Справа № 308/4224/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіон ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 30.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,-

встановив:

04 квітня 2022 року прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіон ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 30.03.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 28.03.2022 року (точного часу в ході досудового розслідування наразі не встановлено) ОСОБА_4 , реалізовуючи злочинний умисел на одержання грошових коштів, за сприяння ним, ОСОБА_4 , у незаконному переправленні ОСОБА_5 через державний кордон України, шляхом надання засобів та усуненням перешкод, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , виказав останньому вимогу про надання грошових коштів у сумі 20 000 Євро, за організацію ним незаконного переправлення через державний кордон України.

Надалі, 02.04.2022 близько 14:30 год. в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 в с. Розівка Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_4 підтвердив дійсність своїх намірів за грошові кошти в сумі 20 000 Євро організувати переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України шляхом виготовлення документів про непридатність останнього до військової служби, а також забезпечення через своїх знайомих в Державної прикордонної служби України безперешкодного перетину державного кордону України.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи єдиний злочинний умисел на отримання від ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 20 000 Євро за організацію переправлення останнього через державний кордон України, близько 15:00 год. 02.03.2022 надав ОСОБА_6 довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №2237 від 30.03.2022 про непридатність ОСОБА_5 до військової служби з виключенням з військового обліку та довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 №573 від 30.03.2022 про те, що ОСОБА_5 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, як такий, що визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, при цьому запевнив, що через наявні зв`язки серед представників Державної прикордонної служби України зможе забезпечити безперешкодний перетин ОСОБА_6 державного кордону України в пункті пропуску «Лужанка» при пред`явленні останнім вищевказаних документів, при цьому зауважив, що обумовлену суму коштів ОСОБА_7 повинен передати не особисто, а через ОСОБА_8 .

Надалі, близько 21:00 год. 02.03.2022, ОСОБА_7 безперешкодно перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Лужанка» та на виконання вищевказаних вимог ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 20 000 Євро за організацію переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України були передані ОСОБА_8 ..

Вищевказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправленні осіб через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України, у невідкладному порядку працівниками поліції за адресою Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Розівка, вул. Свободи, 38 в період часу з 22:10 год. по 22:23 год. 02.03.2022 було проведено огляд автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Е450», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 .

Так, на момент проведення огляду в салоні даного автомобіля перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 в якого було виявлено та вилучено до СУ ГУНП в Закарпатській області грошові кошти в сумі 1200 доларів США (купюрами по сто доларів кожна); мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 9»; грошові кошти в сумі 19 000 доларів США, купюрами по сто доларів кожна (імітаційні грошові кошти).

03 квітня 2022 року постановою слідчого СВ розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_10 казані вище виявлені та вилучені грошові кошти, речі та предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

У судове засідання прокурор не з`явився, проте подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Власник майна та його представник у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним .

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування до ЄРДР внесено відомості за №0000076 від 30.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування до ЄРДР внесено відомості за №0000076 від 30.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Працівниками поліції за адресою Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Розівка, вул. Свободи, 38 в період часу з 22:10 год. по 22:23 год. 02.03.2022 було проведено огляд автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Е450», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 .

Так, на момент проведення огляду в салоні даного автомобіля перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 в якого було виявлено та вилучено до СУ ГУНП в Закарпатській області:

- грошові кошти в сумі 1200 доларів США (купюрами по сто доларів кожна);

- мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 9»;

- грошові кошти в сумі 19 000 доларів США, купюрами по сто доларів кожна (імітаційні грошові кошти).

Постановою слідчого СВ розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_10 від 03 квітня 2022 року вказані вище грошові кошти, речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000076 від 30 березня 2022 року.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення(цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Пунктом 1 частини другої вказаної норми закону, визначено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, окрім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 правова кваліфікація діяння - ч.2 ст.332 КК України (незаконне переправлення осіб через державний кордон).
Безпосередній об`єкт злочину - встановлений порядок перетинання державного кордону України.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підставу і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Проаналізувавши доводи поданого клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення у межах даного кримінального провадження як арешт майна.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно та речі вилучені під час огляду 02 березня 2022 року за адресою АДРЕСА_2 , а саме:
- грошові кошти в сумі 1200 доларів США (купюрами по сто доларів кожна);

- мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 9»;

- грошові кошти в сумі 19 000 доларів США, купюрами по сто доларів кожна (імітаційні грошові кошти).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1