Справа № 683/1004/22
УХВАЛА
16 травня 2022 року м. Старокостянтинів
Слідчий суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , начальника сектору дізнання ВП №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання ВП №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,
в с т а н о в и в:
Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_3 вказує, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки дізнавачем не було вжито усіх заходів для встановлення обставин справи, не надано належної оцінки фактичним обставинам справи та наявним доказам на їх підтвердження. Зокрема, постанова про закриття кримінального провадження мотивована лише тим, що у неї відсутні будь-які тілесні ушкодження. При цьому, не враховано, що вона зверталась до лікарів, які встановили їй діагноз «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», про що у неї на руках є відповідна медична документація. Крім того, не враховано її показання про нанесення їй ОСОБА_5 кулаком удару в голову, в результаті чого вона зазнала фізичного болю. Вважає, що за таких обставин органом дізнання не дотримано завдань кримінального судочинства та не надано належної оцінки очевидним фактам, які вказують на наявність у діях ОСОБА_5 складу кримінального проступку, передбаченого ст.126 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 просить скаргу задоволити, а оскаржувану постанову скасувати, посилаючись на те, що вона винесена передчасно, без з`ясування усіх обставин справи.
Начальник сектору дізнання ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на те, що згідно висновку експерта у ОСОБА_3 не виявлено жодних тілесних ушкоджень, а тому відсутня подія кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. При цьому, посилання ОСОБА_3 на те, що в діях ОСОБА_5 є ознаки кримінального проступку, передбаченого ст.126 КК України, то останнє відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате дізнавачем лише на підставі заяви потерпілої, а з такою заявою ОСОБА_3 не зверталась.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст.9, 283, 284 КПК України).
Однією з основних засад кримінального провадження є закріплений у п.14 ч.1 ст.7 та ст.21 КПК України доступ до правосуддя, що передбачає право на справедливий судовий розгляд і доступ до правосуддя кожному, зокрема і потерпілому, у кримінальному провадженні незалежно від форми обвинувачення.
При цьому, для справедливого судового розгляду і прийняття справедливого судового рішення важлива активна процесуальна діяльність потерпілого як учасника кримінального провадження, якого буде стосуватися цей судовий розгляд, не лише в судовому провадженні, але й під час досудового розслідування. Тому забезпечення доступу до правосуддя передбачає необхідність обґрунтованого і своєчасного залучення потерпілого до провадження, роз`яснення йому процесуальних прав і забезпечення можливості їх реалізації шляхом активної участі у з`ясуванні обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, і мають значення для ухвалення справедливого процесуального рішення.
Отже, забезпечення доступу до правосуддя має здійснюватися на всіх стадіях кримінального провадження. На кожній стадії мають бути роз`яснені права кожному учаснику провадження і надано можливість для їх реалізації. Слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, прокурор, слідчий суддя, суд, виходячи із завдань кримінального провадження, встановлених у ст.2 КПК України, повинні забезпечити швидке, повне і неупереджене досудове розслідування і судовий розгляд.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 14 квітня 2022 року ОСОБА_3 звернулась до органу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій вказувала, що 15 березня 2022 року близько 18 години, перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс їй удар в область голови, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження щодо зазначеного кримінального правопорушення здійснюється у формі приватного обвинувачення.
Як і в кримінальному провадженні з державною формою обвинувачення, у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення потерпілий має процесуальні права та обов`язки, передбачені статтями 56, 57 КПК України.
Разом з тим, кримінальне провадження з приватною формою обвинувачення є винятком із засади публічності і визначається засадою диспозитивності, яка відповідно до ст.26 КПК України означає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Так, на відміну від державного обвинувачення, частиною 4 ст.26 і ст.477 КПК України передбачено, що єдиною законною підставою для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого, проти прав, свобод та законних інтересів якого вчинено кримінальне правопорушення. Крім того, відповідно до ч.4 ст.26 та ч.4 ст.22 КПК України, важливою відмінністю участі потерпілого у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення є те, що йому тут належить ще й право підтримувати обвинувачення або відмовитися від обвинувачення, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.
Отже, якщо під час досудового розслідування у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення виникли підстави для складання повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, за яким кримінальне провадження згідно зі ст.477 КПК України може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, то прокурор або дізнавач чи слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний з`ясувати з цього приводу думку потерпілого і має право скласти відповідно повідомлення про підозру лише за наявності письмової заяви потерпілого про вчинення щодо нього злочину приватного обвинувачення. При цьому відповідно до вимог ст. 279 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу, у тому числі невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дату та час повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Лише у разі відсутності зазначеної згоди потерпілого кримінальне провадження підлягає закриттю.
Однак, орган дізнання цих вимог кримінального процесуального закону не виконав.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14 квітня 2022 року ОСОБА_3 звернулась до ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, у якій вказувала, що 15 березня 2022 року близько 18 години, перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс їй удар в область голови, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку.
Закриваючи кримінальне провадження, начальник сектору дізнання виходив з того, що факт спричинення умисних легких тілесних ушкоджень підтверджується лише письмовою заявою ОСОБА_3 та її поясненнями, однак це суперечить медичній документації та висновку експерта №18 від 22 квітня 2022 року, оскільки у ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.
Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_3 стверджувала, що 15 березня 2022 року після нанесення їй ОСОБА_5 удару в ділянку голови, вона впала та втратила свідомість, а після того як прийшла до свідомості, то по номеру телефону «102» викликала поліцію. Вказує, що на місце події виїжджали поліцейські, а також швидка медична допомога, і вона їм повідомляла про отримання удару в голову від ОСОБА_5 . Також про дану подію вона одразу ж повідомила сусідку ОСОБА_6 . Після вказаної події у неї декілька днів сильно боліла голова і вона звернулась за медичною допомогою до КНП «Хмельницька обласна лікарні», де проходила комп`ютерну томографію головного мозку і їй було поставлено діагноз «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку». Однак під час проведення судово-медичної експертизи вона не надавала експерту протокол комп`ютерної томографії та інші результати обстеження, оскільки про наявність таких її не запитували.
З висновку судово-медичної експертизи №18 від 22 квітня 2022 року вбачається, що із наданих на експертизу медичних документів у ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку» об`єктивними даними не підтверджений, тому при оцінці ступеню тяжкості до уваги не приймався.
В описовій частині висновку експерта зазначено, що на дослідження експерту було надано лише медичну картку амбулаторної хворої КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» на ім`я ОСОБА_3 , медичну картку амбулаторної хворої КНП «Хмельницька обласна лікарня» на ім`я ОСОБА_3 та консультаційний висновок спеціаліста КНП «Хмельницька обласна лікарня» на ім`я ОСОБА_3 .
При цьому, протокол комп`ютерної томографії головного мозку ОСОБА_3 з додатками, яку вона проходила 22 березня 2022 року в КНП «Хмельницька обласна лікарня», експерту на дослідження не надавались та відповідно не враховувались експертом при встановлені наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 .
З огляду на викладене, у даній справі слід призначити повторну судово-медичну експертизу щодо встановлення наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , яку провести з урахуванням наявної у неї медичної документації, а саме протоколу комп`ютерної томографії головного мозку ОСОБА_3 з додатками, яку вона проходила 22 березня 2022 року в КНП «Хмельницька обласна лікарня».
Крім того, у даному кримінальному провадженні слід перевірити показання ОСОБА_3 щодо здійснення нею 15 березня 2022 року на номер телефону «102» виклику поліції, а також швидкої медичної допомоги, встановити хто саме з поліцейських та лікарів швидкої медичної допомоги був на місці події, допитати вказаних осіб щодо обставин, які відбувались на місці події, допитати сусідку ОСОБА_3 ОСОБА_6 з приводу того, чи телефонувала їй ОСОБА_3 15 березня 2022 року та чи повідомляла про нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , допитати інших осіб, про яких вказувала ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 14 квітня 2022 року.
Після здійснення вищезазначених слідчих дій, у разі, якщо в діях ОСОБА_7 не буде встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, органу дізнання слід перевірити наявність у діях ОСОБА_7 ознак кримінального проступку, передбаченого ст.126 КК України та роз`яснити ОСОБА_3 її право подати письмову заяву про вчинення відносно неї кримінального проступку, передбаченого ст.126 КК України.
З огляду на викладене, постанова про закриття кримінального провадження від 25 квітня 2022 року винесена передчасно, без з`ясування усіх обставин справи, а також без роз`яснення права потерпілій ініціювати кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення на підставі її заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 КК України, а тому підлягає скасуванню.
На підстав наведеного, керуючись ст.ст.303-309 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: