Провадження № 11-сс/4823/142/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а саме, до 30 липня 2022 року включно відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, та з урахуванням наявності ризиків, а саме, підозрюваний ОСОБА_10 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку із суворістю можливого покарання, може знищити, сховати або спотворити предмети, які були предметами злочинів та місце знаходження яких на даний час не встановлено, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_9 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та винести нову, якою обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації, а у разі залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить визначити розмір застави. Вважає, що обставини, відповідно до яких обирався захід у виді тримання під вартою, є недоведеними, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_10 відсутніми. На думку сторони захисту, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Вказує, що органом досудового розслідування не наведено достатніх даних про обґрунтованість підозри підзахисному, відсутні докази щодо неможливості застосування до нього менш суворих запобіжних заходів, не враховано, що останній надав показання по справі, не перешкоджає встановленню істини по справі, має постійне місце проживання, позитивну характеристику, раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, запобіжний захід до нього не обирався, в розшуку не перебував, а сама по собі тяжкість пред`явленої підозри не є підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі. Підозрюваний ОСОБА_10 з проханням про його доставку не звертався.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, захисника, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги з викладених в ній підстав, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення. Таке рішення обґрунтовує наступним чином.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управліггям ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове слідство в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 02.02.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 01 червня 202 року о 14 год. 35 хв. ОСОБА_10 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України.

02 червня 2022 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_10 вручено письмове повідомлення, також вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Колегія суддів знаходить, що слідчим суддею встановлено наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, а отже, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком вірно з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу дійшов до висновку про необхідність застосування до нього саме такого запобіжного заходу. При цьому, в повній мірі були дотримані вимоги ст.178 та ст. 194 КПК України, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, те, що підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкції яких не є альтернативними та передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, з урахуванням відсутності постійного джерела прибутку може переховуватися від органів досудового розслідування, може знищити, сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже розповсюджував наркотичні засоби та психотропні речовини шляхом так званих закладок і знає їх місцезнаходження, незаконно впливати на свідків з метою їх відмови від надання показань чи їх зміни, або вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані із збутом наркотичних засобів, оскільки на даний час офіційно не працює.

Окрім цього, слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував і те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку є найбільш доцільним, а інші запобіжні заходи, з урахуванням вище вказаних підстав, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникнути ризиків, вказаних у ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. А така підозра, як уже зазначалося вище, є достатньо обґрунтованою.

За таких обставин, у слідчого судді не було підстав вважати, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

На основі аналізу зібраних матеріалів, судом зроблено обґрунтований висновок, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а підозра у скоєнні кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор не довів існування ризиків є необґрунтованими, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_10 місцевий суд врахував не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, а й існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання обвинуваченого під вартою.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, позитивну характеристику, а також міцні соціальні зв`язки, не заслуговують на увагу, оскільки такі були предметом розгляду суду першої інстанції, і які не спростовують доведених стороною обвинувачення на даному етапі ризиків, не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного, і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування саме такого запобіжного заходу ОСОБА_10 .

З іншого боку, стороною захисту в апеляційній скарзі не надано жодних переконливих доводів щодо обґрунтування своєї позиції і не представлено суду гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування і судового розгляду.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, ті обставини, якими обґрунтовує свою апеляційну скаргу її автор, тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 ..

Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого, і доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_10 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого. Зазначене спростовує твердження захисника про недоведеність прокурором заявлених у клопотанні ризиків.

Обираючи ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою судом розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів, проте, з урахуванням того, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою збуту, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності, тому слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав твердити про неправомірність застосування саме такого запобіжного заходу.

За таких обставин, у слідчого судді не було підстав вважати, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

Що стосується прохання апеляційної скарги адвоката про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, то вони не заслуговують на увагу, адже жодних обґрунтованих доводів щодо можливості в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, і це цілком буде гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, вказано не було, як не було обґрунтовано і в судовому засіданні апеляційного суду. Апеляційному суду стороною захисту не надано ніяких підтверджень того, що власники житла, в якому останній час проживав підозрюваний, не заперечують проти знаходження його там під час домашнього арешту. Будь-яких процесуальних порушень при розгляді судом клопотання також встановлено не було.

Колегія суддів не може погодитись з проханням захисника про визначення розміру застави, оскільки відповідно до п.п. 4,5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 255 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2022 року,

якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 липня 2022 року включно відносно ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4