Справа № 308/428/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/55/22 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2022.

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2022, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мукачева, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 24.03.2021.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000102 від 24.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, на початку березня 2021 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений), взявши на себе функції організатора, усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, а також будучи обізнаним про місце та особу, у якої можна придбати, а також усвідомлюючи можливість забезпечувати учасників групи цими засобами та речовинами для подальшого збуту, організував стійку злочинну групу, до складу якої як співорганізатора залучив ОСОБА_7 , та в якості виконавців ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

-2-

Для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_10 , діючи у складі організованої ним злочинної групи учасниками якої є ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які будучи об`єднані спільною метою незаконного збагачення, із розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ним злочинного плану, здійснював організацію незаконного збуту психотропних речовин - метамфетаміну та особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - канабісу.

Від вказаних осіб ОСОБА_10 вимагав чіткого виконання всіх його вказівок, контролював та координував, в залежності від обстановки, діяльність групи, об`єднаної єдиним планом, визначав та розподіляв функції кожного із учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого та схваленого всіма учасниками організованої групи.

Організована злочинна група, очолювана ОСОБА_10 , характеризувалась попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання осіб для вчинення корисливих злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - канабісу, між членами якого підтримувалися стійкими стосунками між собою; стабільністю і згуртованістю членів групи, що виразилось у незмінності складу учасників злочинної групи та тривалості їх дій у період з березня 2021 року по січень 2022 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та виконання вказівок організатора ОСОБА_10 ; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, спрямованим на досягнення єдиної злочинної мети та свідомого виконання своїх функцій кожним із них.

Вказана злочинна група попередньо зорганізувалась в єдине злочинне об`єднання, метою діяльності якої було незаконне збагачення шляхом вчинення незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту психотропних речовин і наркотичних засобів мешканцям Закарпатської області.

Для більш ефективної діяльності організованої групи, з метою досягнення запланованого результату та незаконного збагачення під час вчинення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_10 визначив та розподілив функції кожного учасника групи, від яких вимагав конспірації дій та чіткого виконання всіх його вказівок, особисто контролював та координував діяльність створеної ним групи, маючи фінансові можливості забезпечувати членів групи приміщеннями та транспортними засобами, здійснював розробку та втілення в життя злочинного плану діяльності організованої ним групи, слідкував за її постійним вдосконаленням. Разом із тим, ОСОБА_10 здійснював контроль та координацію виконання функцій членами організованої групи, давав вказівки членам групи щодо зважування, фасування і зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «канабіс» та психотропної речовини «метамфетаміну», придбавав та забезпечував учасників організованої групи психотропними речовинами, наркотичними засобами у достатній кількості, контролював витрати на їх придбання та витрати, пов`язані із забезпеченням незаконної діяльності групи у різних місцях, прикриття та заходи конспірації, безпосередньо контролював збут таких засобів та речовин, а після вчинення злочинів розподіляв грошові кошти, отримані внаслідок злочинної діяльності групи.

Разом з тим, учасники організованої групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття своїх злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи вони не називали дійсної назви наркотичного засобу чи психотропної речовини, пакунків, у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при

-3-

цьому різного роду «жаргонні» назви наркотичних засобів чи психотропних речовин, при цьому всі учасники організованої групи за попередньою домовленістю знали про, що йде мова.

Крім того ОСОБА_7 , як активний учасник очолюваної ОСОБА_10 організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діяв одночасно як співорганізатор та виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, сприяв вчиненню злочинів іншим співучасникам, шляхом надання рекомендацій особам, які збували особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини, щодо правильної розмови з особами, які придбавали заборонені в обігу речовини, щодо надання так званих подарунків особам, які придбавали заборонені в обігу наркотичні засоби та психотропні речовини, з метою залучення інших клієнтів (покупців). Крім того, виконуючи функції виконавця, особисто здійснював фасування, зберігання та збут наркотичних засобів та психотропних речовин, контролював кількість отриманих від такої незаконної діяльності грошових коштів від інших співучасників, які в подальшому передавав організатору ОСОБА_10 , для розподілу між членами організованої групи та використання для закупівлі або виготовлення наркотичних засобів і психотропних речовин, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах з іншими членами групи та покупцями заборонених в обігу речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності.

У складі організованої злочинної групи ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , умисно, з корисливих мотивів, вчинили ряд злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території м. Мукачево, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_10 , діючи у складі організованої ним злочинної групи, разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення з розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ним злочинного плану, при невстановлених розслідуванням обставинах місці та часі, в період з березня 2021 року по січень 2022 року, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснював придбання у невстановленої слідством особи для подальшого збуту невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «канабіс» та психотропної речовини, обіг якої обмежений «метамфетамін».

Після придбання вказаних речовин, ОСОБА_10 на досягнення єдиного злочинного плану, передавав зазначені придбані з метою збуту наркотичні та психотропні речовини співорганізатору ОСОБА_7 , який у свою чергу, згідно визначених йому функцій у складі організованої групи, умисно, незаконно, забезпечив зберігання з метою подальшого збуту вказаних речовин за місцем свого фактичного проживання у орендованій ним квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, ОСОБА_7 , узгодивши із ОСОБА_10 та іншими членами групи, в період з 16.04. 2021 по 04.08.2021, безпосередньо з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , знаходячись у приміщенні квартири за вказаною адресою, умисно, незаконно, з метою збуту зберігали у різних схованках зазначені вище психотропні речовини «метамфетамін» та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс», а також у визначені періоди часу проводили їх зважування та пакування на окремі дози з метою їх продажу у роздріб.

Зокрема, в період з квітня 2021 року по серпень 2021 року ОСОБА_7 , на виконання відведеної йому ОСОБА_10 злочинної ролі у складі організованої групи, по місцю свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично, із визначеною періодичністю, приносив у великих пакетах особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс» та порошкоподібні речовини, які містили психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін».

-4-

Вказані речовини ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , відбирали і зважували із застосуванням електронних ваг, поміщали у заздалегідь підготовлені згортки фольги та поліетиленові зіп-пакетики, перераховуючи їх кількість для звіту перед організатором групи.

Після виконання вказаних дій, ОСОБА_7 особисто або ж особи, яких він залучив, перераховували розфасовані наркотичні засоби та психотропні речовини, та поміщували у великі пакети типу «зіп», які надалі ОСОБА_7 зберігав в іншій кімнаті або одразу передавав ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які разом із ним же, згідно розподілених функцій, систематично збували такі розфасовані наркотичні засоби і психотропні речовини стороннім особам. Після чого, виручені за збуті наркотичні засоби і психотропні речовини грошові кошти, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 передавали ОСОБА_7 , який у свою чергу, виконуючи функції співорганізатора, передавав ОСОБА_10 та звітував перед ним за кількість збутих речовин і отриманих від цього грошових коштів.

08.02.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий мотивував обґрунтованістю пред`явленої останньому підозри, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, у разі доведення винуватості, а також наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

При вирішенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, а також наявність ризиків його не належної процесуальної поведінки. З метою запобігання встановлених в ході судового розгляду ризикам, слідчий суддя вважав за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави. Окрім того, застосовуючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував і дані про його особу, зокрема те, що він не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та навчання, а його вік та стан здоров`я не є перешкодою для утримання його під вартою.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати до останнього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Захисник ставить під сумнів обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри та переконаний, що така стороною обвинувачення не доведена. Вважає, що ризики про які вказує у своєму клопотання слідчий не доведені та гуртуються виключно на припущеннях. Просить врахувати, що ОСОБА_7 у порядку ст.208 КПК України не затримували, він добровільно з`явився до поліції для допиту та вручення копії клопотання про обрання запобіжного заходу, а також з`явився до суду для вирішення питання про застосування йому запобіжного заходу. Вказане, на думку захисника свідчить про те, що ризики неналежної процесуальної поведінки є необґрунтованими, наразі ОСОБА_7 не має наміру ухилятися від слідства та суду, що дає змогу застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід. Захисник вказує на те, що слідчим суддею необґрунтовано неможливість застосування ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Під апеляційного розгляду просить врахувати практику ЄСПЛ.

-5-

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проводиться у відсутності підозрюваного, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, заяв та клопотань до апеляційного суду про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обгрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного,

-6-

обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 24.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

08.02.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 10.02.2022 за клопотанням заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2022 без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст.ст.177,183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити,

-7-

сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно до вимог ст.177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.
Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому з огляду на тяжкість та характер вказаного кримінального правопорушення це свідчить про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.307 КК України, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає. Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується доказами, а саме: протоколом проведення аудіо та відео контролю в публічно недоступному місці: протоколом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; проколом негласного отримання зразків для порівняльного дослідження; висновками судових експертів Закарпатської НДЕКЦ; контролем за вчиненням злочину в формі оперативної закупки, іншими матеріалами кримінального провадження.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

-8-

Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, без визначення розміру застави, що відповідає вимогам ч.4 ст.183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Таким чином, застосований щодо ОСОБА_7 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.
Щодо посилання захисника ОСОБА_6 на ті обставини, що ОСОБА_7 добровільно з`явися до поліції для допиту та до суду для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також ряд позитивних даних про особу підозрюваного, на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого злочину, не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не свідчить про можливість дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки і надалі
Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не має на меті переховуватися від слідства й суду, ризик приховування або спотворення будь-яких речей і документів чи його впливу на свідків, експертів чи спеціалістів відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином останній не має наміру й вчиняти будь-які інші кримінальні правопорушення не збирається, а тому відсутні будь-які ризики, з передбачених ст.177 КПК, колегія суддів відхиляє як такі, що

-9-

спростовуються вищенаведеними обставинами й не впливають на висновок слідчого судді про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги захисника у цій частині, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від слідства чи суду, приховувати або спотворювати будь-які речі і документи, впливати на свідків чи інших осіб, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити будь-які інші злочини, однак, обставини, за яких вчинене кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, й їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Застосований ОСОБА_7 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Всупереч доводам захисника ОСОБА_6 , ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 в цій частині безпідставними.
З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,182,183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-10-

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2022, щодо ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: