Справа № 522/5367/22
Провадження № 1-кс/522/2895/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби Безпеки України в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви від 26.04.2022 року про кримінальне правопорушення,-
УСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби Безпеки України в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви від 26.04.2022 року про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування скарги посилаються на наступне.
26 квітня 2022 року адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на офіційну електронну адресу Управління Служби Безпеки України в Одеській області направив заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Зважаючи на не внесення відомостей в ЄРДР щодо вчиненого кримінального правопорушення у передбачений ст. 214 КПК України термін, вважає, що наявні підстави для звернення до суду із скаргою на бездіяльність слідчого.
У скарзі зазначено, що, 16.04.2022 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дізналися про те, що в мережі Інтернет на веб-сайті ОСОБА_10 був розміщений перелік осіб під назвою «Іноземні найманці проти України», мовою оригіналу -« ОСОБА_11 наемники против Украины - Gate.ua Слава Україні».
У вказаному переліку були зазначені уродженці країн Сходу (заначено прізвище, ім`я та по-батькові), які, нібито, є іноземними найманцями проти України.
Серед зазначеного переліку осіб були зазначені відомості про ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх фото, номера телефонів та посилання на особисті сторінки в соціальній мережі «Фейсбук».
Однак, наведена в статті інформація щодо причетності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до іноземних найманців проти України - не відповідає дійсності.
В скарзі зазначено, що, ОСОБА_8 проживає та працює на території України з 2002 року та є громадянином України з 2015 року, а його брат ОСОБА_9 проживає та працює на території України з 2012 року та має посвідку на постійне проживання в Україні з 2016 року.
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не підтримують жодних зв`язків (дружніх, економічних чи політичних) з країною агресором - Росією, її громадянами та навіть жодного разу не були на території Російської Федерації.
Будь-яких доказів, які могли б підтвердити належність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до іноземних найманців у переліку не було наведено та і взагалі не могло бути надано у зв`язку із недостовірністю зазначеної інформації.
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримували раніше та наразі підтримують Збройні Сили України у боротьбі за незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
23.04.2022 року на замовлення представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було проведено 2 поліграфічних дослідження щодо причетності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до сепаратистської діяльності, фінансової або інформаційної підтримки ними російської військової агресії, участь у військових діях на території України в якості іноземних найманців.
За результатами проведених досліджень експертом-поліграфологом ОСОБА_12 (співробітник ОСОБА_13 ) було встановлено наступне:
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 а ні раніше, а ні станом на сьогоднішній день не служили військовими найманцями;
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не підтримують а ні фінансово, а ні інформаційно, а ні в будь-який інший спосіб російську агресію;
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не мали раніше та не підтримують наразі зв`язки із російськими силовими структурами або спецслужбами;
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не виконували раніше та не виконують наразі доручення іноземних спецслужб (російських, сирійських, ЛДНР);
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не підтримують зв`язки із знайомими в Росії (друзями або родичами), не мать там бізнес-інтереси та не володіють там нерухомістю.
Вищенаведені висновки експерта-поліграфолога також підтверджують твердження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо їх неналежності до складу іноземних найманців проти України.
У скарзі зазначено, що внесення невідомими особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до списку іноземних найманців проти України, не маючи жодних доказів цього, де у відповідному переліку було лише близько 50 осіб, було здійснено цілеспрямовано з метою дискредитації імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та інших членів національних меншин Одеси для подальшого створення перешкод для спокійного життя, ведення бізнесу на території України та, вірогідно, для вимагання грошових коштів за виключення даних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з відповідного списку.
Адвокат зазначає, що станом на сьогоднішній день, при намаганні ввійти в мережі Інтернет на веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 пошуковий запит автоматично перенаправляє на інший веб-сайт - ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлень викривачів про активи осіб, причетних до агресії РФ проти України. Таким чином, на сьогодні сайт не є активним, але це могло бути здійснено навмисне для приховування злочинних дій від викриття (так як перенаправлення сайту на іншу веб-адресу може бути здійснено тільки власником такого сайту).
Тому, на думку скаржників, ідентифікація осіб, які розповсюджують таку недостовірну інформацію і є одним з найактуальніших питань сьогодення та є прямим завданням саме Служби Безпеки України.
Таким чином, вважають, що оприлюднення в мережі Інтернет очевидно недостовірної інформації щодо перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в складі іноземних найманців проти України стало підставою для звернення адвоката ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Управління Служби Безпеки України в Одеській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Однак, станом на сьогоднішній день, співробітниками Управління Служби Безпеки України в Одеській області не було внесено відомостей в ЄРДР щодо вчиненого кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Вказану бездіяльність вважають протиправною, у зв`язку з чим, на підставі ст.303 КПК України просить зобов`язати посадових осіб внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення злочину.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні, скаргу підтримав у повному обсязі. Вказав, що навмисні дії невстановлених осіб, які пов`язані із розміщенням в мережі інтернет вказаної публікації можливо кваліфікувати як державну зраду. Адвокат вважає, що за наслідком, таких публікацій виникають панічні настрої у національних меншин, які проживають на території нашої держави. А це впливає на державну безпеку України. На питання суду пояснив, що на даний час пошуковий запит автоматично перенаправляє на інший веб-сайт - https://reportsassets.nazk.gov.ua/ua, - Портал повідомлень викривачів про активи осіб, причетних до агресії РФ проти України. Таким чином, надати текст для ознайомлення з її змістом на даний час не можливо.
Слідчий в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги. Зазначив, що вважає дії слідчого правомірними, оскільки не вбачає можливостей встановити зміст даної публікації та ресурс її розміщення. Вказав про недостатність об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасник кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність, зокрема слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що 26 квітня 2022 року Адвокат ОСОБА_7 в інтересах в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення до Управління Служби Безпеки України в Одеській області.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).
Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.
Разом з тим, вказаних даних у скарзі та заяві про вчинення злочину недостатньо для ствердження, що вчинено злочин, передбачений ст.383 КК України. Більш конкретних даних заява про злочин не містить.
Наведені у скарзі дані про вчинення злочину, передбаченого ст.383 КК України, не місять фактичних відомостей чи посилання на обставини (зміст публікації та ресурс на якому розміщено), які б свідчили про вчинення вказаних кримінальних правопорушень.
Виходячи із наданих до скарги доказів, на даний час, слідчий суддя приходить до висновку, що ці дані ґрунтуються лише на припущеннях щодо противоправних дій, з огляду на відсутність доказів які б можливо було визнати електронними документами в розумінні ч.3,5 ст. 99 КПК України, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, і тому не може вважатися такою, що підлягає внесенню до ЄРДР.
Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.
Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб, в даному випадку уповноважених осіб Управління Служби Безпеки України в Одеській області, вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.
Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави вважати заяву адвоката ОСОБА_7 в інтересах в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення.
Відтак, підстави для внесення відомостей за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Слідчий суддя вважає, що така поведінка заявника є проявом зловживання процесуальними правами, і тому суперечить цілі права на звернення із повідомленням про вчинення злочину, передбачених ст.ст.60, 214 КПК України, тому її скарга на бездіяльність не підлягає задоволенню з наведених підстав.
Враховуючи вищевикладене, повноваження органу досудового розслідування в межах своєї компетенції та підслідності, положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби Безпеки України в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви від 26.04.2022 року про кримінальне правопорушення відмовити в повному обсязі.

Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1