Справа № 171/382/22
Провадження № 1-кп/211/409/22
У Х В А Л А

19 липня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000024 від 10.02.2022 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Прокурор ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що до спливу продовженого строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, а обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, залишаючись на волі може переховуватися від суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. За наявності ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, а потім продовжено строку тримання під вартою ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2022 та , ці ризики продовжують існувати і на тепер, враховуючи особу обвинуваченого: не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв"язків, раніше судимий, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого обов"язків, прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засідання прокурор ОСОБА_4 підтримала подане клопотання, з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти клопотання заперечував, зазначив, що він не має наміру здійснювати вплив на потерпілого чи свідків, він відшкодував шкоду потерпілому; в умовах воєнного стану унеможливнений ризик переховування, так як навіть виїхати за межі області не можливо; він визнає свою вину у вчиненні крадіжки та нає намір доводити обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони мали місце насправді. Крім того, хотів би воювати та захищати Батьківщину. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, посилався на те, що прокурором не вказано в абзаці 4 та 5 на стрінці 2 клопотання наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України ( незаконний вплив на потерпілого та свідків), хоча про нього зазначає. Крім того, прокурор в клопотанні незаконно посилається на рішення Європейсського суду з прав людини, оскільки поданим клопотанням погіршується стан обвинуваченого, а тому посилання на рішення ЄСПЛ є неприпустимими. Також прокурор помилково зробив посилання на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, у той час як ОСОБА_3 є особою, що раніше судима. Вважав, не надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, посилався на бажання заявити відвід ОСОБА_7 на наступне засідання з мотивів тиску на його думку на потерпілого, та просив обрати запобіжний захід - особисте зобов"язання.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З клопотання прокурора, обвинувального акту та доданих матеріалів вбачається що підозра ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України є обгрунтованою.

Санкція ч. 3 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Обвинувачений ОСОБА_3 не одружений, не має дітей чи інших утриманців, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Підставою для обрання та продовження тримання під вартою обвинуваченому, були ризики, передбачені п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд не знаходить підстав для відсутупу від попередніх висновків, враховуючи необхідність повторного допиту потерпілого та з урахуванням визначеного обсягу дослідження доказів (не допитано свідків). Зміна показів потерпілого та відшкодування йому шкоди не може бути беззаперечною підставою для зміни запобіжного заходу, так як продовжуються існувати вище вказані ризики, залишаючись на свободі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі може переховуватись від суду , впливати на свідків і жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може їм запобігти.

Щодо обгрунтувань обвинуваченого про бажання вступити до лав ЗСУ, то слід зазначити, що суду не недано відомостей про перебування ОСОБА_3 на військомво обліку, відомостей про реальний військовий досвід, чи проходив він раніше службу в ЗСУ, а тому суд вважає, що такі доводи без будь-яких підтверджуючих документів не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу .

Щодо помилок на які вказує адвокат у поданому клопотанні, то суд вважає, що вони не можуть мати вирішального впливу на суть викладеного, а враховуючи наявність встановлених ризиків, клопотання прокурора слід задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі, передбаченому ст. 182 ч. 5 п. 2 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 16 вересня 2022 року.

Визначити заставу в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430 ( сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень, у разі сплати якої вважати обраним ОСОБА_3 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язок повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання, прибувати до суду за першою вимогою.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1