обліку в КНП «Олександрійський наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2021 року та на обліку в Олександрійському районному відділі №1 філії Державна установа «Центр пробації» в Кіровоградській області з 09.08.2021 року по теперішній час, а також наявність достатніх даних про існування ризиків переховування від слідства і суду, враховуючи можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя прйшов до висновку про недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає.

До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачений ч.4 ст.187 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.
Ураховуючи серйозність висунутої проти ОСОБА_7 підозри, а також беручи до уваги дані про особу підозрюваного та обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду міг з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а тому не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
Окрім того, останній через тяжкість оголошеної підозри та наявних у справі доказів, зможе з метою уникнення відповідальності вчинити спроби на ухилення від органу досудового слідства та суду.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що перебуваючи під домашнім арештом або особистому зобов`язанню, останній не маючи постійного місця роботи, достатніх матеріальних цінностей для проживання, буде продовжувати скоювати нові злочини, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у період іспитового строку, пов`язаного із застосуванням насильства.
Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом, не здатен забезпечити ризики передбачені ст.177 КПК України та належне виконання, покладених на нього процесуальних обов`язків, так як ОСОБА_7 може негативно вплинути на показання потерпілого та ймовірних свідків.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.
Апеляційним судом враховуються доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 стосовно того, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки, оскільки останній одружений, має на утримання двох неповнолітніх дітей, згідно свідоцтв про народження та свідоцтва про шлюб, й долучає до матеріалів скарги копії розписок про отримання від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 3600 грн. та 15000 грн. в рахунок відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_10 .
Разом з тим, на противагу цим доводам, апеляційний суд вважає, що на даний час, вказані обставини не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від суду; здійснення незаконного впливу на потерпілого; або вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Щодо посилань захисника на відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого, то це може бути визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, однак також не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
За вказаних обставин слідчий суддя цілком обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3, 4, 5 КПК України та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
При цьому, колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував і дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі.

Колегія суддів враховує і те, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
По матеріалам клопотання колегіє суддів не встановлено можливості застосування застави підозрюваному, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, а тому підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.05.2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: