ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1843/22 Справа № 193/1559/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ордо-Василівка Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Сергіївка Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2022 року засуджено:
- ОСОБА_7 до покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- ОСОБА_8 : за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвалено стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз № СЕ-19/104-21/37391-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року в розмірі 1029,72 грн.; № СЕ-19/104-21/37392-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року в розмірі 1029,72 грн.; № СЕ-19/104-21/37487-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року в розмірі 1029,72 грн.; № СЕ-19/104-21/37396-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року в розмірі 1029,72 грн.; № СЕ-19/104-21/37390-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року в розмірі 1029,72 грн.; № СЕ-19/104-21/37398-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року в розмірі 1029,72 грн.; № СЕ-19/104-21/37389-НЗПРАП від 30 листопада 2021 року в розмірі 1372,96 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожного окремо визнано винуватими у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням до житла та іншого приміщення, за попередньою змовою групою осіб; незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту, а також ОСОБА_7 у крадіжці, вчиненої повторно, за наступних обставин.
07 листопада 2021 року ОСОБА_7 приблизно о 13:30 год. перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 , під час бесіди у них виник умисел, направлений на протиправне заволодіння майном шляхом крадіжки з домоволодінь, розташованих на території садового товариства «Радуга», що розташоване у с.Макорти Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, реалізуючи який ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 на мотоциклі останнього марки «ИЖ планета 5» поїхали до с. Макорти Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, де залишили мотоцикл у лісосмузі, що розташована поблизу території вищевказаного товариства «Радуга», а приблизно о 14.00 год. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою разом із ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном, підійшли до огородженого металевим парканом будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 переліз через металевий паркан та направився до дачного будинку, а ОСОБА_8 зостався на подвір`ї для забезпечення невикриття протиправних дій ОСОБА_7 та подання сигналу в разі з`явлення сторонніх осіб. У подальшому ОСОБА_7 , підійшовши до вищевказаного двоповерхового дачного будинку, заліз на прибудову першого поверху, де витяг скло з вікна другого поверху та проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав бензинову пилку марки «Кедр» БП-45-3,0, жовто-зеленого кольору, вартістю 1 344,90 грн., після чого відправився до господарського приміщення, що розташоване на території вказаного дачного будинку, де шляхом віджиму вхідних дверей проник до приміщення, звідки таємно викрав оцинковану металеву сітку типу «рабиця», сірого кольору, розміром 10х1,5 м з шагом плетіння 5х5 см, вартістю 436 грн., а також сокиру з дерев`яною рукояткою, сірого кольору та металевою частиною чорного кольору, довжиною приблизно 50 см, вартістю 72 грн. У подальшому ОСОБА_7 вищевказані викрадені речі передав через металевий паркан ОСОБА_8 та покинув територію дачного будинку, після чого разом з останнім відправились до залишеного у лісосмузі мотоцикла марки «ИЖ планета 5», на який завантажили викрадене майно та зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 своїми умисними діями спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 1 852,90 грн.

Крім того, ОСОБА_7 повторно, 21 листопада 2021 року приблизно о 23:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де у останнього виник умисел, направлений на протиправне заволодіння майном шляхом крадіжки з території ФГ «Худась-Т», що розташоване по вул. Строканя, 5 с. Ордо-Василівка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, реалізуючи який того ж дня приблизно о 23:30 год. ОСОБА_7 підійшов до території вказаного ФГ «Худась-Т», скориставшись тим, що територія господарства частково не огороджена та за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих мотивів, пройшов на територію господарства та направився до трактору марки «ЮМЗ 6КЛ», д/н НОМЕР_1 , де знайшовши поруч 2 пластикові каністри, об`ємом по 20 літрів, та гумовий шланг, злив з вказаного трактору 40 літрів дизельного палива, після чого направився до трактору марки «ЮМЗ ЛПЗ», д/н НОМЕР_2 , де також, знайшовши поруч 2 пластикові каністри, об`ємом по 20 літрів, за допомогою знайденого раніше гумового шлангу злив з вказаного трактору ще 40 літрів дизельного палива, яке належать потерпілій ОСОБА_10 . У подальшому ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_7 своїми умисними діями спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 2 444 грн.

Також, влітку 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ігноруючи норми, які закріплюють порядок поводження з наркотичними засобами, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, мешкаючи в с. Ордо-Василівка Криворізького району Дніпропетровської області, у балці знайшов рослини коноплі у кількості 15 рослин, після чого із рослин конопель зірвав верхівкові частини та листя, шляхом висушування та подрібнення виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав за місцем свого мешкання у буд. АДРЕСА_1 для власного вживання без мети збуту.

23 листопада 2021 року в період часу з 12:45 год. до 14:30 год. співробітниками відділення поліції № 9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності двох понятих було проведено санкціонований обшук будинку та території домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_7 , під час якого було виявлено та вилучено: речовини рослинного походження, які є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 29,881 г, 9,537 г, 226,121 г, 85,898 г та 238,464 г, пристрій для паління, на внутрішній поверхні якого містяться нашарування речовини, що є особливо небезпечним наркотичним засобом екстракт канабісу, обіг якого заборонено, маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,0060 г та 0,0129 г, а також три фрагменти кущів рослинного походження.

Крім того, влітку 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , ігноруючи норми, які закріплюють порядок поводження з наркотичними засобами, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, мешкаючи в с. Ордо-Василівка Криворізького району Дніпропетровської області, у балці знайшов рослини коноплі у кількості 10 рослин, після чого із рослин конопель зірвав верхівкові частини та листя, шляхом висушування та подрібнення виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав у буд. АДРЕСА_1 для власного вживання без мети збуту.

23 листопада 2021 року в період часу з 13:24 год. до 14:06 год. співробітниками відділення поліції № 9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності двох понятих було проведено санкціонований обшук будинку та території домоволодіння АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_8 , під час якого було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 507,035 г, а також пристрій для паління, на внутрішній поверхні якого виявлено речовину, що є особливо небезпечним наркотичним засобом екстракт канабісу, обіг якого заборонено, маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,0192 г; 0,0121 г.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначення ОСОБА_8 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Також просить вирок суду змінити в частині вирішення питання щодо судових витрат через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначити у резолютивній частині вироку, що судові витрати на користь держави за проведення судових експертиз № СЕ-19/104-21/37391-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, № СЕ-19/104-21/37392-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, №СЕ-19/104-21/37487-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, № СЕ-19/104-21/37396-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, №СЕ-19/104-21/37390-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, №СЕ-19/104-21/37398-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, № СЕ-19/104-21/37389-НЗПРАП від 30 листопада 2021 року стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у рівних долях по 3 775, 64 грн. з кожного. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, допустив неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, оскільки призначив менш суворе остаточне покарання обвинуваченому. Звертає увагу, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а тому суд першої інстанції мав визначити розмір процесуальних витрат, які повинні бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з зазначених у ній підстав.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація діянь ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.
Що стосується тверджень прокурора, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони заслуговують на увагу.
Згідно з частинами 1 і 2 ст. 409 КПК України при вирішенні питання про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд апеляційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України. Відповідно до змісту зазначеної норми закону підставами для зміни або скасування зазначеного вироку суду першої інстанції в апеляційному порядку є лише істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Зокрема, ч. 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Проте судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано не було.
Як слідує з матеріалів провадження судом було призначено ОСОБА_8 покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Отже суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог кримінального процесуального закону, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, допустив неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, оскільки призначив менш суворе остаточне покарання обвинуваченому.
За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування вироку, вважається незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до положень ст.ст. 409, 413 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, вказаний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_8 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України при призначенні останьому покарання.
Крім того, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про допущення судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону в частині розподілу процесуальних витрат, слід зазначити наступне.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.

З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу та не можуть бути стягнені судом солідарно.

Між тим, всупереч цим вимогам закону, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції фактично судові витрати між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що вони підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку щодо необхідності зміни вироку в частині розподілу процесуальних витрат та стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджених витрат за проведення судових експертиз № СЕ-19/104-21/37391-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, № СЕ-19/104-21/37392-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, №СЕ-19/104-21/37487-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, № СЕ-19/104-21/37396-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, №СЕ-19/104-21/37390-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, №СЕ-19/104-21/37398-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, № СЕ-19/104-21/37389-НЗПРАП від 30 листопада 2021 року у рівних долях по 3 775, 64 грн. з кожного.
З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обгрунтоване рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати в частині призначення ОСОБА_8 покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
На підставі ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити в частині вирішення питання щодо судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судові витрати на користь держави за проведення судових експертиз № СЕ-19/104-21/37391-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, № СЕ-19/104-21/37392-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, №СЕ-19/104-21/37487-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, № СЕ-19/104-21/37396-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, №СЕ-19/104-21/37390-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, №СЕ-19/104-21/37398-НЗПРАП від 29 листопада 2021 року, № СЕ-19/104-21/37389-НЗПРАП від 30 листопада 2021 року стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у рівних долях по 3 775, 64 грн. з кожного.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення вироку.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4