печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_9,

при секретарі: ОСОБА_10,

за участю:

особи, що подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000249 від 17.02.2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000249 від 17.02.2021 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що 07.09.2021 року слідчим ГСУ НП України проведено обшук у квартирі ОСОБА_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в ході обшуку вилучено майно, що належить ОСОБА_1 .

Враховуючи, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого та ОСОБА_1 повернуто не було адвокат ОСОБА_11 просить зобов`язати слідчого СГ Головного слідчого управління Національної поліції України, повернути ОСОБА_1 майно, яке вилучено під час проведення обшуку.

В судове засідання адвокат ОСОБА_11 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд скарги за її відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу, та слідчий про день, час, місце розгляду скарги повідомлені належним чином, враховуючи принцип диспозитивності та скорочені строки розгляду скарги, слідчий суддя враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим розглянути скаргу за їх відсутності, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000249 від 17.02.2021 року за підозрою ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317КК України, а також ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 07.09.2021 року слідчим ГСУ НП України проведено обшук у квартирі ОСОБА_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку було вилучено майно, що належить ОСОБА_1 .

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. Пунктом 18 статті 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Проте відповідно до долученого до матеріалів скарги листа, за підписом заступника начальника управління - начальника відділу ОСОБА_12 від 14.07.2022 за вих. №24/С-367/аз/вс, досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено 27.05.2022 року, а 02.06.2022 підозрюваним у даному кримінальному провадженні вручено обвинувальний акт та направлено його для розгляду до Кіровського районного суду міста Кіровограда.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, ч.5 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою. Тобто, такий контроль має здійснюватись в межах кримінального провадження.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України, під кримінальним провадженням законодавець визначає досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. В той же час, п.5 ч.1 ст.3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 283 КПК України, однією з форм закінчення досудового розслідування є направлення до суду обвинувального акта.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки, досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000249 від 17.02.2021 року завершено, слідчий суддя позбавлений можливості надати оцінку по доводам скарги, а відтак в задоволенні адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000249 від 17.02.2021 року слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 107, 168, 169, 171, 173, 233, 234, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000249 від 17.02.2021 року,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_9