справа №176/1979/22
провадження №1-кс/176/274/22
УХВАЛА
Іменем України

27 вересня 2022 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, не маючого інвалідності, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців

в рамках кримінального провадження №0000392, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000392, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що 19 вересня 2022 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 знаходився поблизу магазину "Славутич", розташованому по вул. Ярослава Мудрого, буд. 1 в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, повз який проходив раніше не знайомий йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмовляючи по мобільному телефону.

В цей же час у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння вищезазначеним мобільним телефоном, належним потерпілому ОСОБА_8 , шляхом обману.

Реалізуючи його, ОСОБА_9 попрохав ОСОБА_8 дати належний останньому на праві приватної власності мобільний телефон марки "ZTE" Blade а7 2019 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 чорного кольору, начебто для того, щоб зателефонувати рідним, насправді, ввів потерпілого в оману щодо дійсних своїх намірів, не маючи наміру повертати в майбутньому, а потерпілий ОСОБА_8 , будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_9 , передав для цього останньому вказаний мобільний телефон, а сам відійшов покурити.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, ввівши в оману відносно своїх справжніх намірів потерпілого ОСОБА_8 , взяв, тобто, заволодів вищевказаним мобільним телефоном марки "ZTE" Blade а7 2019 ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 чорного кольору, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 відволікся, з місця вчинення кримінального правопорушення зник із зазначеним майном, та в подальшому мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №2598/22 від 21.09.2022 матеріального збитку на суму 2650 грн. (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

24 вересня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000392 від 21.09.2022.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 21.09.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.09.2022;

- протоколом огляду та вилучення мобільного телефону "ZTE" чорного кольору, який добровільно видав ОСОБА_10 від 21.09.2022;

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2598/22 від 21.09.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 від 22.09.2022;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання з потерпілим ОСОБА_8 від 22.09.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 від 22.09.2022;

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 від 22.09.2022 року;

- протоколом огляду місця події від 22.09.2022;

- протоколом про визнання речовим доказом речовим доказом від 21.0.2022 (мобільний телефон марки "ZTE");

- повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 24.09.2022;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 24.09.2022;

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 24.09.2022.

Будучи допитаним в якості підозрюваного у вчинені вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 свою вину визнав в повному обсязі та розказав обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 т. 177 КПК України, які обумовлюють застосування запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання .у вигляді позбавлення волі до 3 років, яке вчинив, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, за вчинення корисливого злочину, усвідомлюючи наслідки свого діяння, та можливість реального покарання у вигляді позбавлення волі, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, зважаючи на факт відсутності у останнього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, а також відсутності постійного місця роботи. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, яка свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, майбутнє покарання за нетяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлюється можливістю підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, шляхом залякування чи примусу, з метою зміни їх свідчень, які були надані під час досудового розслідування, чи схиляння до дачі неправдивих показань, так як суд під час судового розгляду дотримується вимог ст. 23 КПК України (щодо безпосередності дослідження показань).

Крім того, на думку слідчого наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово вчиняв корисливі злочини з метою наживи, не має постійного джерела доходу для існування, тому може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою збагачення, так як, враховуючи його характеризуючи дані, має високий ризик летальності.

Відповідно до ст. 178 КПК України в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, є можливою і достатньою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На думку слідчого, викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали клопотання за обставин викладених в ньому та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні підтверджується наданими письмовими доказами.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, слідчий суддя погоджується з існування на теперішній час ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання .у вигляді позбавлення волі до 3 років, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, за вчинення корисливого злочину, усвідомлюючи наслідки свого діяння та можливість реального покарання у вигляді позбавлення волі, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини

Зокрема, ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання .у вигляді позбавлення волі до 3 років, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, за вчинення корисливого злочину, усвідомлюючи наслідки свого діяння та можливість реального покарання у вигляді позбавлення волі, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини,

Крім того, на думку слідчого наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово вчиняв корисливі злочини з метою наживи, не має постійного джерела доходу для існування, тому може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою збагачення, так як, враховуючи його характеризуючи дані, має високий ризик летальності, слідчий суддя погоджується з наявністю ризиків його переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
У той же час, доводи слідчого щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, безпідставними та здебільшого абстрактними. Будь-яких підтверджуючих доказів того, що ОСОБА_6 будь-коли раніше намагалася або буде намагатися незаконно впливати на свідків або потерпілого органом досудового розслідування не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За глибоким переконанням слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Застосування зазначеного запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного наразі не встановлено.
Зважаючи на викладене, з метою не допущення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000392, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 25 листопада 2022 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати помешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
На період застосування цілодобового домашнього арешту покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися помешкання, де він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за винятком необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, залежно від стадії кримінального провадження;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим;
- не відвідувати будь-які розважальні заклади.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали направити до ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для належного виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА