Справа № 308/9194/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000693, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693 від 26 червня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, просить накласти арешт на майно, а саме на транспортний засіб моделі ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та на момент вчинення ДТП перебував у законному володінні ОСОБА_5 , із забороною використання та розпоряджання вказаним транспортним засобом, визначивши місце його зберігання за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна б/н.

Клопотання обґрунтовано наступним. Органом досудового розслідування встановлено, що 25.06.2022 близько 10:50 години водій транспортного засобу марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 , 2002 р.н., керуючи даним автомобілем та рухаючись по вул. Минайська в м. Ужгороді, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1983 р.н., якого в подальшому було госпіталізовано до медичного закладу з тілесними ушкодженнями.

26 червня 2022 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000693 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

25 червня 2022 року в ході проведення огляду місця події транспортний засіб: ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 було вилучено, а в подальшому поміщено на спец майданчик тимчасового затриманих транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна б/н, Ужгородського району, так як останні є тимчасово вилученим майном.

26 червня 2022 року постановою старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, транспортний засіб ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

Зважаючи на те, що вказаний транспортний засіб вважається знаряддям вчинення кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

При цьому слід врахувати, що перебування вказаного автомобіля на зберіганні у власника або особи, яка користується даним автомобілем у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути повноту та достовірність проведеної експертизи, оскільки на даний час виникла необхідність у призначенні ряду судових експертиз (експертизи технічного стану, транспортно-трасологічну експертизу, авто технічну з метою встановлення причин, що слугували настанню ДТП).

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , не оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а тому на нього поширюється ст. 64-2 КПК України, як на «третю особу, щодо якої вирішується питання про арешт майна».

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, в органу досудового розслідування виникла необхідність у зверненні з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому також зазначив про підтримання вимог клопотання, яке просить задовольнити.

Власники майна в судове засідання не з`явилися. Повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

На підставі ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі учасників кримінального провадження, без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000693 від 26.06.2022, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

У рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини події, за якої 25.06.2022 близько 10:50 години водій транспортного засобу марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 , 2002 р.н., керуючи даним автомобілем та рухаючись по вул. Минайська в м.Ужгороді, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1983 р.н., якого в подальшому було госпіталізовано до медичного закладу з тілесними ушкодженнями.

Слідчим суддею також встановлено, що 25.06.2022 в ході огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 10, протоколом огляду було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 .

Вилучене майно 26.06.2022 постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000693.

Прокурором доведено, що вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000693 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, оцінивши доводи клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, на переконання слідчого судді органом досудового розслідування достатньо обґрунтовано необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та запобіганню,зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, про яке йдеться в клопотанні, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим що стосується вимог прокурора про визначення місця зберігання вилученого майна, то такі вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволенню, оскільки в повноваження слідчого судді, під час розгляду клопотання про арешт майна, не входить вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів по справі, а вказане питання є виключною прерогативою слідчого, який розслідує кримінальне провадження.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000693- задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб, вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 25.06.2022, із забороною володіти, розпоряджатись та користуватись вказаним майном, а саме на автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 .

У решті вимог клопотання - відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1