Справа № 503/1041/21
Провадження № 1-кп/503/66/21
УХВАЛА
Іменем України

02 травня 2022 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Кодимського районного суду Одеської області від 10.11.2021 року про закриття кримінального провадження №0000236 від 14.04.2021 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

встановив:
Прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що в резолютивній частині ухвали суду від 10.11.2021 року не вирішено питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в порядку ст.285 КПК України. З огляду на це, просить додати до резолютивної частини цього судового рішення абзац наступного змісту: « ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності звільнити».

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, а тому суд, враховуючи положення ч. 2 ст.379 КПК України, вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, які стосуються розгляду заяви, вбачається наступне.

Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 10.11.2021 року заяву потерпілої ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення задоволено, а кримінальне провадження №0000236 від 14.04.2021 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Так, судове рішення має бути викладено чітко, зрозуміло, грамотно (тобто не містити граматичних і стилістичних помилок, виправлень), а також повинно бути точним.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Так однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення". Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необгрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Передбачену цією статтею, а також ч. 5 ст. 371 КПК можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив (постановив) рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання в цілому судового рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені в порядку, передбаченому коментованою статтею, застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Отже, виправлення допущених у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цього судового рішення.

Ініціатива щодо виправлення в судовому рішенні описок і арифметичних помилок може виходити від будь-кого з учасників кримінального провадження, інших заінтересованих осіб чи самого суду незалежно від того, набрало це рішення законної сили чи ні.

Ч. 5 ст. 371 КПК України передбачено, що виправлення в судовому рішенні мають бути засвідченні підписами суддів того складу суду, який його ухвалив.

Згідно з висновками викладеними в постанові колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 липня 2018 року (справа №127/13656/16-к), питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.

Відповідно до правової позиції, викладеній в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 серпня 2015 року, (справа №5/1787км.15), внесення виправлень, до резолютивної частини судового рішення, яке передбачає зміну норми закону про кримінальну відповідальність, за якою засуджується особа, не може бути здійснена у порядку ст. 379 КПК України.

В даному випадку під час вирішення питання щодо можливості закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення суд не встановлював сам факт вчинення кримінального правопорушення, винуватості чи невинуватості особи обвинуваченого та не досліджував докази та тих обставин чи було дотримано інші вимоги процесуального закону під час провадження у справі.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для внесення виправлення у рішення суду, оскільки вказане, на переконання суду, не є опискою, а висновком суду.

Отже, суд вважає, що заявником фактично порушено питання про зміну судового рішення шляхом внесення до нього іншої підстави закриття кримінального провадження, що не може бути предметом судового розгляду, який проводиться судом за правилами ст. 379, 380 КПК України, а тому заява про виправлення зазначеної описки у судовому рішенні задоволена бути не може.

Крім того, як роз`яснив ВС у справі №712/1710/19 відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі відповідної ухвали суду, що виключає одночасно прийняття ним рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 379 КПК України, суд,

Встановив:
У задоволенні заяви прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Кодимського районного суду Одеської області від 10.11.2021 року про закриття кримінального провадження №0000236 від 14.04.2021 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області.

Суддя
Кодимського районного суду ОСОБА_1