У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2022 Справа №607/5331/22

провадження № 1-кс/607/1776/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 /бере участь в судовому засіданні дистанційно із Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області/, його захисника адвоката ОСОБА_5 /бере участь в судовому засіданні дистанційно із Васильківського міськрайонного суду Київської області/, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль клопотання слідчого Третього слідчого відділу /з дислокацією в м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 , погоджене із заступником начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 26 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Малий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області, громадянин України, місце реєстрації АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , одружений, має двох малолітніх дітей, т.в.о. начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
встановила:

слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із м. Івано-Франківськ, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_14 ; здати на зберігання до УДМС в Івано-Франківській області свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчими Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 26 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що наказом заступника голови Державного агентства лісових ресурсів України № 509-к від 27 грудня 2017 року ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства. З 23 червня 2020 року наказом голови Державного агентства лісових ресурсів України № 366-к від 22 червня 2020 року на ОСОБА_4 покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і

правоохоронних органів» працівники державної лісової охорони відносяться до

правоохоронних органів. Ст. 1 «Положення про державну лісову охорону», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2009 року № 976 визначено, що Державна лісова охорона (далі - держлісоохорона) діє у складі Держлісагентства, Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з питань лісового і мисливського господарства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства. Держлісоохорона має статус правоохоронного органу. Згідно з додатком до «Положення про державну лісову охорону», у разі коли державна лісова охорона діє у складі обласних управлінь лісового та мисливського господарства, посадовим особами державної лісової охорони є начальник та заступник начальника - головний лісничий.

Таким чином, ОСОБА_4 , тимчасово виконуючи обов`язки начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства, є посадовою особою державної лісової охорони та працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи. Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативних-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно з п. 1.5. Розділу 1 «Загальні положення» «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - Правила) - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п. 1.7. встановлено, що водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей.

Пунктом 1.10. Розділу 1 «Загальні положення» Правил визначено, що небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Відповідно до п. 2.3. (б, д) Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю з розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно з п. 12.3. Розділу 12 «Швидкість руху» Правил - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 вересня 2021 року близько 18 год. 33 хв., тимчасово виконуючий обов`язки начальника Івано-Франківського управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_4 , керуючи технічно справним службовим автомобілем марки "SKODA SUPERB", 2018 p.в., коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого перебувала його дружина та двоє малолітніх дітей, рухався в світлу пору доби з дозволеною для руху транспортних засобів швидкістю до 50 км/год по авто дорозі МІ 9, по вулиці Шевченка, в с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, в напрямку від м. Кременець Тернопільської області до м.Дубно Рівненської області.

Під час руху проїзною частиною дороги, наближаючись до перехрестя вулиць Вікторовського - Вишнева в с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, за межами пішохідного переходу, неповнолітні пішоходи ОСОБА_14 та ОСОБА_13 розпочали перетин проїзної частини дороги, зліва на право по ходу руху автомобіля марки "SKODA SUPERB", д.н.з. НОМЕР_2 .

У порушення вимог п. 2.3 (б, д) Правил ОСОБА_4 проявив неуважність, належно не стежив за дорожньою обстановкою, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити перешкоду і технічну можливість шляхом своєчасного застосування гальмування зупинити керований ним транспортний засіб, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, не вжив відповідно до п. 12.3 Правил заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та на відрізку вулиці Шевченка, що поруч із перехрестям вулиць Вікторовського - Вишнева в с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, вчинив наїзд на неповнолітню потерпілу ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок наїзду потерпіла ОСОБА_14 отримала відкритий перелом у середній третині діафізів (тіл) обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків під кутом, довжині і ширині, та наявністю невеликої рани «в ділянці перелому», закриті переломи зовнішнього (латерального) та внутрішнього (медіального) щиколотків правої гомілки зі звіщенням уламків та вивих правого гомілковостопного суглобу зі зміщенням стопи дозовні. Виявлений у ОСОБА_14 відкритий перелом діафізарних частинок лівої гомілки (передусім, великогомілкової) за ступенем тяжкості належить до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Травма правого гомілковостопного суглоба із закритими переломами обох щиколотків та вивихом стопи належить до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 (б, д) та 12.3 Правил перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, та спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

28 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Із урахуванням здобутих в ході досудового розслідування даних, особи підозрюваного, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просить задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також встановленні обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявність зазначених в клопотанні ризиків. Уточнив один із обовязів просить покласти на ОСОБА_4 обовязок не відлучатися за межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 , з приводу застосування до підозрюваного запобіжного заходу заперечив, зазначивши що клопотання базується на припущеннях, суперечить вимогам КПК України, а також відсутні докази на підтвердження існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, про які вказує прокурор. Просить врахувати дані щодо особи підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків. Крім того захисник клопотав, на підставі закінчення граничного строку визначеного ч. 1 ст. 186 КПК України (72 годин з моменту надходження до суду клопотання про застосування запобіжного заходу) прийняття процесуального рішення, відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний у судовому засіданні захисника підтримав.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, долучених до клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що воно є обґрунтованим, виходячи з наступного:
відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчими Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 26 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

28 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

На думку слідчого судді, вказана підозра є обґрунтованою, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме даними, які зафіксовані у: протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди із додатками; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 28 вересня 2021 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 28 вересня 2022 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 30 вересня 2021 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 30 вересня 2021 року; висновку експерта від 29 жовтня 2021 року № 1031; протоколах проведення слідчого експерименту від 22 жовтня 2021 року; висновку експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи від 10 грудня 2021 року № 5054.

Зробивши висновок про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».
При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, за результатами розгляду клопотанняслідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обставин, які дають достатні підстави стверджувати про наявність наступних ризиків, на які вказує в клопотанні слідчий та які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що останньому у випадку визнання його винуватим, згідно підозри, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001 року), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик має місце у даному випадку та, ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість злочину, у вчиненні якого його підозрюють, і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Вищевказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Ризиком того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні є те, що ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у позапроцесуальні відносини із потерпілою, свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на експерта та спеціаліста, залучених у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує до часу надання показань цими особами суду.
Твердження адвоката про недоведеність зазначених ризиків є безпідставними, суперечать як наданим доказам так і фактичним обставинам справи, а тому до уваги не беруться.
Крім того, до твердження захисника про закінчення граничного строку прийняття судового рішення, визначеного ч. 1 ст. 186 КПК України (72 годин з моменту надходження до суду клопотання про застосування запобіжного заходу) слідчий суддя відноситься критично з огляду на той факт, що слідчим суддею було вжито необхідних заходів для розгляду клопотання у зазначенні строки. Власне, вживалися заходи для виклику через слідчого, яумй звернувся із клопотанням, як підозрюваного ОСОБА_4 , так і його захисника ОСОБА_5 в судове засідання 02 травня 2022 року, які в судове засідання не з`явилися, у зв`язку із чим судовий розгляд клопотання слідчого про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу відкладено на 10 год. 00 хв. 03 травня 2022 року.

03 травня 2022 року о 08 год. 29 хв., за допомогою електронної пошти, захисник ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про проведення розгляду вказаного клопотання слідчого у режимі відеоконференції із приміщення Васильківського міськрайонного суду Київської області з захисником ОСОБА_5 та з Івано Франківського міського суду Івано Франківської області із підозрюваним ОСОБА_4

03 травня 2022 року судовий розгляд клопотання слідчого відкладено у зв`язку із неможливістю, згідно інформації працівника Васильківського міськрайонного суду Київської області, забезпечити проведення відеоконференції у зв`язку із незавчасним повідомленням цього суду про конференцію.

05 травня 2022 року захисником ОСОБА_5 слідчому судді ОСОБА_1 заявлено відвід, за результатами розгляду якого 09 травня 2022 року постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви про відвід .

Тому, з огляду на викладенні обставини, слідчий суддя не вбачає підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого з огляду на наведені доводи захисника.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що останній уродженець Володимирського району Рівненської області, зареєстрований за адресою: м. Енергодар Запорізької області, фактично проживає в м. Івано Франківськ, займає посаду заступника начальника Івано Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства, є тимчасово виконуючим обов`язки начальника Івано Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не судимий.
Оцінюючи відповідно до ст. 178 КПК України наведені обставини, зокрема: вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні згідно повідомленої підозри; зазначені вище дані про його особу, власне місцість його соціальних звязків, доведені ризики, та стадію досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що на даний час, найбільш м`який запобіжний захід, у виді особистого зобовязання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, запропонованих слідчим, зможе запобігти доведеним ризикам.
З наведеного, клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 28 червня 2022 року, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною періодичністю;

- не відлучатися за межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_14

- здати на зберігання до УДМС в Івано-Франківській області свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 те, що у разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу надіслати ОСОБА_4 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1