Справа № 495/1050/22
№ провадження 1-кс/495/1365/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:
18.07.2022 до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, яка була подана в рамках кримінального провадження №0000216 від 13.07.2022 року, в якій скаржник просив:
- зобов`язати дізнавача Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 або іншу уповноважені особу Білгород-Дністровським РВП ГУ НП в Одеській області повернути тимчасово вилучені 12.07.2022 довідку військово-лікарської комiсiї вiд 07.11.2017 за № 90/1681, видану Краматорським військовим комісаріатом, а також тимчасове посвідчення військовозобов`язаного N№ НОМЕР_1 вiд 13.11.2017, видане на ім`я ОСОБА_4 , що були вилучені в рамках кримінального провадження №0000216 вiд 13.07.2022.
Короткий виклад змісту поданої скарги.
Слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 12.07.2022 о 21:30 під час огляду місця події в приміщенні вiддiлу прикордонної служби КПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_2 прикордонного загону за адресою: АДРЕСА_1 здійснено тимчасове вилучення у ОСОБА_4 довідки військово-лікарської комісії від 07.11.2017 за № 90/1681, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 13.11.2017 виданого на iм`я ОСОБА_4 , про що складено протокол огляду місця події.
Адвокатом у скарзі зазначено, що з системного аналізу норм КПК України вбачається, що вимоги ст. 298-3 КПК України стосуються речей та документів, які вилучені під час затримання, особистого обшуку затриманої особи або огляду речей, а в iнших випадках вилучення речей та документiв, наприклад під час огляду місця події, відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КПК України діють вимоги ст. 169 КПК України. Проте в рамках кримінального провадження №0000216 у ОСОБА_4 документи були вилучені 12.07.2022 під час здійснення процесуальної дії - огляду місця події, а не в ході затримання, особистого обшуку затриманої особи або огляду речей, а тому скаржник вважає, що у даному випадку повинні бути застосовані правила ст.ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України та тимчасово вилучене майно має бути повернуто власнику.
Позиції сторін.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Від адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_4 21.07.2022 отримано заяву за вхідним №ЕП-2254/22-Вх в якій він просив розгляд провести без його участі та задовольнити.
Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений, надав матеріали кримінального провадження.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Як вбачається з повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, яке надійшло від начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України 12.07.2022 о 18:05 в міжнародний пункт пропуску «Старокозаче -Тудора» на автомобілі «Skoda» р/н НОМЕР_3 , на виїзд з України в РМ прибув громадяни України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На прикордонний контроль, як підставу для перетинання ДК України ОСОБА_4 надав «Тимчасове посвідчення вiйськовозобов`язаного» № НОМЕР_4 13.11.2017, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 та довiдку військово-лікарської комісії №90/1681 від 07.11.2017 видану лікарською комісією зазначеного військового комісаріату. Перевіркою наданих документiв встановлено ознаки їх підробки, а саме невідповідність печаток та змісту документів, такі документи вказаній особі не видавались. Таким чином, в діях громадянина України ОСОБА_4 , паспорт громадянина України для виїзду за кордо НОМЕР_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2022 до ЄРДР внесено відомості за №0000216 та розпочато досудове розслідування. Органом досудового розслідування визнано сектор дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.
12.07.2022 в приміщенні контрольно-пропускного пункту «Старокозаче» проведено огляд місця події, вході якого ОСОБА_4 видав «Тимчасове посвідчення вiйськовозобов`язаного» № НОМЕР_1 вiд 13.11.2017, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 та довiдку військово-лікарської комісії №90/1681 від 07.11.2017 видану лікарською комісією зазначеного військового комісаріату. Зазначені документи були вилучені та поміщені до сейф-пакету.

Слід зазначити що у кримінальному провадженні №0000216 досудове розслідування здійснюється у формі дізнання, правове регулювання якого міститься у главі 25 КПК України «Особливості досудового розслідування кримінальних проступків».
Відповідно до ст. 298-1 КПК України процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з положеннями ст. 298-3 КПК України речі і документи, що є знаряддям та/або засобом вчинення кримінального проступку чи безпосереднім предметом посягання, виявлені під час затримання, особистого обшуку затриманої особи або огляду речей, вилучаються уповноваженою службовою особою Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України. Вилучені речі і документи зберігаються органом, що їх вилучив, до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У виняткових випадках вилучені речі і документи можуть бути повернуті володільцеві до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді. Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про затримання.
Однак, в порушення даної норми дізнавачем в рамках кримінального провадження №0000216 такої постанови не було винесено, ОСОБА_8 не був затриманий в передбаченому порядку, особистий обшук не проводився, а отже майно не було вилучено в на підставі зазначених норм. Вилучення документів відбувалось на підставі положень ст.ст.167-169 КПК України.
Згідно імперативних вимог ч. 5 ст. 171 КПК України у випадку не звернення із відповідним клопотанням у встановлені строки таке майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (ч. 5 ст. 171 КПК України).
Сукупний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні після спливу строків, визначених у ч. 5 ст. 171 КПК України, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, підлягає негайному поверненню.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Слід також зазначити, зо ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).
Слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження, зокрема принципу недоторканності права власності, закріпленого у ст. 16 КПК України, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України зазначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Враховуючи вищевикладені обставини, позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю не є обґрунтованою, зважаючи на те, що документи були вилучені за результатом проведення огляду місця події, зважаючи на відсутність звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення вилученого в ході проведення огляду місця події майна.
Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 298-1 - 298-3 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, яка була подана в рамках кримінального провадження №0000216 від 13.07.2022 року - задовольнити.
Зобов`язати дізнавача Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 або іншу уповноважені особу Білгород-Дністровським РВП ГУ НП в Одеській області повернути тимчасово вилучені в ході проведення 12.07.2022 огляду місця події речі, а саме:
- довідку військово-лікарської комiсiї вiд 07.11.2017 за № 90/1681, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 вiд 13.11.2017, видане видану Краматорським військовим комісаріатом на ім`я ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1