Справа № 201/5977/22
Провадження № 1-кс/201/2123/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Єльськ, Гомельської області, Республіки Білорусь, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001127 від 27.08.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_4 у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, однак не пізніше 27 серпня 2022 року, разом із своєю знайомою ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вступили в злочинний зговір.

Так, в період дії воєнного стану, 27 серпня 2022 року близько о 14.37 годин, ОСОБА_4 , разом з раніше знайомою ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні «Аптека № 4 ФОП ОСОБА_8 » за адресою: АДРЕСА_2 , побачили раніше знайомого ОСОБА_9 , який знаходився біля прилавку на касі та розраховувався грошовими коштами у розмірі 220,00 гривень, та які останні визначили, як об`єкт свого злочинного посягання.

В цей час, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в групі осіб, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизилися до прилавку, де знаходився ОСОБА_10 та ОСОБА_4 своєю рукою схопив з прилавку грошові кошти у розмірі 220,00 гривень. Після чого, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_4 повалили ОСОБА_9 на підлогу та почали завдавати удари руками по тілу потерпілого, тим самим позбавили останнього можливості чинити опір.

Далі співучасники злочину, керуючись єдиним злочинним умислом, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в групі осіб, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, заволоділи грошовими коштами у розмірі 220,00 гривень. Після чого ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 220,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що кваліфікується ч. 4 ст. 186 КК України.

Відомості про даний факт 27 серпня 2022 року були внесені до ЄРДР за № 0001127, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

27 серпня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

28 серпня 2022 року ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 42, 276-278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у зв`язку з чим, останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти поданого клопотання, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, відсутність достатніх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також враховуючи міцність соціальних зв`язків та невиліковну хворобу підозрюваного, просив застосувати до нього запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що 27 серпня 2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001127 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

28 серпня 2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 27 серпня 2022 року; протокол огляду від 27 серпня 2022 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 27 серпня 2022 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 27 серпня 2022 року; протокол демонстрації відеозапису від 28 серпня 2022 року, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не працевлаштований, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі, може незаконно вплинути на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни наданих ними показань на свою користь, враховуючи, що вказані особи на даний час в судовому засіданні не допитувались, а підозрюваному ОСОБА_4 відомі їх анкетні дані та місце проживання з протоколів допиту вказаних осіб, а також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, що в сукупності з відсутністю у підозрюваного законного джерела доходу вказує на можливість підозрюваного вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В той же час, прокурором доведена і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, тому перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового слідства, крім того 01 квітня 2021 року вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_4 , було засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до двох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, останній був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, а отже вищевикладене вказує на те, що останній на шлях виправлення не став й підозрюється у вчинені нового злочину вчиненого в період іспитового строку, тож менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Крім того, оцінюючи посилання сторони захисту на стан здоров`я підозрюваного, а саме те що останній має певні проблеми зі здоров`ям, слідчий суддя не може взяти зазначені факти до уваги, як підставу неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жодних документів на підтвердження неможливості перебування підозрюваного ОСОБА_4 в умовах ізоляції від суспільства, стороною захисту суду не надано.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; відсутність у підозрюваного місця роботи; майновий стан останнього, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним або іншою юридичною чи фізичною особою застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також майновий та сімейний стан останнього, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком дії до 25 жовтня 2022 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є - 25 жовтня 2022 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений об 11.45 годині 31 серпня 2022 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1