Справа № 522/7892/22
Провадження № 1-кп/522/1918/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000157 від 18 червня 2022 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Березівка, Одеської області, громадянка України, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачена - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000157 від 18 червня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України.
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси призначено підготовче судове засідання у цій справі.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказав, що вона складена відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу добровільно.
Обвинувачена під час підготовчого судового засідання просила затвердити угоду про визнання винуватості, зазначила, що наслідки невиконання угоди їй зрозумілі, підтверджує добровільність її укладення.
Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості, підтвердив добровільність її укладення.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження із угодою про визнання винуватості суд дійшов висновку про таке.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Згідно зі ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
-умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
-умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
-умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
-існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
-очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
-відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Під час підготовчого судового засідання, суд розглянувши обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості дійшов висновку, про не відповідність останньої вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України та Закону України про кримінальну відповідальність, виходячи із такого.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
2. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
3. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
4. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, може бути призначене за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 цього Кодексу.
Як вбачається з угоди про визнання винуватості, та обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, який карається обмеженням волі на строк до 5 років, або позбавленням волі на той самий строк із конфіскацією майна чи без такої. Указаний злочин є злочином проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, тобто посягає на основоположні принципи побудови суспільства, а тому не зважаючи на розмір кримінального покарання передбаченого санкцією статті, за своєю суттю є більш тяжким злочином ніж будь-який інший злочин, за який передбачено таке ж покарання у будь-якій іншій сфері правовідносин.
Суд враховує, що військова агресія російської федерації триває до цього часу. Призначення покарання, яке узгоджене сторонами кримінального провадження, без встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, системного аналізу особи обвинуваченого та умов, що спонукали до вчинення цього злочину, за таких обставин явно не відповідають інтересам суспільства.
Варто зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Загальними повноваженнями суду на будь-якій стадії судового провадження, є перш за все реалізація завдань Кримінального процесуального провадження через інститут судового контролю за діями органів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, що мають наслідком щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З урахуванням вище викладеного, суд дійшов до переконання про неможливість затвердження даної угоди із мотивів, що наведені вище.
Зважаючи на те, що до суду надійшов обвинувальний акт складений за результатом досудового розслідування, суд дійшов висновку, про відсутність перешкод призначення судового розгляду, та достатність підстав для призначення судового розгляду у судовому засіданні, з огляду на таке.
Дане кримінальне провадження підсудне Приморському районному суду м. Одеси.
Підстав для закриття або повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків судом не вбачається. Клопотань про здійснення виклику певних осіб, суду не заявлено.
З`ясовуючи питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, обвинуваченого, захисника.
Підстави для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, в зв`язку з чим суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта.
Керуючись ст.ст. 314-316, 372, 474 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 27 червня 2022 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 - відмовити.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадження № №0000157 від 18 червня 2022 року, щодо обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України, на 14 липня 2022 року о 10 годині 30 хвилин в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси у залі судових засідань № 231, з проведенням судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання викликати учасників судового провадження зазначених у ч. 2 ст. 314 КПК України: прокурора, обвинувачену, захисника.
Повідомити учасників судового провадження про час та місце проведення судового засідання.
Явка учасників судового провадження є обов`язковою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Віктор ПОПРЕВИЧ
05.07.2022