Справа № 158/1192/22 Провадження №11-сс/802/239/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

слідчої - ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
власника майна - ОСОБА_8
представника власника майна - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 29.06.2022 року, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_9 в інтересах власника майнаОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 липня 2022 року про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідча СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_11 , звернулася до Ківерцівського районного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 13.48, д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «JANMIL», д.н.з НОМЕР_2 ; товарно-транспортну накладну серії МОА №622319 від 18.04.2022 року та товарно-транспортну накладну №947361 від 29 червня 20___ року (рік не вказано), які було вилучено в ході проведення огляду місця події 29.06.2022 року на узбіччі автодороги Т03-09 із сполученням Дубенче - Стара Вижівка Луцьк - Турійськ Рожище Ківерці Піддубці, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000319 від 29.06.2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Своє клопотання слідча мотивувала необхідністю збереження речових доказів, якими є вилучене майно, оскільки, на її думку, існує сукупність підозр, що вони є доказами вчинення кримінального правопорушення (а.с.1-3).
Ухвалою слідчої судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.07.2022 року клопотання задоволено частково. Накладено арешт на товарно-транспортну накладну серії МОА № 622319 від 18.04.2022 року, та товарно-транспортну накладну № 947361 від 29 червня 20___ року (рік не вказано), які були добровільно надані ОСОБА_8 , тимчасово позбавлено можливості відчужувати, користуватись, розпоряджатись будь-яким чином ними до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні. В задоволенні решти клопотання відмолено. Транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 13.48, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «JANMIL», д.н.з НОМЕР_2 негайно повернути власнику ОСОБА_12 (а.с.50-51).
В поданій апеляційній скарзі представник власника майна вважає, що ухвала слідчого судді постановлена без достатніх на це підстав, та з істотним порушенням норм КПК України.

Вказує на те, що судом першої інстанції не дотримано та не вчинено дій на відновлення основоположних засад кримінального процесу таких, як доступ до правосуддя, право на захист, рівність, недоторканність права власності. Також, не наведено обгрунтованість необхідності арешту майна та не доведено ймовірність приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, адже майно, вилучено під час обшуку не є предметом вчинення злочину. Слідчим у клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна не наведено жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують причетність вилученого майна до кримінального правопорушення №0000319 від 29.06.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Просить скасувати ухвалу слідчої судді та зобов`язати слідчу повернути вилучене майно ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; думку власника майна ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вилученого майна; прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін; пояснення слідчого; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дані вимоги закону слідчою суддею при винесенні ухвали про накладення арешту на майно були в повній мірі дотримані.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29.06.2022 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України «Незаконна порубка або незаконне перевезення, зберігання збут лісу» (а.с.4).
В рамках даного кримінального провадження, 29.06.2022 року проведено огляд місця події на узбіччі автодороги Т03-09 із сполученням Дубенче - Стара Вижівка Луцьк - Турійськ Рожище Ківерці Піддубці, в ході якого вилучено транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 13.48, д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «JANMIL», д.н.з НОМЕР_2 ; товарно-транспортну накладну серії МОА №622319 від 18.04.2022 року та товарно-транспортну накладну №947361 від 29 червня 20___ року (рік не вказано) (а.с.8).
Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30.06.2022 року, вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.9).
Підставою накладення арешту на майно у клопотанні слідчої зазначено про необхідність збереження речових доказів, якими є вилучене майно, оскільки, на її думку, існує сукупність підозр, що вони є доказами вчинення кримінального правопорушення
Ухвалою слідчої судді відмовлено в накладенні арешту на транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 13.48, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «JANMIL», д.н.з НОМЕР_2 та зобов`язано негайно повернути власнику ОСОБА_12 , оскільки стороною обвинувачення не доведено, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до ч.1 ст.173 КПК України на нього не може бути накладено арешт.
Слідчою суддею в судовому засіданні встановлено, що надані власником деревини ФОП ОСОБА_8 документи, а саме товарно-транспортну накладну серії МОА №622319 від 18.04.2022 року, та товарно-транспортну накладну №947361 від 29 червня 20___ року (рік не вказано) можуть містити на собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Апеляційний суд вважає, що слідча суддя вірно прийшла до висновку, що з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання, відчуження в кримінальному провадженні, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом, з метою його збереження, є підстави для накладення арешту на дане майно, що є розумним та співрозмірним обмеженням права власності та не тягне негативних наслідків для їх фактичного володільця.
З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд вважає, що рішення слідчої судді прийнято у відповідності до вимог закону, при розгляді клопотання судом з`ясовані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту і підстав для скасування ухвали слідчої судді з мотивів, наведених у апеляційній скарзі представника власника майна немає.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 в інтересах власника майнаОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 липня 2022 року про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: