Справа №195/1512/22
1-кп/195/81/22 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.10.2022 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веснянка, Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, не одружений, не працює, який має загальну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.05.2022 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,
02 липня 2022 року приблизно о 17 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_4 знаходився поблизу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де спостерігаючи за даним домоволодінням встановив, що його господар та будь-які інші особи поблизу відсутні.
Після чого, у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, дію якого продовжено Указом Президента України від 17.05.2022 року за №341/2022, в порядку передбаченим ст.6 Законом України «Про правовий режим воєнного стану», який є особливим правовим режимом, повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна, належного ОСОБА_5 , поєднане із проникненням у житло, розташованого за вищевказаною адресою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 в цей же день, 02 липня 2022 року, приблизно об 17 годині 10 хвилин, перебуваючи в умовах правового режиму воєнного стану, підійшов до вхідних дверей домоволодіння АДРЕСА_3 , а саме до квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає потерпілий ОСОБА_5 та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виявив, що вхідні двері у житло зачинені на навісний замок, і долаючи перешкоду, шляхом застосування фізичної сили рук щосили смикнув його, внаслідок чого зламав даний навісний замок шляхом руйнування ригеля замку, відчинив двері та проник в середину вказаного будинку, де в житловій кімнаті в шафі, виявив та вчинивши фізичні дії, викрав гроші в сумі 2000 гривень, які сховав у кишеню своїх штанів, і таким чином, утримуючи при собі викрадені гроші, виніс їх із будинку та за межі території вказаного домоволодіння, тим самим з місця вчинення злочину зник із викраденим чужим майном.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2000 грн. та розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що влітку цього року пішов до сусіда ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_4 . Квартира сусіда була зачинена. Врублевський смикнув замок на вхідних дверях та замок відкрився. Він зайшов до будинку і знайшов гроші в сумі 2000 грн., які лежали у шафі. Гроші взяв, виніс їх з будинку та пішов геть. Крім того, обвинувачений пояснив суду, що брав гроші з метою придбати спиртні напої, т.я. хотів випити. Просить суд суворо не карати, провину визнає.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про проведення судового розгляду у його відсутність. Просить призначити покарання на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування при обставинах, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та вчинене в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому суд керується вимогами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчинених кримінального правопорушення та визнання провини в повному обсязі.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом встановлено не було.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступне: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості, яке згідно вимог ст.12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу винного, його відношення до скоєного.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Відповідно до п.п.2,3,10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш суворе покарання особам, скоївшим злочин на грунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш суворе покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялися у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступень тяжкості наслідків, які настали.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, а також скоєння злочину в період іспитового строку, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливо без ізоляції його від суспільства, і вважає необхідним призначити мінімальну міру покарання у вигляді позбавлення волі, яка передбачена санкцією частини 4 статті 185 КК України, оскільки суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 після постановлення вироку Томаківським районним судом Дніпропетровської області від 10.05.2022 року та до повного відбуття покарання за вказаним вироком вчинив новий злочин, і тому суд на підставі вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком у вигляді позбавлення волі частково приєднує невідбуту частину покарання у вигляді обмеження волі за попереднім вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 року, також застосовує вимоги ст.72 КК України та переводить покарання у вигляді обмеження волі в покарання у вигляді позбавлення волі, виходячи, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та остаточно визначає покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно громадянина ОСОБА_4 не обирався.
Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.337, 368, 370, 373-374, 376, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 та у відповідності до положень ч.1 ст.72 КК України за правилами складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 /п`яти/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- грошові кошти в розмірі 691 (шістсот дев`яносто одна) грн., які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити у користуванні власника;
- чоловічі тапочки, які вилучено у ОСОБА_4 і поміщено до спеціального пакету № 4122159, та які знаходяться на зберіганні в камері схову ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знищити;
-слід низу взуття, які поміщено до 2 паперових конвертів, які знаходяться на зберіганні в камері схову ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знищити;
-навісний замок зі слідами пошкодження, який поміщено до спеціального пакету без номеру, які знаходяться на зберіганні в камері схову ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знищити;
-сліди пальців рук та порівняльні дактокарти, які поміщено до 2 паперових конвертів, які знаходяться на зберіганні в камері схову ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знищити;
- диск із відеозаписом до слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 19.08.2022 року, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити та зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Повний текст вироку суду буде вручений учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до ст.615 ч.15 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

03.10.2022