Справа №639/1217/22
Провадження №1-і/639/1/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002199 від 29.12.2019 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться кримінальне провадження №0002199 від 29.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України.

Ухвалою Жовтневого районного суд м. Харкова від 10.03.2022 року продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 08.05.2022 року включно.

04.05.2022 року на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2022 року, зазначене клопотання надійшло до провадження судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурором зазначається, що на теперішній час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 буде мати реальну можливість переховуватися від суду, оскільки офіційно не працевлаштований, неодружений та не має міцних соціальних зв`язків, та може у будь-який момент почати переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, як на території України так і поза її межами.
Також прокурор посилається на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
В клопотанні прокурора зазначено, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням особи під вартою не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також забезпечити належну йому поведінку.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив зазначене клопотання задовольнити.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти клопотання заперечували, заявили клопотання про зміну стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на той факт, що прокурором не надано доказів на підтвердження ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Сторона захисту посилається, що свідки у кримінальному провадженні вже допитані, а тому обвинувачений ОСОБА_5 не має можливості впливати на їх показання. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою вже протягом тривалого часу, просять врахувати відомості про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання в м. Харкові, має сина та інших родичів, у разі зміни запобіжного заходу не має наміру переховуватись від суду та буде належним чином виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в частині заявлених клопотань, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Судом враховується, що на теперішній час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду.

Наведений прокурором у клопотанні ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає не доведеним, оскільки раніше звертав увагу на зникнення такого ризику. Всі свідки як сторони обвинувачення, так і сторони захисту судом допитані.

Судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Існування зазначеного ризику додатково підтверджується тим, що 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від №259/2022 від 18.04.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
На теперішній час в Україні продовжено дію воєнного стану та на території Харківської області ведуться активні бойові дії, а тому, у разі зміни запобіжногозаходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту, обвинувачений ОСОБА_5 матиме реальну можливість покинути місце проживання та виїхати за межі м. Харкова та Харківської області, з метою переховування від суду, що унеможливить в подальшому судовий розгляд цього кримінального провадження.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання його винними у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки санкцією ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має; 3) відомості про особу обвинуваченого, який є пенсіонером, учасником ліквідації аварії на ЧАЕС; 4) той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 неодружений, міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання не має, фактично мешкав за місцем реєстрації разом із загиблою ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даний час не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначений судом ризик хоча і певним чином зменшився, проте не зник, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Оскільки ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, який було вчинено із застосуванням насильства, внаслідок якого померла людина, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 331, 369 372, 376, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 04 липня 2022 року включно.
На підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави у кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому ОСОБА_5 , та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1