Номер провадження:1-кс/521/3604/22
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
12 жовтня 2022 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , здійснив судовий контроль за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні № 0000365 від 28.07.2022 року, за ч. 4 ст. 358 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь, з боку обвинувачення: дізнавач ОСОБА_3 ; інші учасники /власник майна/: ОСОБА_4

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд клопотання (заяви) громадянина ОСОБА_4 про скасування арешту майна з автомобіля марки «DAEWOO Lanos», д.н. НОМЕР_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.07.2022 року в межах кримінального провадження № 0000365 від 28.07.2022 року, за ч. 4 ст. 358 КК та повернути транспортний засіб власнику під відповідальне зберігання.

Клопотання розглядалось за ініціативою власника майна ОСОБА_4 .
2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
В провадженні СД ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000365 від 28.07.2022 року, за ч. 4 ст. 358 КК.

Відомості до ЄРДР внесені на підставі повідомлення «102» про наступний факт. 27.03.2022 року в м. Одесі по вул. Болгарська, 211 в ході перевірки документів, водій т/з марки «DAEWOO Lanos», д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, ОСОБА_4 пред`явив свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , з ознаками підробки.

В ході досудового розслідування, 29.07.2022 року ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого накладений арешт на зазначений транспортний засіб із забороною розпоряджатись та користуватись.
В теперішній час власник транспортного засобу просить скасувати частково арешт з його транспортного засобу, оскільки він позбавлений права користування своїм майном, що порушує його права.
3.Позиції сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.
Дізнавач надав відповідну інформацію, щодо вказаного кримінального провадження та висловив свою думку, щодо арешту на розсуд слідчого судді.

Володілець майна ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити та повернути йому його транспортний засіб для користування без права відчуження.
4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя.
Слідчий суддя вважає, що клопотання (заява) підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Питання яке підлягало вирішенню слідчим суддею полягало у наявності правових підстав для подальшого обтяження права власності особи, у вигляді арешту майна в частині права користування транспортним засобом.

Відповідаючи на вказане питання, слідчий суддя вважає, що правових підстав для продовження арешту майна в частині заборони права на користування транспортним засобом не існує. При цьому слідчий суддя виходить з того, що станом на день розгляду клопотання завдання арешту та його мета які мають чіткий перелік у законі не існують.

Обставини правопорушення свідчать про існування первинної інформації про підробку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно були накладені арешти як на транспортний засіб так і на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Дізнавачем були призначені дві експертизи. Перша експертиза документів, друга судова трасологічна експертиза.

Відповідно до висновків судової технічної експертизи документів від 07.09.2022 року № СЕ-19/116-22/12426-ДД, яка проведена Одеським Науково-дослідним ЕКЦ МВС України: бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , відповідає встановленому зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в офіційному обігу на території України. У наданому на дослідженні свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , будь-яких змін первісного змісту реквізитів (підчистки, дописки, травлення та змивання) не було виявлено.

Відповідно до висновку трасологічної експертизи ідентифікаційних маркувань КТЗ № 22-3623 від 27.09.2022 року, яка проведена Одеським НДІСЕ: 1)На автомобілі «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, ідентифікаційний номер (номер кузова) змінено шляхом заміни ділянки номерної деталі з наявним маркуванням. Ідентифікаційний номер двигуна НОМЕР_3 не змінювалось і є первинним. 2)На автомобілі «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, проводилось зміна ідентифікаційного номера автомобіля шляхом видалення фрагмента номерної деталі з первинним ідентифікаційним номером та наступним вварюванням аналогічної ділянки не в заводських умовах з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 в кузов досліджуваного автомобіля. 3)На досліджуваному автомобілі «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, ідентифікаційний номер кузова змінювався шляхом видалення фрагменту номерної деталі з первинним номером кузова. У зв`язку з тим, що фрагмент з первинним маркуванням видалений, а дублюючи носії інформації з первинним номером кузова перевстановлений, встановити первинний номер кузова досліджуванного автомобіля не надалося можливим. Маркування номера двигуна НОМЕР_5 R не змінювалось і є первинним.

Ми можемо побачити, що за результатами розслідування факту підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не встановлено. Разом з тим встановлений факт зміни ідентифікаційного номеру та був видалений фрагмент номерної деталі з первинним номером кузову автомобілі «DAEWOO Lanos». Відповідно кримінальне провадження підлягає перекваліфікації.

Також встановлено і стороною обвинувачення не оспорюється факт володіння даним транспортним засобом саме гр. ОСОБА_4 . Виявлення факту зміни ідентифікаційного номеру двигуна стало можливим випадково під час перевірки документів на транспортний засіб.

Обставини які встановлені і зазначені вище, надають право стверджувати, що жодних підозр щодо зміни ідентифікаційного номеру двигуна у органу досудового розслідування по відношенню до володільця (або власника) ОСОБА_4 не має. Осіб, які б обґрунтовано підозрювались у вчиненні даного правопорушення також у слідства не має.

За вказаним провадження не передбачено спеціальної конфіскації; конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення; відсутній і цивільний позов. Тобто самі властивості правопорушення пов`язані лише з фактом знищенні номеру двигуна. Суспільні відносини у даному випадку пов`язані із охороною порядку реєстрації транспортних засобі та контрольоване використання таких транспортних засобів.

Дії органу досудового розслідування у даному випадку повинні бути направлені на розкриття правопорушення і знаходження особи, яка вчинила знищення номеру двигуна і представлення його до суду. Разом з тим, не може бути обтяження у вигляді арешту майна всього транспортного засобу, як засіб покарання власника майна.

Речовим доказом у вказаному провадженні очевидно може бути лише двигун, а не весь транспортний засіб, оскільки саме двигун має ознаки знищення. Однак і збереження речового доказу не може бути вічним, безтерміновим. У даному випадку, такий захід забезпечення кримінального провадження не виконує своєї мети а лише надмірно обтяжує права власника. Складається ситуація, коли факт знищення встановлений належним чином, встановити особу яка вчинила правопорушення не можливо, натомість обтяження у вигляді арешту майна, повинно тривати стільки скільки це буде потрібно органу розслідування.

Слідчий суддя вважає, що такий стан речей не відповідає завданням і цілям кримінального провадження. Для збереження речового доказу, можливо ґрунтовно оглянути транспортний засіб і двигун, здійснити фото та відеофіксацію такого огляду, з детальним оглядом місця знищення двигуна. Після таких дій, транспортний засіб підлягає поверненню власнику (володільцю) для користування (іноді, при певних умовах і для розпорядження). Факт наявності речового доказу належним чином оформлений і підтверджується як двома судовим експертизами так і відповідним оглядом слідчого. Для доведення у майбутньому вини особи, яка знищіла номер двигуну таких доказів достатньо.

Розумно обґрунтувати подальший арешт майна у даному випадку не можливо, в тому числі і тому, що арешт триває вже на протязі більше двох місяців, а з арештованим майном виконані всі необхідні слідчі та процесуальні дії.

Непорушність права власності в будь-якій державі є гарантуванням справедливого суспільства, з відповідними цінностями. Недарма ОСОБА_6 у своїй праці «Філософія права», зазначає: «Справедливість становить щось велике в громадянському суспільстві: добрі закони ведуть до процвітання держави, а вільна власність є основною умовою її блиску; але оскільки я повністю вплетений в особливість, я маю право вимагати, щоб у зв`язку з цим бралося до уваги і моє особливе благо: до уваги має бути прийнято моє благо, моя особливість, і це відбувається за допомогою поліції та корпорації»1. Тобто право власності особи повинно захищатись незалежно від будь-яких обставин, від будь-яких бажань та намірів інших осіб. Держава захищає право власності будь-якої особи, незалежно від обставин і подій, що можуть статися під час володіння такою власністю. Особа вільна використовувати свою власність у законний спосіб.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється в порядку, передбаченому КПК. Лише на підставах та в порядку, передбаченому КПК, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення /ст. 16 КПК/.

У будь якому випадку, втручання у права власника повинно бути не тільки у законний спосіб, але й переслідувати законну мету і відповідні завдання кримінального провадження. У даному провадженні ані мети ані законних завдань щодо втручання у права власника не має. Є очевидним, що становище, яке зараз має спірний транспортний засіб та його володілець, можливо врегулювати у цивільному правовому порядку, оскільки кримінальне провадження свої завдання щодо вказаного майна виконало. Встановлення особи, яка вчинила дане правопорушення не може впливати на права володільця (власника) майна щодо володіння таким майном.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає, що є всі законні підстави для скасування арешту з майна і повернення його володільцю (власнику) для вільного користування. При цьому необхідно залишити обмеження арешту у вигляді права на розпорядження, оскільки таке питання не ставилось особою. Окрім того, станом на день судового розгляду підстав для повного скасування арешту з майна не має. В подальшому можливо буде вирішити питання про скасування обмеження у праві на розпорядження, у випадку не виконання органом досудового розслідування завдань кримінального провадження і не встановлення осіб, які вчинили вказане кримінальне правопорушення.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 132, 170, 173 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.
Клопотання (заяву) гр. ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати частково арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси 29.07.2022 року у вигляді заборони користуватись майном.

Повернути володільцю ОСОБА_4 транспортний засіб марки «DAEWOO Lanos», д.н. НОМЕР_1 з правом користуватись, але без права відчужувати (продавати, дарувати, передавати у користування та інш.) вказане майно (транспортний засіб).

В іншій частині арешт майна залишити без змін.

Попередити володільця (власника) ОСОБА_4 у володінні якого буде знаходиться зазначене майно /транспортний засіб/ про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачене ст. 388 КК.
Виконання ухвали слідчого судді доручити дізнавачу та прокурору.

Копію ухвали вручити дізнавачу, заявнику.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Ухвала слідчого судді набирає законної з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

[1] ОСОБА_7 , німецький філософ, Праця «Філософія права» 1820 р., Видавництво «Думка» М. 1990 р., § 229 С. 264.

1 Георг Вільгельм Фрідріх Гегель, німецький філософ, Праця «Філософія права» 1820 р., Видавництво «Думка» М. 1990 р., § 229 С. 264.