Справа № 159/3780/20 Провадження №11-кп/802/704/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:продовження строку тримання під вартою Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000809 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 18 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Любешівського районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000809 від 12.05.2020, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотанням про продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на строк 60 днів, оскільки ризики того, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення, не перестали існувати.
Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 18 серпня 2022 року, задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , застосований обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів, до 16 жовтня 2022 року включно.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що обвинувачений тривалий час, а саме з 2020 року, перебуває під вартою, а прокурором не надано доказів на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , який підтримував подану апеляційну скаргу і просив застосувати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Приписи ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На думку апеляційного суду, місцевий суд відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового і сімейного стану ОСОБА_7 , міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Матеріалами провадження стверджується, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен враховувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Судом першої інстанції у достатній мірі встановлені підстави для продовження виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, які згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, на даний час в рамках кримінального провадження триває судовий розгляд.
Тому, на переконання апеляційного суду, заявлені прокурором ризики продовжують існувати.
Апеляційний суд вважає, що продовжуючи ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід, суд першої інстанції врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.
Тому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, згідно висновку експерта у нього діагностовано емоційно-нестійкий розлад особистості, обставин вчинення злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, наслідків його вчинення, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на переконання суду апеляційної інстанції, зможе дієво забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.
Доводи сторони захисту про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 є необґрунтованими, так як до апеляційної скарги не представлено жодних медичних документів, які свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою у зв`язку із його станом здоров`я. Не представлено таких доказів стороною захисту і в апеляційний суд.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 18 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: