Справа № 447/1918/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/816/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
апелянта ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах Миколаївського КП «Житлово-комунального управління», на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 7 вересня 2022 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000210 від 25 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

цією ухвалою, відмовлено у задоволенні скарги представника МКП «ЖКУ» - адвоката ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000210 від 25 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 4 ст. 190 КК України.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , в інтересах МКП «ЖКУ», подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суд Львівської області від 7 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу якою скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000210 від 25 червня 2022 року, направити у ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Судом першої інстанції не взято до уваги незаконність, необґрунтованість та передчасність винесення постанови про закриття кримінального провадження. Окрім того, не враховано, що старшим слідчим ОСОБА_7 не було досліджено всіх матеріалів кримінального провадження, зокрема: договір №1 про відступлення права вимоги від 29 травня 2019 року, договір №2 про відступлення права вимоги від 29 травня 2019 року, не вилучено та не досліджено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог укладених ТзОВ « А. Омега» на суму 1090000 грн.

Наголошує, що службовими особами ТзОВ «А.Омега», протиправно з корисливих мотивів, шляхом обману вчинені дії, зокрема: зараховано 3% річних та інфляційні нарахування на вимогу, яка була відступлена та завідома їм не належить.

Окрім цього, зазначають, що секретар судового засідання ОСОБА_8 є близьким родичем старшого слідчого ОСОБА_7 , а отже зобов`язаний був заявити собі самовідвід, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала була прийнята незаконним складом суду.

26 вересня 2022 року на електронну пошту суду надійшло клопотання від прокурора ОСОБА_9 у якій він просить проводити розгляд скарги адвоката ОСОБА_6 у його відсутності.

Зазначає, що апеляційна скарга адвоката є безпідставною та просить відмовити у її задоволенні.

Звертає увагу на те, що у листі ТзОВ «А.Омега» від 30 травня 2019 року №30/05-2, зазначено про те, що з метою врегулювання зобов`язань перед ТзОВ «А.Омега», МКП «ЖКУ» надано згоду на залучення третіх осіб до врегулювання заборгованості і відповідно на врегулювання зазначеної заборгованості було укладено ряд договорів, зокрема: договір позики від 27 грудня 2017 року, відповідно до якого ТОВ «Інвестиційна компанія «Екотех» надало позику ТОВ «А.Омега» на суму 1 090 000 грн. В подальшому було укладено ряд договорів про які зазначалося вище зокрема: договір про відступлення права вимоги згідно якого, ТзОВ «Інвестиційна фірма «Екотсх» передало право вимоги до ТзОВ «А.Омега» за договором позики на користь ТОВ «Грінера Україна» та ТОВ «Галичінвсстком»; договору №1 про відступлення права вимоги від 29 травня 2019 року та договору № 2 про відступлення права вимоги від 29 травня 2019 року за якими ТзОВ «А.Омега» передало право на стягнення на користь ТОВ «Грінера Україна» та ТОВ «Галичінвестком». Даний лист надійшов до МКП «ЖКУ» 09 серпня 2019 року.

Також, зауважує, що 9 липня 2022 року старшим слідчим ОСОБА_7 відмовлено у визнанні МКП «ЖКУ» потерпілим у кримінальному провадженні №0000210 від 25 червня 2022 року, дану постанову МКП «ЖКУ» оскаржувала в Миколаївському районному суді.

З урахуванням ч. 4 ст. 405 КПК України та клопотання прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що неявка прокурора не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, кримінального провадження № 0000210 від 25 червня 2022 року, колегія суддів вважає, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як встановлено колегією суддів апеляційного суду старшим слідчим СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000210 від 25 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження №0000210 від 25 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 190 КК України, встановлено, що слідчим за час досудового розслідування було допитано директора МКП «ЖКУ» ОСОБА_10 у якості свідка за участі адвоката ОСОБА_11 ; допитано комерційного директора ТОВ «А.Омега» ОСОБА_12 у якості свідка; долучено рішення Госпожарського суду Львівської області у справі №914/3766/21 за позовом ТОВ «А.Омега» до МКП «ЖКУ» про стягнення заборгованості нарахованої на загальну суму основного боргу за певний період, передбачену ст. 625 ЦК України, яким позов задоволено частково; долучено копії договорів про відступлення права вимоги, зарахування зустрічних однорідних вимог, копії відповідей на адвокатські запити, копії документів з виконання рішення Господарського суду Львівської області від 15 квітня 2016 року у справі №914/4121/15; копію мирової угоди між МКП «ЖКУ» та ТОВ «А.Омега», копії договорів між останніми з додатками до таких.

З рішення Господарського суду Львівської області №914/3766/21 від 19 травня 2022 року , за позовом ТзОВ «А.Омега» до МКГІ «ЖКУ» про стягнення 702 428,55 грн. встановлено, що позивач вказав, що в процесі примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області від 15 квітня 2016 року у справі № 914/4121/15, на підставі наказу від 19 травня 2016 року про примусове виконання рішення у справі № 914/4121/15, про стягнення з відповідача в користь позивача 2 617 057,54 грн. суми основного боргу, 336 345,66 грн. пені, 69 262,40 грн. 3 % річних та 1 046 823,02 грн. інфляційних втрат та 61 042,33 грн. судового збору, разом 4 130 530,95 гри, відповідачу було зменшено загальну суму стягнення на 1 090 000,00 грн. Підставою такого зменшення були два правочини - відступлення права вимоги. Відповідно до умов зазначених договорів, позивач відступив новим кредиторам, а саме ТзОВ «Грінера Україна» та ТзОВ «Галичінвестком» право вимоги за рішенням господарського суду Львівської області у справі № 914/4121/15 на суму 664 900.00 грн. та відповідно на 425 100,00 грн. суми основного боргу.

Зі змісту даних договорів та з правового аналізу норми ст. 514 ЦК України і чинної вбачається, що до ТзОВ «Грінера Україна» перейшло обмежене право вимоги - лише право стягнути 664 900,00 гри, а до ТзОВ «Галичінвестком» - право стягнути 425 100,00 грн. без субсидіарних прав, тобто право на нарахування та стягнення з боржника 3 % та інфляційних втрат після передання права вимоги до ТзОВ «Грінера Україна» та ТзОВ «Галичінвестком» не перейшло. Сума переданої вимоги є обмежена та не передбачає права на додаткові нарахування. Відтак останні залишені за позивачем, що жодним чином не впливає на суть спірних правовідносин і заявлених позовних вимог. Після укладення договорів про зарахування зустрічних вимог, загальна сума заборгованості зменшилася на 1 090 000.00 грн., але зменшилася загальна сума заборгованості, яка складається із суми основного боргу, пені, 3 % річних, інфляційних втрат та судового збору. Незважаючи на зменшення заборгованості в розмірі 1 090 000,00 грн. та здійснення часткових оплат відповідачем у межах виконавчого провадження, передчасно констатовано факт, що саме ці суми погасили основну суму боргу в розмірі 2 617 057,54 грн., зважаючи і на норму статті 534 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Разом з тим, при обрахунку 3 % річних та інфляційних нарахувань позивач виходив із правової позиції Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 914/712/16, та базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, була сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2018 року у справі № 914/712/16, зазначив, що у розумінні ст. 625 ЦК України, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» на користь ТзОВ «А. Омега» 220 693,24 - 3% річних та 481 735, 31 грн.- інфляційних втрат за період з 07 грудня 2018 року по 28 вересня 2021 року.

З огляду на досліджене, слідчим в оскаржуваній постанові було слушно звернуто увагу на те, що рішенням Господарського суду Львівської області від 19 травня 2022 року у справі №914/3766/21 встановлено, що ТОВ «А.Омега» не приховувала факту укладення договорів про відступлення права вимоги за укладеними між заявником та ТОВ «А.Омега» договорами, з посиланням на відповідні докази.

Висновок старшого слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України ґрунтується на всебічному, повному дослідженні усіх обставин кримінального провадження, належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та з таким висновком слідчого погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Слідчий суддя під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства та дійшов правильного висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Окрім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками слідчого судді місцевого суду, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Що стосується аргументів апеляційної скарги, що секретар судового засідання ОСОБА_8 є близьким родичем старшого слідчого ОСОБА_7 , а отже зобов`язаний був заявити собі самовідвід, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала була прийнята незаконним складом суду, то такі не заслуговують на увагу колегії суддів.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

З матеріалів судової справи та апеляційної скарги не вбачається, що в секретаря судового засідання були підстави для самовідводу від участі в дані справи, окрім того апелянтом не доведено, що секретар судового засідання та слідчий є близькими родичами.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що у ході досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, тому постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА

ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 7 вересня 2022 року про відмову у задоволенні скарги представника Миколаївського КП «ЖКУ» - адвоката ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000210 від 25 червня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунального управління» без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4