В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 23.09.2022 року у кримінальному провадженні № 1-кп/308/980/22 (справа № 308/12698/22), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 від 15 липня 2022 року, про обвинувачення, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Анталовці, Ужгородського району, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2022 року приблизно о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля узбіччя дороги будинку АДРЕСА_1 , вступив у словесний конфлікт, із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння з рівнем алкоголю в крові 2,67 проміле, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, задав ОСОБА_6 правою рукою, стиснутою в кулак, один удар в область голови, а саме у верхню праву частину чола, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а саме:
тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в склеру правого ока та синця на шкірних покривах обличчя в правій підочній ділянці у вигляді забійної гематоми чола справа, які мають скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, й згідно з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, які належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності;
тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої щелепи праворуч без зміщення уламків з патологічним вмістом в клітинних решітчастого лабіринту, які потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня, та згідно з п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості;
тілесні ушкодження у вигляді перелому надорбітальний лобної кістки справа без зміщення уламків, які були небезпечними для життя в момент їх спричинення, які згідно з пп. «б» п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, що належать до тяжких тілесних ушкоджень.
З огляду на вказане своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, що були небезпечними для життя в момент їх заподіяння.
Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Угода про визнання винуватості від 23.09.2022 року була укладена між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника підозрюваного ОСОБА_5 .
При укладанні угоди сторонами враховано такі обставини:
1) потерпілий не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором;
2) під час досудового розслідування підозрюваний активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин скоєння вказаного кримінального провадження, а також щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завданий збиток; вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння;
3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду провадження та заощадженні бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням;
4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Сторони дійшли згоди, що: за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 необхідно, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені щ нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно погодився на призначення йому обумовленого сторонами угоди вищевказаного покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Санкція ч. 1 ст. 121 КК України (у редакції станом на 15 липня 2022 року дату вчинення кримінального правопорушення) передбачала покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Вказане кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_4 , чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
На всі запитання ОСОБА_4 відповів «так».
Після роз`яснення ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.
Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заявою від 22.09.2022 року надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 . Зазначив, що матеріальних претензій до ОСОБА_4 не має.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України), добровільне відшкодування завданого збитку (п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України).

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 67 КК України, визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України).

У якості даних, які характеризують особу обвинуваченого суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Анталовці, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянин України, українець, із середньою освітою, має зареєстроване місце проживання за яким проживає фактично за адресою: АДРЕСА_1 , за яким характеризується нейтрально, та міцні соціальні зв`язки матір - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Захисник обвинуваченого також наполягав на її затвердженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 23.09.2022 року і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України слід звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування остаточно призначеного покарання терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України слід також покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно положень ч. 1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як зазначено у ч. 11 ст. 182 ЦПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив суд повернути заставу заставодавцю ОСОБА_8 у розмірі 49 620,00 грн., внесену нею за квитанцією від 18.07.2022 року № за обвинуваченого ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки стаття 182 КПК України не встановлює строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, такий запобіжний захід є безстроковим, та того факту, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, вважає за можливе припинити дію запобіжного заходу у вигляді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та повернути повністю заставодавцю ОСОБА_8 заставу у розмірі 49 620,00 грн., внесену нею за квитанцією від 18.07.2022 року № за обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки застава, не була звернена в дохід держави.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов заявлено не було.
Керуючись ст. ст. 182, 203, 373, 374, 475, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 23.09.2022 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника підозрюваного ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування остаточно призначеного покарання терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Припинити дію запобіжного заходу у вигляді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути повністю заставодавцю ОСОБА_8 заставу у розмірі 49 620,00 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень), внесену нею за квитанцією від 18.07.2022 року № за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 , що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику, а також направити поштою потерпілому.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1