Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кп/733/106/22
Єдиний унікальний №733/726/22
Ухвала
Іменем України
31 жовтня 2022 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі- ОСОБА_2 ,
провівши підготовче судовому засіданні в залі суду м.Ічня у кримінальному провадженні № 0000062 від 23.06.2021року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня , офіційно не одруженого, на утриманні має троє неповнолітніх дітей , офіційно не працевлаштованого , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України, -
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до ст.13 Конституції Україниземля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно ст. 60 Земельного кодексувздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів.

Статтею 112 Земельного кодексу Українипередбачено, що охоронні зони створюються навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів, уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Статтею 88 Водного кодексу Українипередбачено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Відповідно до ст. 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і заліснення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу Україниправо власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом встановлено, що на початку червня 2021 році (точного часу під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, достовірно знаючи, що земельна ділянка у встановленому порядку не надавалася йому у володіння і користування та не передавалася у власність або оренду, тобто за відсутності правочину щодо такої земельної ділянки, в порушення ст. 13 Конституції України, ст. 88-89 Водного кодексу України, ст. ст. 60, 112, 125, 126 Земельного кодексу України, передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, за допомогою трактора марки «Бєларус», д.н.з. НОМЕР_1 , самовільно зайняв (розорав) частину земельної ділянки комунальної форми власності, яка не надана у власність та користування, а саме: прибережну захисну смугу, водного об`єкту ставу, місцева назва «Солоха», що входить до складу земель Ічнянського національного природного парку, площею 0,2457 га, яка знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0815, та розташована за межами населеного пункту с.Верескуни Парафіївської ОТГ, Прилуцького району, використавши її для посіву сільськогосподарської культури (кукурудзи).

Внаслідок самовільного зайняття (розорювання) ОСОБА_3 частини земельної ділянки комунальної форми власності, а саме прибережної захисної смуги, водного об`єкту ставу, місцева назва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що входить до складу земель Ічнянського національного природного парку, площею 0,2457 га та розташована в межах земельної ділянки за кадастровим номером :04:000:0815, Парафіївській ОТГ Прилуцького району Чернігівської області, заподіяно матеріальну шкоду, згідно висновку

експертизи № СЕ- 19/125-22/4814-ЕК від 18.08.2022, в розмірі 3642 грн. 01 коп.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 197-1 КК України - самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився з невідомих причин.
Представник потерпілого Парафіївської ОТГ ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений , в судове засідання не з`явився з невідомих причин.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення заявленого ОСОБА_3 клопотання та закриття кримінального провадження в зв`язку зі зміною обстановки.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно зі ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року, для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.
В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка в охоронній зоні не використовується, сільськогосподарськими культурами не засіяна.
Так, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення вперше, повністю визнав свою вину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та повністю усунув виявлені порушення шляхом звільнення вищезазначеної земельної ділянки , добровільно відшкодував завдані збитки, тому суд вважає, що наявні підстави, передбачені ст. 48 КК України, щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, у зв`язку із тим, що діяння, вчинене ним, втратило суспільну небезпеку.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, в зв`язку зі зміною обстановки.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
На підставі викладеного та керуючись ст. 48 КК України, ст. ст. 284, 314, 395 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України.
Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Cуддя ОСОБА_1