КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3184/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 липня 2022 року,

за участю:
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2022 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 21.07.2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Pocco X3NFC моделі M2007J20CG IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 із сім картою з номером НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з такими висновками слідчого судді, представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2022 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Апелянт зазначає, що ухвала про арешт майна виносилась без участі ОСОБА_6 , а про наявність вказаної ухвали стало відомо 03 серпня 2022 року при отриманні відповіді на адвокатський запит.

Сторона захисту вказує, що апеляційна скарга подана 05.08.2022 року, а тому строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_7 вважає, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням норм кримінального процесуального закону, відтак має бути скасована.
В доводах апеляційної скарги представник зазначає, що мобільний телефон, вилучений під час обшуку, не являвся предметом обшуку, а дозволу на його вилучення у слідчого не було. Отже, вилучення вказаного мобільного телефону в ході обшуку було незаконним.
Прокурором та слідчим суддею не наведено жодних обґрунтованих підстав щодо наявності конкретних відомостей, чи слідів кримінального правопорушення на мобільному телефоні ОСОБА_6 , таким чином вказане майно не може бути визнане речовим доказом. А зберігання фото чи картинок, на яких зображені предмети схожі на зброю - не заборонено законодавством України.
Слідчим суддею не перевірено всі обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні та не досліджено всі подані докази, отже рішення щодо розгляду клопотання про арешт майна прийнято передчасно.
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, надіславши клопотання в якому вказав причини своєї неявки, разом з тим не надавши будь-яких підтверджуючих документів.
Враховуючи вищевказане, з метою забезпечення розгляду апеляційної скарги у розумний строк, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Апелянт зазначила, що про наявність оскаржуваної ухвали стало відомо лише 03.08.2022 року, а згідно матеріалів провадження апеляційну скаргу було подано 05.08.2022 року, тобто в розумінні ч. 2 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим такий строк не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, ГСУ СБ України за процесуальним керівництвом другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 30.05.2022 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.
Органом досудового розслідування зазначено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетний до організації каналу незаконного переміщення в Україну через митний кордон, з приховуванням від митного контролю, вогнепальної зброї, боєприпасів та інших засобів ураження, а також їх незаконного збуту на території України.
21.07.2022 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 (адреса проживання ОСОБА_6 ) вилучено предмет схожий на рушницю (карабін) Fz7.62M964 із заводським номером НОМЕР_4 та мобільний телефон марки Pocco X3NFC моделі M2007J20CG IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 із сім картою з номером НОМЕР_3 в ньому.
21.07.2022 року вказаний телефон було оглянуто та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. В ході огляду вказаного телефону було встановлено, що у ньому містяться відомості про інших можливих співучасників даного злочину, фотографії предметів, схожих на вогнепальну зброю, листування у месенджерах ОСОБА_6 з іншими співучасниками про можливість незаконної купівлі-збуту вогнепальної зброї та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 липня 2022 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 21.07.2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою:

АДРЕСА_1 , а саме:
- мобільний телефон марки Pocco X3NFC моделі M2007J20CG IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 із сім картою з номером НОМЕР_3 .
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може бути знищене, приховане, арешт на нього слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Представник власника майна у доводах апеляційної скарги посилається на те, що дозвіл на вилучення мобільного телефону марки Pocco X3NFC моделі M2007J20CG IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 із сім картою з номером НОМЕР_3 , ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 08.07.2022 року не надавався, - тобто, таке майно вважається тимчасово вилученим.
У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої її було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої її було вилучено.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий 21.07.2022 року звернувся в відповідним клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , дане клопотання зареєстроване Шевченківським районним судом міста Києва 22.07.2022 року, що ніяким чином не порушує вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до матеріалів провадження, прокурор, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, долучив до матеріалів провадження постанову про визнання речовим доказам від 21.07.2022 року зокрема і мобільного телефону марки Pocco X3NFC моделі M2007J20CG IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 із сім картою з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні 0000236 від 30.05.2022 року, оскільки останній бувзнаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також може містити сліди вчинення протиправної діяльності та відомості, що можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, шляхом винесення про це постанови, в якій зазначено підстави для визнання його речовим доказом.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, вилучене 21.07.2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , з тих підстав, що вищезазначене майно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, відповідно до матеріалів справи не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 липня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 21.07.2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Pocco X3NFC моделі M2007J20CG IMEI НОМЕР_5 із сім картою з номером НОМЕР_3 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4