ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
скаржника ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управляння Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що фактично вказана скарга ОСОБА_7 щодо невнесення до ЄРДР за його заявою відомостей відносно працівників правоохоронних органів завідомо неправдивих показань про обставини досудового розслідування кримінальної справи № 04580007, є прагненням скаржника обійти встановлений законодавством порядок оскарження і оцінки рішень, дій ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, що проводило досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001358, в тому числі відносно вказаних ним представників правоохоронних органів. Слідчий суддя зазначив, що такі дії заявника не відповідають цілям та меті, для досягнення яких законодавцем передбачено механізм оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Тому, на переконання слідчого судді, ініціювання кримінального провадження за відповідними фактами може призвести до безпідставного залучення осіб у сферу впливу кримінального процесу, а також, необґрунтованого витрачання сил і засобів правоохоронних і судових органів.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 28.09.2021.

На обґрунтування апеляційних вимог, вказує, що ч.1 ст. 214 КПК України передбачено обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих ним відомостей про кримінальне правопорушення, однак такий обов`язок уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, виконаний не був, у зв`язку з чим була допущена бездіяльність.

Зазначає, що в рамках кримінального провадження №0001358 дійсно перевірялись обставини надання завідомо неправдивих показань ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які були надані ними під час досудового розслідування кримінальної справи №04580007 за його обвинуваченням.

Звертаючись 28.09.2021 року із заявою про вчинення кримінального правопорушення він повідомляв про вчинення колишніми слідчим прокуратури ОСОБА_11 та о/у Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.

1 ст. 384 КК України, а саме надання ними завідомо неправдивих показань в рамках зовсім іншого кримінального провадження №0000014. Вказані обставини раніше не були предметом перевірки правоохоронних органів, що можна було перевірити виключно дослідженням матеріалів кримінального провадження №0001358, а ніяк не дослідженням витягу з ЄРДР №0001358.

Позиції інших учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції заявник ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор в суді апеляційної інстанції заперечував проти доводів скарги, проте зазначив, що вказані у даній заяві ОСОБА_7 факти не були предметом досудового розслідування.

Мотиви суду.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримано не в повному обсязі.

Так, відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказана норма закону є імперативною, оскільки не передбачає права слідчого, прокурора, дізнавача не вносити відомості до ЄРДР.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, а слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений главою 26 КПК України.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 у своїй скарзі оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 28.09.2021.

Виходячи з приписів ст. 214 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Проте, постановляючи рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя факту бездіяльності службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення оцінки не надав, фактично зосередившись на оцінці відомостей, наведених в заяві про кримінальне правопорушення, і тим самим вийшов за межі повноважень, наданих йому законом.

При цьому дійшов помилкових висновків про те, що наведені ОСОБА_7 відомості у його заяві від 28.09.2021 про те, що в межах кримінального провадження № 0000014 від 15.02.2013, свідок ОСОБА_9 при проведенні допиту 09.11.2013 надав завідомо неправдиві показання щодо присутності адвоката ОСОБА_12 при проведенні з ОСОБА_13 слідчих дій, а свідок ОСОБА_10 при проведенні допиту 24.08.2015 надав завідомо неправдиві показання щодо того, що не було жодного тиску (фізичного чи психологічного) на ОСОБА_7 з боку працівників міліції під час затримання і написання явки з повинною, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України, були предметом розслідування в межах кримінального провадження № 0001358 від 08.07.2015 за ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 374, ч. 2 ст. 374, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 373, ч. 3 ст. 382 КК України, в якому було об`єднано близько 100 епізодів за заявами ОСОБА_7 щодо можливих протиправних дій працівників правоохоронних органів під час досудового розслідування кримінальної справи № 04580007 відносно ОСОБА_7 , позаяк сам заявник акцентував увагу на тому, що вказані кримінальні правопорушення були вчиненні під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014, а не під час здійснення досудового розслідування у кримінальній справі № 04580007 щодо ОСОБА_7 , що було предметом розслідування у кримінальному провадженні №0001358 від 08.07.2015.

З цього слідує, що наведені ОСОБА_7 обставини не були предметом досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0001358.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2022 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою.

Зобов`язати уповноважену службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 28.09.2021 про вчинення колишнім слідчим прокуратури Кобеляцького району ОСОБА_9 та о/у Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4