Провадження № 1-кс/761/9552/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі судді ОСОБА_2, при секретарі ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від участі у розгляді заяви про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000690, справа №761/15901/22 (провадження 1-кс/761/8812/2022), -

В С Т А Н О В И В:

26.08.2022 року до судді Шевченківського районного суду м Києва надійшла заява, у якій адвокат ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявив відвід слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від участі у розгляді заяви про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000690, справа №761/15901/22 (провадження 1-кс/761/8812/2022).

Свою заяву адвокат ОСОБА_4 мотивував тим, що оскільки, на його думку, Шевченківський районний суду м. Києва не був утворений відповідно до закону, належить до сфери управління ТУ ДСА України в м. Києві, не має статусу органу державної влади, суддя ОСОБА_6, як суддя цього суду не може вважатись неупередженим.

Вищевикладене, на думку адвоката ОСОБА_4, викликає сумніви у неупередженості слідчого судді та є підставою для задоволення заяви про відвід.

У судове засідання учасники розгляду справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явились, що, однак, не перешкоджає розгляду заяви про відвід по суті.

Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, статтями 75 та 76 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.

Так, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Однак, у заяві адвоката ОСОБА_4 про відвід відсутні об`єктивні докази фактичної наявності упередженості судді ОСОБА_6 при розгляді заяви про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000690.

У свою чергу, наведені у заяві адвоката ОСОБА_4 підстави не можна визнати такими, що виключають можливість участі слідчого судді ОСОБА_6 у розгляді зазначеної заяви про відвід слідчого, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України. При цьому, суть заявленого відводу, зводиться до необґрунтованих тверджень адвоката ОСОБА_4 з приводу сумнівності правового статусу Шевченківського районного суду м. Києва.

Такого роду твердження у будь-якому випадку не можуть слугувати достатньою підставою для відводу слідчого судді, оскільки не вказують на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 та його особистій зацікавленості в результатах розгляду заяви адвоката ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_1 про відвід слідчого у кримінальному провадженні №0000690, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що заява адвоката ОСОБА_4 побудована на припущеннях та зводиться виключно до його власних міркувань, оскільки ним не доведено жодної належної підстави, яка б могла вказувати на певну зацікавленість чи упередженість судді ОСОБА_6 під час розгляду заяви адвоката ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_1 про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000690, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Таким чином, враховуючи те, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі слідчого судді ОСОБА_6 у розгляді вказаної вище заяви чи свідчили б про його особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у його неупередженості під час розгляду зазначеної заяви, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від участі у розгляді заяви про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000690, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, справа №761/15901/22 (провадження 1-кс/761/8812/2022) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2