Провадження № 1-кс/947/7163/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000113 від 24.05.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона в якості додаткового джерела прибутку обрала зайняття злочинною діяльністю пов`язаною з незаконним переправлення осіб через державний кордон України.
Для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_5 в липні 2022 року, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, залучила до вказаної протиправної діяльності невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з числа співробітників Державної прикордонної служби України, для вчинення злочинів щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Таким чином, ОСОБА_5 з невстановленим досудовим розслідуванням особами, вступили у злочинну змову, спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України всупереч законам України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 від невстановлених досудовим розслідуванням осіб стало відомо про намір ОСОБА_6 незаконно покинути Україну. З цією метою, ОСОБА_5 20.07.2022 року зустрілась з ОСОБА_7 , який займався питанням переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, та запропонувала вирішити питання у перетині державного кордону України за винагороду у розмірі 2500 доларів США.
В ході вказаної зустрічі ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_7 наступну протиправну схему перетину ОСОБА_6 державного кордону України, а саме: за зазначену вище суму коштів вона зобов`язувалася організувати переїзд ОСОБА_6 через державний кордон України, шляхом переміщення міжнародним залізничним сполученням - потягом Одеса-Пшемсль (Україна-Польша), де вона й працює начальником потягу УЗ. При цьому, вона домовиться з працівниками ДПСУ, щодо не виявлення ОСОБА_6 , при перетині ним державного кордону України.
Так, за вказаною схемою, під час руху потягу ОСОБА_6 , повинен передати ОСОБА_5 кошти, у розмірі 2500 доларів США, безпосередньо перед перетином Державного кордону пункті залізничного перетину КПВ «Мостиська». Основу частину вказаної суми, вона передає під час перетину кордону, посадовим особам ДПСУ, які задіяні у вказаній злочинній схемі.
Погодившись на вказані умови ОСОБА_5 , остання сказала ОСОБА_7 , що ОСОБА_6 28.07.2022 року о 15 год. 00 хв. необхідно прибути на залізничний вокзал «Одеса», звідки буде виправлятись потяг №036-Ш, УЗ, міжнародного сполучення Одеса Пшемсль, (Україна-Польща), далі підійти до неї, оскільки вона буде на зміні, та буде їхати на вказаному потягу як начальник потягу.
В обумовлену дату, 28.07.2022 року о 15 год. 00 хв., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , прибули до вагону № 23, потягу №036-Ш, УЗ, міжнародного сполучення Одеса Пшемсль, (Україна-Польща), де їх зустріла ОСОБА_5 , та розмістила ОСОБА_6 в купе № 8 вказаного вагону.
В подальшому, після відправлення потягу №036-Ш, УЗ, міжнародного сполучення Одеса Пшемсль, ОСОБА_5 , зайшла в купе № 8, де їхав ОСОБА_6 , та вказала, що безпосередньо перед перетином потягом державного кордону України, перед паспортно-прикордонним контролем, йому необхідно буде залізти на верхню нішу купе, та сховатись, поки працівники ДПСУ не перевірять вагон. В свою чергу, ОСОБА_5 домовилась з невстановленими працівниками ДПСУ, щодо поверхневого огляду вагону де перебував ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_5 отримала від
ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 2500 доларів США, за незаконне переправлення Кузнєцова через державний кордон України.
В подальшому, 29.07.2022 року, після проїзду залізничної станції «Львів», ОСОБА_5 зайшла в купе № 8 де їхав ОСОБА_6 , та наказала залізти останньому в нішу купе, що він і зробив, а ОСОБА_5 приховала його ковдрами, що б його не було помітно візуально.
В подальшому, потяг №036-Ш, УЗ, міжнародного сполучення Одеса Пшемсль, (Україна-Польща), в якому слідував ОСОБА_6 , перетнув державний кордон України. Тобто, ОСОБА_6 незаконно перетнув кордон України, та прибув на територію Польщі.
30.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
В ході проведення 30.07.2022 року обшуку потягу №036-Ш, УЗ, міжнародного сполучення Одеса Пшемсль, (Україна-Польща), а саме вагону № 23, було виявлено та вилучено:предмети схожі на купюри номіналом 100 (сто) доларів США, в загальній кількості 65 (шістдесят п`ять) штук, з номерами визначеними у клопотанні; предмети схожі на грошові кошти на загальну суму 5385 (п`ять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень; предмети схожі на грошові кошти на загальну суму 240 (двісті сорок) польських злотих; мобільний телефон марки «Айфон» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , мобільні номера НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; предмети схожі на купюри номіналом 100 (сто) доларів США, в загальній кількості 90 (дев`яносто) штук; дорожню відомість пасажирського вагону № 23 потягу № 036Ш.
Вилучене майно постановою слідчого визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий за погодженням з прокурором, звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.
Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначив, що подане клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути у його відсутність.
Власниця майна в судове засідання не з`явилася, проте від її представника надійшло до суду письмове заперечення, в якому він просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 13000 доларів США, посилаючись на те, що вилучені під час обшуку грошові кошти про арешт яких на даний час клопоче сторона обвинувачення належать не ОСОБА_5 , а вона повинна була передати їх іншій особі, а отже вилучені кошти не відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження, так як вони не набуті злочинним шляхом та будь-якого відношення до кримінального провадження не мають.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000113 від 24.05.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
В рамках досудового розслідування, 30.07.2022 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук потягу №036-Ш, УЗ, міжнародного сполучення Одеса Пшемсль, (Україна-Польща), а саме вагону № 23, під час якого було виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні.
Слідчим суддею було надано дозвіл на проведення вказаного обшуку.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можливо зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій, а також може містити в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого про визнання вилучених під час обшуку предметів речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000113 від 24.05.2022 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
Заперечення сторони захисту в частині того, що вилучені грошові кошти не відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження за фактом організації незаконного перенаправлення осіб через державний кордон України, вчиненої групою осіб з корисливих мотивів свого підтвердження під час дослідження слідчим суддею матеріалів клопотання не знайшли.
При цьому, оскільки майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000113 від 24.05.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно (речі та документи), які було виявлено та вилучено 30.07.2022 року під час проведення обшуку потягу №036-Ш, УЗ, міжнародного сполучення Одеса Пшемсль, (Україна-Польща), а саме на:

-предмети схожі на купюри номіналом 100 (сто) доларів США, в загальній кількості 65 (шістдесят п`ять) штук, з номерами: HD59897775A, PL91277900F, PJ11173194A, LD90377215C, LL30788587D, MF90322424E, LF59358108F, LF88820473E, MB23476949, PB31561158A, PB31561159A, PB31561161A, MK71601932C, LK72443414A, MF93646404B, PJ11173187A, PJ15965157A, MB39558477K, MK56791430A, HB19562391D, PG51704401B, PG51704402B, PG51704403B, PG51704404B, PG51704405B, PG51704406B, PG51704407B, PG51704408B, PG51704409B, PG51704410B, PG51704411B, PG51704412B, PG51704413B, PG51704414B, PG51704415B, PG51704416B, PG51704417B, PG51704418B, PG51704419B, PG51704420B, PG51704421B, PG51704422B, PG51704423B, PG51704424B, PG51704425B, LA95101997A, PB24227954C, MK16391004B, MK16391003B, MH22477441A, LL57201251C, LL57201253C, MC03915273A, LF02172021E, PA05725234B, LB741010938M, PB74717999I, PB29421795H, PB74733767I, PB24017365B, HB67395854R, MB67395860R, KB94226494I, KB06056613J, PK33878000B;

-предмети схожі на грошові кошти на загальну суму 5385 (п`ять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень;

-предмети схожі на грошові кошти на загальну суму 240 (двісті сорок) польських злотих;

-мобільний телефон марки «Айфон», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , мобільні номера НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

-предмети схожі на купюри номіналом 100 (сто) доларів США, в загальній кількості 90 (дев`яносто) штук;

-дорожню відомість пасажирського вагону № 23 потягу № 036Ш.

Виконання ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1