Провадження № 1-«кс»/522/5837/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 27.02.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 110, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 111 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення Російською Федерацією війни проти України забороненими міжнародним законодавством способами та засобами, на території Одеси та Одеської області діє групи осіб, яка вчиняє умисні дії, а також публічні заклики на користь ворога, зокрема спрямовані на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призводять до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Зокрема встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет, а саме у соціальній мережі «Одноклассники» використовуючи акаунт « ОСОБА_5 » здійснює публічні заклики та розповсюджує матеріали до підтримки рішень держави-агресора російської федерації, її збройних формувань у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України, заперечення збройної агресії рф проти України, глорифікацію її учасників, виправдовування та визнання правомірною.

Зокрема на протязі травня-липня цього року, ОСОБА_4 поділилась наступними публікаціями: вподобала публікацію від 07 травня цього року із зображенням військового та висловлюванням: «Новороссия. За Донбасс! За Одессу! За ОСОБА_6 ! За 8 лет ада! За все ответите!»; вподобала публікацію від 06 липня цього року із зображенням карти України перефарбовану у прапор росії із наступним текстом: «Украина должа исчезнуть с политической карты мира…»; вподобала публікацію від 8 квітня із текстом: «Россия не воюет с украинцами. Россия не воюет даже с армией Украины. Еси бы Россия воевала с Украиной и украинцами, она бы просто сравняла с землей и Мариуполь, и Херсон, и Харьков с Киевом в первые ж е дни войны ковровыми бомбардировками. Россия освобождает заложников от террористов»; вподобала публікацію від 08 травня із зображенням листівки з надписом: «Одесса русский город!!!» та коментарем: «ДОРОГИЕ НАШИ РУССКИЕ ВОИНЫ! ОДЕССА РАДУЕТСЯ КАЖДОМУ ВЗРЫВУ! МЫ ГОТОВЫ ПРИНЯТЬ СМЕРТЬ ТОЛЬКО ЧТОБЫ ПИДОРАСЫ С ФАКЕЛАМИ НЕ МАРШИРОВАЛИ ПО НАШЕЙ РУССКОЙ ЗЕМЛЕ, ЧТОБЫ НАШИ ДЕТИ НЕ СТАЛИ СОДОМОМ! НИЗКИЙ ВАМ ПОКЛОН ОТ ПРАВОСЛАВНОЙ ОДЕССЫ!» та інші.

23.09.2022 старшим слідчим в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від 13.09.2022 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході чого виявлено та вилучено: смартфон Samsung Galaxy Note9 серійний номер НОМЕР_1 .

Метою накладення арешту на майно, згідно п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є: збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Підставою накладення арешту на майно, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, є наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є матеріальним об`єктом, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор та слідчий до суду не з`явились надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, яке підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, можна дійти висновку, що вказані речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на вилучені речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та проведення з ними в подальшому відповідних експертних досліджень.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_2 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000272 від 27.02. Накласти арешт на тимчасово вилучене у кримінальному провадженні № 0000272, в ході проведення 23.09.2022 обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: смартфон Samsung Galaxy Note9 серійний номер НОМЕР_1 .

Заборонити власникам та/або володільцям вказаного майна володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: