Справа № 462/9389/21
провадження 1-в/462/86/22
У Х В А Л А

30 травня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту

встановив:

Адвокатом ОСОБА_3 подано до суду клопотання про скасування арешту з майна, в якому він просить скасувати арешт на автомобіль марки «Тойота Авенсіс», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 , передати автомобіль з території автостоянки ПП «Старчак» за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна,7, ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що 14.04.2022 Залізничним районним судом м.Львова було винесено вирок відносно ОСОБА_4 , вирок не оскаржувався та набрав законної сили. По даному кримінальному провадженню автомобіль марки «Тойота Авенсіс», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовим даказом та на такий накладено арешт. Вважає, що оскільки вирок набрав законної сили подальша потреба в арешті автомобіля як речового доказу відпала. Крім цього звертає увагу суду на те, що даний автомобіль був придбаний ОСОБА_4 за час шлюбу з ОСОБА_5 , а тому в силу ст. 60 Сімейного кодексу України не є особистою приватною власністю ОСОБА_4 , а належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Просить клопотання задоволити.

Учасники процесу в судове засіданя не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, прокурор та представник потерпілих ОСОБА_6 подали до суду клопотання про розгляд заяви без їх участі, проти скасування арешту не заперечили.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З огляду на викладене, вважаю за можливе проводи розгляд клопотання у відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінальної справи №462/9389/21 приходить до наступного висновку.

В Залізничному районному суді м. Львова перебувало кримінальне провадження № 0000938 від 04.11.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні постановою старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Л/о ОСОБА_7 від 05.11.2021 автомобіль марки «Тойота Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та останній передано на зберігання на автостоянку ПП «Старчак» за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.11.2021 на автомобіль марки «Тойота Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , накладено арешт.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 14.04.2022 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 8 років. Задоволено частково цивільний позов. Стянуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_8 14850 гривень понесених витрат на поховання. Стянуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 по 24000 гривень моральної шкоди кожному. Стянуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_10 по 3060000 гривень моральної шкоди кожній. Стянуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 281000 гривень моральної шкоди.

Вирок суду набрав законної сили.

Згідно п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен окрім іншого, вирішити питання щодо того, як належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Питання щодо речового доказу, а саме щодо автомобіля марки «Тойота Авенсіс», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , судом не вирішувалось.

Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

З огляду на вище вказане, є доцільним звернення до основоположних принципів законності, верховенства права та недоторканності права власності, які вимагають вирішення питання про скасування арешту майна і поновлення права власності особи, яке після завершення кримінального провадження обмежується в даному випадку безпідставно.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту на майно, клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 131, 132, 174 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту - задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.11.2021 на автомобіль марки «Тойота Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Передати автомобіль з території автостоянки ПП «Старчак» за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна,7, ОСОБА_5 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: