Справа № 357/9088/22
У Х В А Л А

03 жовтня 2022 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква, клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого кочегаром ТОВ «Еко ФТОР», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0002462 від 01.10.2022 року.

Клопотання вмотивоване тим, що 01 жовтня 2022 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, які склались між ним та пасинком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство останнього, діючи з прямим умислом, спрямованим на вбивство, розуміючи, що ОСОБА_7 є малолітнім, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння смерті іншій людині та бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_7 та обома долонями своїх рук почав наносити йому численні тілесні ушкодження по голові та тулубу, після чого став попереду потерпілого, охопив шию потерпілого пальцями рук в ділянці горла, та розпочав стискання шиї, одночасно висловлюючи словесні погрози вбивством.

З метою припинення злочинних дій ОСОБА_5 , очевидці події - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу разом почали його відтягувати від ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 припинив свої дії та вийшов із спальної кімнати.

В свою чергу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перейшли до іншої кімнати вищевказаного будинку.

Однак, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті малолітнього ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті іншій людині, цього ж дня о 14 год. 10 хв. повторно зайшов до іншої кімнати вказаного будинку, в якій знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , тримаючи в руках завідомо заготовлений мережевий кабель живлення до системного блоку персонального комп`ютера, став над потерпілим, який в той час знаходився в положенні сидячи, накинув кабель на шию потерпілого в ділянці горла, та розпочав стискання судин шиї, нервових стовбурів, гортані, з метою задушення асфіксії малолітнього ОСОБА_7 , одночасно висловлюючи словесні погрози вбивством.

Від вказаних активних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 почав задихатись та хрипіти, однак виконавши всі необхідні дії для доведення злочину умисного вбивства іншої людини до кінця, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , застосувавши фізичну силу змусили ОСОБА_5 припинити свої дії.

01.10.2022 року о 19 год. 15 хв., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого . ч. 3 ст. 15; п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

02.10.2022 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 15; п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Необхідність застосування зазначеного запобіжного заходу вмотивована в клопотанні тим, що у органів досудового розслідування є обґрунтовані підстави для підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15; п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, а також, існуванням ризиків, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, рищик незаконного впливу на потерпілого та свідків та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, у разі доведення його винуватості, останньому загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі.

Підозрюваний тривалий час проживає в одному помешканні з малолітнім потерпілим та свідками та може впливати на них з метою ухилення від покарання чи спотворення об`єктивної картини вчиненого.

Також слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше неодноразово вчиняв сварки та бійки зі своїм пасинком та перебуваючи на волі підозрюваний матиме змогу продовжувати свої протиправні дії.

Посилаючись на вказане, сторона обвинувачення вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому вважають за доцільне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримала доводи клопотання, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий підтримав клопотання з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що наміру вбивати пасинка не мав. Коли повернувся додому, після роботи, то виникла сварка, причину сварки не пам`ятає. Пасинок був присутнім в кімнаті. Він хотів поговорити з ним по чоловічому та накинув останньому на шию шнур від комп`ютера. Зазначив, що наміру уникати відповідальності не має, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його реєстрації. Пояснив, що за весь час проживання однією сім`єю він не кривдив свого пасинка, лише 3 рази вдарив за різні провини. Зазначив, що діти у нього на першому місці. Під час сварки був у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що його підзахисний має постійне місце реєстрації та проживання, має офіційне працевлаштування, є офіційний дохід. Зазначив, що ризики, зазначені в клопотанні, не обгрунтовані, базуються на припущеннях. Вважає, що відсутні підстави для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

02.10.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 вручено 03.10.2022 року о 12 год. 02 хв.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 п.2 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколами слідчого експерименту, протоколами допиту свідків, протоколом допиту малолітнього потерпілого та іншими матеріалами.

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, то існування таких ризиків є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Злочин вчинено відносно члена сім`ї, а саме пасинка. Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного (обвинуваченого) не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 перебуваючи на волі незаконно впливати на малолітнього потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, чи вчинити інші кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вимоги, передбачені ст. 178 КПК України, обставини вчинення кримінального правопорушення, та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вирішуючи питання про строк, на який необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати вимоги ч. 2 ст. 197 КПК України, та строк тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно обчислювати із дня затримання, а саме з 01.10 2022 року.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 219, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО», строком на 60 днів, який обчислювати з 16 год. 20 хв. 01 жовтня 2022 року.
Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується о 16 годині 20 хвилин 29 листопада 2022 року.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1