Справа № 201/6654/22
Провадження № 1-кс/201/2470/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Красноармійськ, Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працюючого на посаді машиніста електровозу у ППО СП «Покровське локомотивне депо», одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004678 від 14.09.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що 05 червня 2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Донецька Донецької області, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних мотивів, добровільно вступив до складу терористичної організації «ДНР», а саме - батальйону «Восток».

Вступивши до складу терористичної організації «ДНР», ОСОБА_4 обравши позивний « ОСОБА_8 », зайняв посаду «навідник міномету 2-ї роти батальйону «Восток», був забезпечений камуфльованою формою одягу, вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї.

У подальшому, 07 червня 2014 року ОСОБА_4 в складі підрозділу «2 рота батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прибув до м. Слов`янська Донецької обрахований до складу підрозділу «Славянская бригада» на посаду навідник міномета мінометної батареї та виконував обов`язки по обслуговуванню мінометної зброї.

При цьому, у період часу з 07 червня 2014 року по 03 липня 2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи в населених пунктах Донецької областi: Слов`янськ, Миколаївка та Семенівка, у складі підрозділу «Славянская бригада», приймав безпосередню участь у збройному спротиві підрозділам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням України, задіяним в проведенні антитерористичної операції на території Донецької області, виконуючи покладені на нього обов`язки навідника міномета мінометної батареї.

03 липня 2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи у складі «Славянская бригада» терористичної організації «ДНР», був направлений до будівлі одного з навчальних закладів Петровського району м. Донецька Донецької області, після чого, 13 липня 2014 року добровільно покинув місце дислокації підрозділу та повернувся до місця свого постійного проживання в м. Покровськ Донецької області.

Так, в період з 05 червня 2014 року по 13 липня 2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, приймав участь у терористичній організації «ДНР», забезпечуючи реалiзацiю цiлей та завдань її силового блоку.

Таким чином, дії ОСОБА_4 виразились в участі у терористичній організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

По даному факту 14 вересня 2022 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0004678, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

15 вересня 2022 року ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, в порядку ст.ст. 42, 276-278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу, стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, не має постійного місця проживання у м. Дніпрі, у зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

З матеріалів клопотання встановлено, що 14 вересня 2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004678, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

15 вересня 2022 року ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, в порядку ст.ст. 42, 276-278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме в участі у терористичній організації.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри, щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 13 вересня 2022 року; рапорт від 13 вересня 2022 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 14 вересня 2022 року, 15 вересня 2022 року; протоколи огляду від 14 вересня 2022 року; протокол проведення слідчого експерименту від 15 вересня 2022 року, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання, щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , не має постійного місця проживання у м. Дніпрі, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, що може бути обґрунтованим ризиком його переховування від слідства і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, з метою зміни наданих ними показань на свою користь, враховуючи, що вказані особи на даний час в судовому засіданні не допитувались, а підозрюваному ОСОБА_4 , відомі їх анкетні дані та місце проживання.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з підстав їх необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження їх існування.

В той же час, прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, що підтверджується копією, пред`явленої йому підозри, не має постійного місця проживання, роботи і міцних соціальних зав`язків у м. Дніпрі, де здійснюється досудове розслідування, тож, з урахуванням встановлених вище ризиків, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Згідно абзацу третього ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком дії до 14 листопада 2022 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 14 листопада 2022 року.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений об 16.30 годині 20 вересня 2022 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1