Справа № 136/663/22
провадження №1-кс/136/184/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду у Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 27.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Словянськ Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор у кримінальному провадженні - начальник Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із можливістю внесення застави у якості альтернативного запобіжного заходу.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , будучи згідно наказу № 7к від 07.04.2017 призначеним на посаду директора ТОВ «ТОРГБК «Будівельник» та в силу займаної посади та посадових обов`язків, визначених статутом вказаного суб`єкта господарювання, виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, тобто в силу ч. 3 ст. 18 КК України будучи службовою особою приватного права, діючи із злочинним умислом на заволодіння бюджетними коштами, виділеними на фінансування робіт по капітальному ремонту з облаштування внутрішніх вбиралень у ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 по вул. Героїв Майдану в м. Липовець, Липовецького району, Вінницької області згідно договору про закупівлю робіт № 415 від 23.11.2017, та додаткових угод до нього № 1/72 від 27.12.2017, № 3 від 14.03.2018 достовірно розуміючи, що для доведення свого злочинного умислу до кінця йому необхідно вчинити декілька службових підроблень, шляхом обману вніс неправдиві відомості про фактично виконані будівельні роботи у акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2017 року на суму 65337,98 грн., № 2 за грудень 2017 року від 26.12.2017 на суму 221769,64 грн. та № 3 за березень 2018 року на суму 211777,2 грн. на загальну суму 1093,81 грн., 16724,5 грн. та 1975,53 грн. відповідно, що підтверджується висновком експерта №1221/1222/21-21 від 22.07.2021 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.
Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , як уже було вказано вище, в силу ч. 3 ст. 18 КК України будучи службовою особою приватного права, діючи із злочинним умислом на заволодіння бюджетними коштами, виділеними на фінансування робіт по капітальному ремонту з облаштування внутрішніх вбиралень у ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 по вул. Героїв Майдану в м. Липовець Липовецького району Вінницької області згідно договору про закупівлю робіт № 415 від 23.11.2017 та додаткових угод до нього шляхом обману, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно розуміючи, що посадові особи Відділу освіти Липовецької районної державної адміністрації та Липовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2 не володіють спеціальними знаннями у галузі будівництва та не здійснювали безпосереднього контролю за станом виконання будівельних робіт, заволодів бюджетними коштами.
Згідно висновку експерта №1221/1222/21-21 від 22.07.2021 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи загальна вартість не виконаних робіт (виконання яких не було встановлено під час проведення обстеження) становить 19793,84 грн., які фактично безпідставно виплачено на розрахунковий рахунок ТОВ «ТОРГБК «Будівельник», тим самим завдавши матеріальної шкоди територіальній громаді в особі опорного закладу «Липовецька загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 2 Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області», яка є правонаступником ліквідованої Липовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем; службове підроблення, тобто видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, у зв`язку з чим йому 15.11.2021 складено відповідне повідомлення про підозру.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріали будівельно-підрядної документації, висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, протоколом огляду місця події.
З метою запобігання спробам ОСОБА_4 вчинити дії, визначені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, прокурор просив обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, в той же час не заперечував щодо обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 просила суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо обрання стосовно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Свою позицію адвокат мотивувала тим, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення нетяжких злочинів, розмір збитків у заподіянні яких він підозрюється становить всього 19793,84 грн., тому обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспівмірним з віжкістю кримінальних правопорушень та заподіяними збитками. Крім того, ОСОБА_4 одружений, має постійне місце проживання, утриміє літню, хвору матір, не працює, але докладає зусиль до пошуку роботи, стоїть на обліку у центрі занятості, має незадовільний стан здоров`я, що свідчить про наявність у нього стійких соціальних зв`язків та відсутність намірів переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши прокурора, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди , у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Слідчий суддя, вивчивши додані до клопотання матеріали, вважає про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 нетяжких злочинів, за які законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років з позбавленням права обіймати посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.
Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На момент розгляду даного клопотання ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати і не втратили своєї актуальності.
Про це свідчить той факт, що знаючи про наявність кримінального провадження стосовно себе (про що свідчать неодноразові звернення з цього приводу ОСОБА_4 до посадових осіб органу досудового розслідування та слідчого судді), він протягом тривалого часу не з`являвся до слідчого та не надавав відомості про місце свого фактичного проживання та засобів зв`язку. У зв`язку з цим ОСОБА_4 16.11.2021 був оголошений у розшук.
Вказана процесуальна поведінка вказує на те, що ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за вчинене, свідомо переховувався від органу досудового розслідування. Крім того, такою своєю поведінкою підозрюваний перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, оскільки жодних дій, спрямованих на повне, всебічне та неупереджене встановлення усіх обставин вчинених кримінальних правопорушень не вчиняв, та порушив вимоги ст. 42 КПК України, згідно з якими підозрюваний зобов`язаний підкорятись законним вимогам слідчого та прокурора.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено обставини, передбачені п.1, 2 ч.1. ст. 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

При цьому слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, а саме він одружений, має постійне місце проживання, утримує літню, хвору матір, не працює, але докладає зусиль до пошуку роботи, стоїть на обліку у центрі занятості, має незадовільний стан здоров`я, раніше не судимий.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 27.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 (шістдесят) днів.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання складає 60 днів та починається з моменту його обрання, тобто з дня постановлення ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1