СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1718/22
ун. № 759/6952/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2022 року

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
представника заявника ОСОБА_4
зацікавленої особи ОСОБА_5
представника зацікавленої особи ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України,
ВСТАНОВИВ:
24.06.2022 р. до Святошинського районного суду м.Києва надійшло клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 09.03.2021р. на майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, д/н НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 та ключ від нього.
В обгрунтування клопотання посилався на те, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09.03.2021р. частково задоволено клопотання цивільного позивача ОСОБА_5 у кримінальному провадження № 80000403 від 20.02.2021р. та накладено арешт на транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», д/н НОМЕР_2 . Вказаний арешт накладено з метою забезпечення цілей провадження, збереження речових доказів та забезпечення цивільного позову. Вказує, що 23.02.2021р. відповідно до договору купівлі-продажу 8046/2021/24477831 транспортного засобу, укладеного з ОСОБА_7 ним набуто право власності на автомобіль «Toyota Land Cruiser 150», д/н НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 . На момент укладення договору купівлі-продажу зазначений автомобільне не перебував у розшуку, арешті, не мав жодних обтяжень у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а також інших заборон на його відчуження. Таким чином, ОСОБА_3 на законних підставах набув право власності на зазначений автомобіль, тобто є добросовісним набувачем. ОСОБА_3 не має статусу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого у вказаному кримінальному провадженні, а також не є фізичною особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Також на момент набуття права власності на зазначений автомобіль та укладення відповідного договору купівлі-продажу з ОСОБА_7 останньому не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у зазначеному кримінальному провадженні. Заявника було допитано в якості свідка за наслідками якого йому стало відомо, що у подальшому застосуванні арешту на вказаний автомобіль відпала потреба. Також дії ОСОБА_7 були направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману. Вказаний транспортний засіб не відноситься та не відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України. Просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у клопотанні.
ОСОБА_5 та її представник у судовому засіданні заперечували проти скасування арешту та пояснили, що даним ТЗ вона користувалася більше року.Сплатила ОСОБА_7 грошові кошти за ТЗ. У даному ТЗ було встановлено дитяче крісло та знаходилися її особисті речі. І коли укладався договір купівлі-продажу та передавався ОСОБА_3 у транспортному засобі були всі її речі.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , зацікавленої особи ОСОБА_5 , представника зацікавленої особи ОСОБА_6 та дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, встановив наступне.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09.03.2021р. накладено арешт на транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, д/н НОМЕР_2 із забороною його відчуження та розпорядження та ключ від нього.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.05.2021р. вказану ухвалу слідчого судді залишено без змін.
Як вбачається із акту переходу права власності від 23.02.2021р. станом на 23.02.2021р. лізингоодержувач ( ОСОБА_7 ) сплатив усі лізингові платежі згідно договору № 4042.L.01.2533 про фінансовий лізинг від 12.08.2019р. Лізингодавець підтвердив, що згідно умов вказаного договору перейшло право власності на об`єкт лізингу , а саме автомобіль Toyota Land Cruiser», номер кузова НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_4 .
Відповідно до договору купівлі-продажу 8046/2021/2447831 від 23.02.2021р. ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_7 транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, д/н НОМЕР_2 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_3 23.02.2021р. зареєстровано автомобіль «Toyota Land Cruiser», номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, д/н НОМЕР_2 .
В судовому засіданні також було встановлено, що даний автомобіль було передано ОСОБА_3 на відповідальне зберігання без права відчуження, але ним було виставлено ТЗ на продаж.
Частиною 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Тобто, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо:
- відпали підстави його застосування;
- арешт було накладено необґрунтовано.
Необхідність скасування накладеного арешту майна можуть обумовити такі обставини: відшкодування підозрюваним, обвинуваченим завданої ним шкоди, з метою забезпечення відшкодування якої був накладений арешт; зміна кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого на статтю Кримінального кодексу, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення; помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують підстави для подальшого збереження арешту майна, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.
Також, слід зазначити, що вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № № 80000403 та досудове розслідування триває.
Керуючись вимогами ст.170, ч.1 ст.174, 309, 372КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1