ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/118/20 Номер провадження 11-кп/814/459/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів; ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Полтава кримінальне провадження № 00000393 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Ковалі Хорольського району, Полтавської області, громадянка України, заміжня, освіта середня, працююча дояркою в СТОВ «Ковалі» мешканка АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, раніше не судима-,

визнана винуватою в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Запобіжний захід відносно неї не застосовувався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті злочину, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер не відомий, у часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди 3459, 58 грн. Стягнути з ОСОБА_7 , на користь потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер не відомий, у часткове відшкодування завданої моральної шкоди 5 000, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер не відомий, витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 925, 00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Скасовано арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 10.09.2019 року.

Вирішено долю речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
За вироком суду, ОСОБА_7 скоїла кримінальне правопорушення за наступних обставин:

06.09.2019 року близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в АДРЕСА_2 на земельній ділянці ОСОБА_11 , в ході сварки з ОСОБА_10 діючи умисно, на грунті раптово виникли неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, взявши обома руками за держак лопату, нанесла останньому один удар металевою частиною лопати в область голови, чим спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рубаної рани в області зовнішнього кута надбрівної дуги, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 85 від 04.10.2019 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я..

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з рішенням суду адвокатом в інтересах обвинуваченої подана апеляційна скарги в якій ставиться питання про скасування вироку суду та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_7 виправдати за недоведеністю її участі у вчиненні злочину.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, також необ`єктивно дослідженні докази, були допущені грубі порушені норми допиту свідка.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачена та її захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і грунтується на сукупності зібраних у кримінальному провадженні та ретельно досліджених у судовому засіданні доказів, оцінених з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Такий висновок суду детально проаналізований і належним чином вмотивований у вироку, з чим погоджується і апеляційна інстанція.

Свій висновок суд першої інстанції, не зважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_9 своєї вини у вчиненому обгрунтував наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.09.2019 року, згідно якого надійшла усна заява від ОСОБА_10 про нанесення йому в с.Ковалі Лубенського району Полтавської області 06.09.2019 року ОСОБА_7 в ході сварки лопатою тілесних ушкоджень (т.1 а.с.193);

-показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який показав суду, що 06 вересня 2019 року близько 19 години йому зателефонувала дружина і повідомила що ОСОБА_7 біля двору своєї дочки зачіпала їх малолітнього сина. Потерпілий під`їхав до вищевказаного домогосподарства і побачив ОСОБА_7 на огороді. Він підійшов до ОСОБА_7 і задав їй питання про те, до яких пір вона буде зачіпати його сім`ю, але вона не відреагувала і потерпілий наступив на лопату, якою вона копала картоплю.

Обвинувачена вихопила лопату і хотіла його вдарити, але потерпілий перехопив лопату рукою. В цей момент прибіг ОСОБА_12 - чоловік обвинуваченої з великим ножем і почав ним махати перед потерпілим. Потерпілий почав відступати назад, перечепився і впав. В цей момент чоловік обвинуваченої насів на потерпілого і придавив ножем йому живіт. В цей момент ОСОБА_7 вдарила потерпілого по голові по лобі над правою бровою металевою частиною лопати, від чого останній втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то біля нього була його дружина, а обвинувачена з чоловіком почали йти з огороду. Також там були дочка та зять обвинуваченої.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який показав суду, що є зятем обвинуваченої ОСОБА_7 . В той вечір він перебував в дворі і почув з огороду, як потерпілий ОСОБА_10 почав кричати на обвинувачену ОСОБА_7 . Свідок поїхав велосипедом подивитись в чому справа. Коли приїхав, то побачив на огороді тестя ОСОБА_12 з тещею та ОСОБА_10 , який лежав не землі і в нього на лобі була подряпина і кров. Самого удару він не бачив. В цей момент підійшла дружина потерпілого. Свідок забрав лопату та в подальшому передав її працівникам поліції;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка показала суду, що вона є дружиною потерпілого. Ввечері 06 вересня 2019 року ОСОБА_7 біля двору своєї дочки зачіпала їх малолітнього сина, про що вона повідомила своєму чоловікову по телефону.

-витягом з ЄРДР за №0000393 від 07.09.2019 року о 10:40 год. про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.2 КК України (т.1 а.с.192);

-висновком судово-медичної експертизи № 85 від 16.09.2019 року - 04.10.2019 року, згідно якого у ОСОБА_10 встановлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рубаної рани в області зовнішнього кута надбрівної дуги, що утворилися від одноразової дії предмету із загостреним краєм. Таким предметом могла бути загострена металева частина лопати. Дані тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 міг знаходитися як у вертикальному так і горизонтальному положеннях тіла або близькому до них та переважно обличчям до нападника. Встановлено малу вірогідність утворення вищевказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння на виступаючі предмети з висоти власного зросту. У ОСОБА_10 не виявлено тілесних ушкоджень, які вказували б на можливу боротьбу чи самооборону. Вищевказані тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок нанесення ударів потерпілим іншій людині(т.1 а.с. 203, 204);

-протоколом огляду предмету від 07.09.2019 року та фототаблицею до нього згідно якого оглянуто та вилучено в ОСОБА_13 лопату, яку він 06.09.2019 року забрав з огороду, де нею копала картоплю обвинувачена (т.1 а.с. 206-208);

- протоколом проведення слідчого експертименту за участю обвинуваченої ОСОБА_7 та фототаблицею до нього від 18.01.2020 року, в якому зафіксовано порядок дій обвинуваченої ОСОБА_7 під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 (т.1 а.с. 213-222);

З огляду на викладене, суд приходить до правильного висновку, що своїми діями ОСОБА_9 умисно заподіяла потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та вважав, що в ході судового розгляду справи вина обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, є доведеною і кваліфікація її дій за ч.2 ст.125 КК України є вірною, з чим погоджується і колегія суддів.

За наведеного, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , щодо незаконності та необґрунтованості вироку суду першої інстанції, та відсутності в діях обвинуваченої ОСОБА_9 складу інкримінованого злочину, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються об`єктивно з`ясованими обставинами, які підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду і належно оціненими судом першої інстанції.

При призначенні покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, повною мірою дотримався вимогст.ст.50, 65 КК України, оскільки врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, кваліфікується як кримінальний проступок, дані про особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того, призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України за своїм видом цього Кодексу, узгоджується з роз`ясненнями які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

За наведених обставин, врахувавши, що загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання, з врахуванням вище викладеного, тяжкість злочину, характер, обставини та наслідки його вчинення, особу винної, суд прийшов до правильного висновку про можливість призначити ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу, яке є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційних скаргах не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його скасування і закриття кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом 3-х місяців з моменту її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_15