Справа № 308/7007/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/539/22 (справа № 308/7007/22), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 03.05.2022 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, працюючого на посаді головного редактора Всеукраїнського інформаційного видання «Спеціальний контроль», раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 3 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
08 червня 022 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/539/22 (справа № 308/7007/22), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 03.05.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 3 ст. 296 КК України.
За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2022 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання., а за ухвалою від 28.06.2022 року до судового розгляду.
У судовому засіданні 04.08.2022 року прокурором було подане клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 травня 2022 року, близько 21 год. 25 хв., громадянин ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в громадському місці - на вулиці неподалік буд. АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, безпідставно, у ході словесного конфлікту, почав грубо порушувати громадський порядок та недотримуватись встановлених правил поведінки у громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, почав нецензурно виражатися в бі к оточуючих, після чого наніс ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 один удар в область обличчя та схопив останнього рукою за шию. В подальшому, здійснюючи опір особам, які намагалися припинити його хуліганські дії, наніс своєю лівою рукою затиснутою в кулак один удар в область обличчя, а саме носу потерпілого - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому спинки носа.
Тим самим встановлена достатність доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 296 КК України, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві), яке пов`язане з опором громадянам які припиняли хуліганські дії.
Окрім цього, 02 травня 2022 року, близько 21 години, 25 хвилин, громадянин ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в громадському місці - на вулиці неподалік будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, безпідставно, у ході словесного конфлікту наніс своєю лівою рукою затиснутою в кулак один удар в область обличчя, а саме носу потерпілого - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому спинки носа. В подальшому 02.05.2022 близько 23 години 30 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в громадському місці - на вулиці неподалік будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , з метою залякування потерпілого ОСОБА_4 наніс йому численні удари руками, а також дерев`яною палицею в область голови та тулуба, чи спричинив останньому тілесні ушкодження, тяжкість яких встановлюється.
Тим самим встановлена достатність доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, - а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але так, що спричинило тривалий розлад здоров`я вчинене з метою залякуванням потерпілого.
07 червня 2022 року складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 щодо обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 296 КК України, а саме грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві), яке пов`язане з опором громадянам які припиняли хуліганські дії та ч. 2 ст. 122 КК України, а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але так, що спричинило тривалий розлад здоров`я вчинене з метою залякуванням потерпілого.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні згаданого вище злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 03.05.2022, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_4 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 , від 03.05.2022, протоколом огляду предмета а саме мобільного телефону марки Samsung протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Оскільки на даний час заявлені ризики, у зв`язку з якими на стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не зменшилися, а строк тримання його під вартою закінчується, є необхідність у продовженні обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на наступне.
Необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_12 викликана метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , на даний час не відпали, продовжують існувати, не зменшились, а тому виправдовують подальше тримання особи під вартою, зокрема ОСОБА_6 може:
- переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив декілька кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років;
- незаконно впливати на свідків, виходячи з того, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженні хоч і розпочався, однак ні потерпілий ні свідки ще не були допитані в судовому засіданні, а ОСОБА_6 відоме місце проживання потерпілого, членів його сім`ї а також більшість свідків які мають бути допитані у даному кримінальному провадженні та існує достатньо підстав стверджувати, що ОСОБА_6 , може незаконно впливати на них, вчиняти певні дії спрямовані на їх залякування та примушування до зміни показань чим створить загрозу у всебічному та неупередженому судовому розгляду обвинувального акту, вчиняти погрози чи умовляння до свідків, потерпілого даного кримінального провадження;
Так, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні декількох злочинів, за вчинення яких передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, які вчинив у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено протоколом медичного освідування № 402 від 02.05.2022, що, в свою чергу, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України є обставиною, що обтяжує покарання.
Слід врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , адже, враховуючи спосіб вчинення злочину вони викликали особливий суспільний резонанс, висвітлення в засобах масової інформації.
Наявність зазначених ризиків досліджена та підтверджена при вирішенні питання застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слідчим суддею суду першої інстанції та апеляційним судом Закарпатської області 02.06.2022.
Таким чином, з урахуванням характеру, суспільної небезпечності та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується та виправдовує подальше тримання особи під вартою.
Саме даний запобіжний захід позбавить можливості обвинуваченого переховуватися, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, а також ухилитися від суду, мати можливість незаконно впливати на учасників провадження чи вчинити інше кримінальне правопорушення та буде слугувати інтересам громади у демократичному суспільстві.
Зважаючи на вище викладене, є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вищевказаним ризикам порівняно із триманням під вартою, а не продовження строку застосування такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства.
Беручи до уваги прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Ужгород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянину України, українця на період судового розгляду, а саме на 60 днів.
Обвинувачений та його захисник заперечили проти зазначеного клопотання та просили суд обрати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників розгляду кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.
Як зазначено у ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
За ухвалою від 28.06.2022 року судом було клопотання прокурора задоволено, обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави на період розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 25 серпня 2022 року включно.
При цьому судом було враховано тяжкість злочинів., наявність обґрунтовано пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 296 КК України, а саме грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві), яке пов`язане з опором громадянам які припиняли хуліганські дії та ч. 2 ст. 122 КК України, а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але так, що спричинило тривалий розлад здоров`я вчинене з метою залякуванням потерпілого, оскільки як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та електронної системи документообігу суду Д-3 така не оскаржувалася відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні та не була скасована слідчим суддею, відповідно кримінальне провадження із обвинувальним актом було направлено до суду.

Суд констатує, що на цей час продовжують існувати ризики, які були підставою задля обрання такого запобіжного заходу на досудовому розслідуванні та такі не зменшилися, оскільки судовий розгляд цього кримінального провадження ще не розпочався, свідки, потерпілий та експерти судом не допитувалися, докази не досліджувалися, а саме ризики:

- переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які були розірвані у часі, за які передбачено покарання: за ч. 3 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років та за ч. 2 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, тобто усвідомлюючи тяжкість ймовірної реальної міри покарання, а також те, що Закарпатська область межує з чотирма кордонами різних країн, має об`єктивну можливість покинути територію України;
- незаконно впливати на свідків та потерпілого, виходячи з того, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженні ще розпочався, а ОСОБА_6 відоме їх місце проживання відтак враховуючи обставини кримінального правопорушення існує достатньо підстав побоюватися що ОСОБА_6 , може незаконно впливати на них, вчиняти певні дії спрямовані на їх залякування та примушування до зміни показань чим створить загрозу у всебічному та неупередженому розгляді цього кримінального провадження;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, як вже було зазначено вище ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох епізодів кримінальних правопорушень, які були розірвані у часі, за ч. 3 ст. 296 КК України та ч. 2 ст. 122 КК України. Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 інкримінується обтяжуюча обставина, як вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, тобто його реакції є слабо прогнозованими.
Проте суд не приймає до уваги доводи представника потерпілого щодо наявності на цей реальних погроз обвинуваченого ОСОБА_6 свідку, оскільки його твердження не підтверджені жодними доказами.

Слід також зазначити, що доводи сторони захисту про те, що на цей час зменшилися ризики, не знайшов свого підтвердження у матеріалах справи.

Суд також, крім наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінив в сукупності на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини, передбачені ст. 178 КПКУ країни та приймає до уваги: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки обвинувальний акт спрямований до суду; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується: за ч. 3 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років та за ч. 2 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, які у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості; вік та стан здоров`я обвинуваченого який має повних 38 років, має хронічні захворювання, проте протягом тривалого проміжку часу відсутнє їх загострення, що підтверджується випискою із історії хвороби № 911 від 23.09.2009 року та випискою № 2803/22/ від 15.02.2022 року; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який розлучений, як стверджує має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво НОМЕР_1 ) та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Проте як вбачається з єдиної електронної системи документообігу суду Д-3, за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2019 року у справі № 308/9426/18, шлюб укладений між ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №77 від 17 листопада 2012 року був розірваний. Визначене місце проживання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з матір`ю - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на утримання малолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття повноліття.

Відтак суд оцінює критично доводи обвинуваченого, що саме він опікується дітьми та про наявність у нього родини.

Суд також не приймає до уваги доводи, що обвинувачений працює на посаді головного редактора Всеукраїнського інформаційного видання «Спеціальний контроль», що підтверджується довідкою від 27.05.2022 № 71-1/2, оскільки у наданій стороною захисту копії трудової книжки НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 відсутній запис про прийняття його на роботу. Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що також працює таксистом, проте не офіційно. Відтак факт наявності у обвинуваченого постійного місця роботи не підтверджений документально.
Оскільки факт роботи обвинуваченого на посаді головного редактора Всеукраїнського інформаційного видання «Спеціальний контроль» не знайшов свого підтвердження доказами, суд не приймає до уваги позитивну характеристику без дати та номеру, яка була надана йому цією громадською організацією.
Обвинувачений повідомив суду, що має збереження у розмірі 105 000,00 грн.

Обвинувачений має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за яким з невідомих причин не проживає, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, яка належить на праві власності його матері ОСОБА_15 за договором купівлі продажу від 21.08.2019 року за її письмовою згодою.
Обвинувачений раніше не судимий, на цей час йому не повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Судом також враховується, що в межах цього кримінального провадження потерпілим заявлений цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 300 000,00 грн.

Суд також враховує ризик повторення протиправної поведінки, оскільки ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні двох кримінальних правопорушень, розірваних у часі.

Стороною захисту суду не надано суду жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та наявність підстав вважати, що він залишаючись на волі, не буде ухилятись від суду, не буде чинити тиск на свідків, експертів та потерпілого.

Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, з огляду на всі вищезазначені обставини, що надає суду підстави дійти висновку про необхідність обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на період розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 25 серпня 2022 року включно.

При продовженні строків тримання під вартою суд враховує тяжкість злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, однак за які згідно з санкціями вказаних статей передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які на цей час продовжують існувати, а саме: обвинувачений ОСОБА_6 - може переховуватися від суду, зокрема це підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які були розірвані у часі, за які передбачено покарання: за ч. 3 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років та за ч. 2 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, тобто усвідомлюючи тяжкість ймовірної реальної міри покарання, а також те, що Закарпатська область межує з чотирма кордонами різних країн, має об`єктивну можливість покинути територію України, а також тим фактом, що як вбачається з автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3», 21.07.2022 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000479, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто він підозрюється у вчиненні кримінальному правопорушення про який раніше говорила представниця потерпілого, та який на час обрання запобіжного заходу у даному кримінальному проваджені переданий до суду не був.

- незаконно впливати на свідків та потерпілого, виходячи з того, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженні тільки розпочався, а ОСОБА_6 відоме їх місце проживання відтак враховуючи обставини кримінального правопорушення існує достатньо підстав побоюватися що ОСОБА_6 , може незаконно впливати на них, вчиняти певні дії спрямовані на їх залякування та примушування до зміни показань чим створить загрозу у всебічному та неупередженому розгляді цього кримінального провадження;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, як вже було зазначено вище ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох епізодів кримінальних правопорушень, які були розірвані у часі, за ч. 3 ст. 296 КК України та ч. 2 ст. 122 КК України. Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 інкримінується обтяжуюча обставина, як вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, тобто його реакції є слабо прогнозованими, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, а також з огляду на те, що потерпілий у судовому засіданні повідомив, що боїться обвинуваченого та розправи з його боку.

Суду не надано жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень та наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 залишаючись на волі, не буде ухилятись від суду, не буде чинити тиск на потерпілого та свідків.
Суд також врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого який має повних 38 років, має хронічні захворювання, проте протягом тривалого проміжку часу відсутнє їх загострення, що підтверджується випискою із історії хвороби № 911 від 23.09.2009 року та випискою № 2803/22/ від 15.02.2022 року; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який розлучений, що підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2019 року у справі № 308/9426/18, має двох дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та, які згідно з вищезазначеним рішенням проживають з матір`ю - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З урахуванням викладеного, суд вважає на цій стадії розгляду кримінального провадження недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.
З урахуваннями викладеного суд дійшов висновку, що для запобігання ризиками передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, наявність яких встановлена судом, обґрунтованим є продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 30 вересня 2022 року включно, тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 , інкримінуються грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), яке пов`язане з опором громадянам які припиняли хуліганські дії та умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я вчинене з метою залякуванням потерпілого.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , було вчинено із застосуванням насильства відносно потерпілого, суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що доводи, викладені захисником у клопотанні про зімну запобіжного заходу на більш м`який не знайшли свого підтвердження у матеріалах кримінального провадження. Стадія досудового розслідування дійсно закінчена, проте судове провадження лише розпочате, і кількість ризиків на цей час об`єктивно не зменшилася., разом з тим є необхідність проведення повного судового розгляду та допиті свідків, потерпілого та ймовірно експертів, отже є нагальна потреба у забезпеченні виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта; вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, виходячи з вищезазначених обставин більш м`який запобіжний захід на цьому етапі судового розгляду не буде відповідати меті застосування запобіжного заходу та убезпеченню ризиків, які продовжують існувати.

Відтак слід відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 177-178, 180, 181, 183, 186, 193, 194, 331, 392, 395 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії раніше обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави на період розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 30 вересня 2022 року включно.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який.
Копію ухвали вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому, захиснику та надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання.
Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом та може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.
Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1