Справа № 298/311/22
Номер провадження 1-кс/298/84/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області 17 березня 2022 року надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та про загальну мобілізацію згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, а також існуючу заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім виключень вказаних у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою уникнення мобілізації мав намір незаконно потрапити через державний кордон України до країн Європейського Союзу, в результаті чого у невстановлений досудовим розслідуванням час через невстановлену на даний час досудовим розслідуванням особу під приводом переміщення автомобіля через державний кордон України в Словацьку Республіку, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_7 , про свій намір перетнути державний кордон України.
Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи групою осіб, за попередньою домовленістю із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час 14.03.2022 року зустрів в м.Мукачево маршрутне таксі, звідки забрав документи, а саме: підроблену довідку військово-лікарської комісії №17/101/1321, видану ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_6 щодо непридатності останнього до проходження військової служби в ЗСУ.
У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час 16.03.2022 року, ОСОБА_8 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на сприяння у незаконному переправленню осіб через державний кордон України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи біля замку «Паланок» в м. Мукачево, зустрів та передав ОСОБА_6 підроблену довідку військово-лікарської комісії №17/101/1321 ІНФОРМАЦІЯ_3 , видану на його ім`я, та надав поради і вказівки про місце перетину державного кордону України в Словацьку Республіку, а саме: КПП «Малий Березний - Убля».
Обумовивши план незаконного перетину державного кордону України, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виїхали окремо на своїх автомобілях з м.Мукачево в напрямку КПП «Малий Березний - Убля», що в с.Малий Березний Ужгородського району Закарпатської області. 16.03.2022 року о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_8 на автомобілі марки «Ніссан», державний номерний знак якого не встановлено, зупинився на автозаправній станції «ОККО», яка розташована по вул.Ублянській в с.Малий Березний неподалік КПП «Малий Березний - Убля». В той момент на пасажирське сидіння до ОСОБА_8 підсів ОСОБА_6 , який запропонував ОСОБА_8 незаконним шляхом перемістити його грошові кошти в сумі близько 20 000 Євро через КПП з подальшим їх отриманням на території Словацької Республіки. Погодившись на пропозицію, ОСОБА_8 на автомобілі першим перетнув держаний кордон України в Словацьку Республіку, де став чекати на ОСОБА_6 , який разом із підробленою довідкою військово-лікарської комісії №11/101/1321, виданою ІНФОРМАЦІЯ_3 на його ім`я, перетинав кордон в пішому порядку. Однак ОСОБА_8 , не дочекавшись на Словацькій стороні ОСОБА_6 , повернувся назад в Україну в пішому порядку.
Таким чином, ОСОБА_8 сприяв ОСОБА_6 у незаконному його переправленню через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок та засобів, де 16.03.2022 близько 20 години 05 хвилин ОСОБА_6 був затриманий працівниками Державної прикордонної служби України.

Вказується, що дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 17 березня 2022 року за ч.2 ст. 332 КК України.

Зазначається, що 17 березня 2022 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Діпкун Зейського району Амурської області Російська Федерація, мешканець АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, із вищою освітою, непрацюючий, раніше не судимий, був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
В ході проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_8 вилучено: білий паперовий конверт, в якому наявні грошові кошти в сумі 4000 Євро, 5556 американських доларів, 20 гривень - упаковано до спецпакету НПУ SUD 2030492; та особисті речі ОСОБА_8 : матерчата сумка чорного кольору, в якій паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_8 , два паспорти для виїзду за кордон, ключ-рибка з логотипом «Майбах», ключі від будинку, USВ-кабель, чорного кольору гаманець із наявними 10-ма банківськими картками, посвідченням водія ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію на автомобіль марки «Мерседес Віто», грошові кошти: 7466 гривень різними купюрами, 1350 американських доларів, мобільний телефон марки «Айфон 12» смарт годинник.

Посилається, що 17 березня 2022 року вилучені речі визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

На думку слідчого, з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що виявлені речі та предмети мають важливе значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому, необхідно накласти арешт з метою їх збереження та проведення експертиз та слідчих дій, оскільки такі є речовими доказами по кримінальному провадженні №0000031 від 17.03.2022 року за ч.2 ст.332 КК України.

У письмових запереченнях на клопотання про арешт майна адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , вказує на те, що накладення арешту на майно ОСОБА_8 є безпідставним, клопотання слідчого необгрунтованим, так як відсутні будь-які умови та обставини, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України, як підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Зазначає, що слідчий в клопотанні не вказує у чому саме полягає потреба у збереженні речових доказів, як вилучені речі можуть бути використані у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, не зазначає про ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна. Слідчий жодним чином не звертає увагу на те, що таке майно може взагалі бути використано під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також те, що без наявності вказаних речей та предметів не видається можливим проведення низки експертних досліджень, які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування для встановлення наявності слідів злочину на вищевказаних об`єктах.
Наголошується, що ОСОБА_8 не має будь-якого наміру переховуватися від слідства/суду, місцем його проживання є АДРЕСА_2 , він позбавлений реальної можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи предметів, які можливо і мають якесь істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи зібрані органом досудового розслідування та перевірені. Відтак, немає підстав стверджувати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування такого заходу кримінального провадження як арешт майна.
Стверджується, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених законом, не зазначено чим вони підтверджуються, до клопотання не додано конкретних і достатніх для цього матеріалів.
Посилається, що ОСОБА_8 є батьком неповнолітніх дітей, самостійно утримує сім`ю, оскільки його дружина займається питанням догляду за дітьми, активно приймає участь у допомозі громадянам України, які вимушено переселені на територію Закарпатської області у зв"язку із збройною агресією РФ, також час від часу приймає участь у завезенні гуманітарної допомоги різного характеру на територію України для подальшої передачі, зокрема, і військовослужбовцям ЗСУ. Втрата права користування вилученим майно поставить під загрозу фінансове благополуччя вказаної родини.
Просить у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_8 відмовити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що клопотання про арешт майна подавалось в межах строку визначеного КПК України для повідомлення особі про підозру, оскільки особа була затримана в порядку ст.208 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_8 наразі перебуває на волі, звільнений після затримання, слідство не здобуло відомостей, які б становили будь-яку доказову базу за ст.332 КК України, ОСОБА_8 не повідомлено про підозру, вилучені в нього речі постановою слідчого визнані речовими доказами. Водночас зауважив, що підозра ОСОБА_9 прокуратурою не погоджена, така останньому не повідомлена, оскільки відсутні дані, які б підтверджували обгрунтованість підозри. Висловив позицію про те, що потреба в накладенні арешту відпала, однак підтримав клопотання про арешт майна, просив таке задовольнити з підстав наведених в ньому.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заперечив проти клопотання про арешт майна, зазначивши, що мотиви сторони захисту наведені в письмових запереченнях. Наголосив на відсутності підстав для накладення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За своїм змістом клопотання про арешт майна є неконкретним та необгрунтованим, не містить конкретної підстави і мети арешту вилученого майна, а також відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.
Цитування в тексті клопотання положень ст.170 КПК України не підтверджує такої підстави і мети арешту вилученого майна, що зазначені в загальних рисах і неконкретно.
В той же час, прокурором в ході судового розгляду не наведено підстави і мети арешту вилученого майна, обґрунтування необхідності арешту майна, позиція сторони обвинувачення щодо підтримання клопотання про арешт майна зводиться до формальної вимоги щодо цього з озвученням того, що фактично потреба в арешті вилучених в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_8 речей відпала, останньому про підозру не повідомлено, які дані для встановлення обставин кримінального правопорушення можуть містити вилучені речі не відомо.
У клопотанні про арешт майна не наведено, з якою метою необхідно накласти арешт, в позбавленні якого права полягає арешт майна, також не обґрунтовано необхідність арешту майна та не наведено ризиків знищення або пошкодження відповідного майна, на яке просить накласти арешт слідчий.
Також стороною обвинувачення не зазначено, чи відповідає вказане у клопотанні майно, на яке просить накласти арешт, критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, якщо так, то до яких саме та на якій підставі. Зазначені обставини також не доведені в судовому засіданні прокурором.
З урахуванням вищенаведеного слідчий суддя доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні в порядку ч.1 ст.173 КПК України не доведено необхідності накладення арешту на вилучене майно та не доведено наявності ризиків.
Відповідно до вимог ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , що погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1