Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

03 травня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000013 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року стосовно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дивин Кобринського району Брестської області Республіки Білорусь, громадянина України, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК) на два роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуті частини покарання за вироками Кузнецовського міського суду Рівненської областівід 25 січня 2021 року та Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2021 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки три місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з дня початку відбуття ним покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2021 року.
Судом вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.
Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що він 03 лютого 2021 року близько 15 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні відділу культури та туризму виконавчого комітету Вараської міської ради, що розташований за адресою: м-н Перемоги, 23, м. Вараш, Рівненської області, у власних справах, зайшов до кабінету № 4 вказаного відділу, який на той час був відчинений та маючи умисел на викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_8 кошти в сумі 2 000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв останній майнову шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить вказаний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч.4 ст.70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2021 та цим вироком, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки два місяці. На підставі ст.71 КК, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за вироком Кузнецовського міського суду від 25.01.2021, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки три місяці.
На обґрунтування цих вимог зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 вчинив злочин 03.02.2021, тобто до постановлення вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2021, а тому при призначенні обвинуваченому остаточного покарання слід застосувати ст.70 КК до вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2021 та ст. 71 КК України до вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25.01.2021.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Як передбачено ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК імперативно визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, ухвалюючи цей вирок, не дотримався належним чином вказаних вимог закону.

Зокрема, як вбачається з матеріалів цього кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 03 лютого 2021 року кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК. Тобто, вказаний злочин було вчинено ОСОБА_5 до ухвалення 02.03.2021 вироку Ковельським міськрайонним судом Волинської області.

Згідно припису ч.4 ст.70 КК, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті (призначення покарання за сукупністю злочинів), призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

При цьому, згідно з ч.1 ст.71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Проте місцевий суд, призначаючи ОСОБА_5 остаточне покарання лише за правилами ст.71 КК, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не застосувавши закон, який підлягав застосуванню, тобто приєднання за сукупністю злочинів вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2021 на підставі ч.4 ст.70 КК.

За наведених обставин колегія суддів вважає слушними апеляційні доводи сторони обвинувачення щодо неправильного застосування місцевим судом закону про кримінальну відповідальність, однак враховуючи, що цим не погіршується становище обвинуваченого, то відсутні підстави для ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції, як це передбачено ст.420 КПК, а тому вказаний вирок слід змінити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_5 змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2021 та цим вироком призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки два місяці.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25.01.2021, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки три місяці позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 у той самий строк з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3