У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої особи ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001175 від 02.10.2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001175 від 02.10.2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , подав клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.
В судовому засіданні захисник та обвинувачений просили задовольнити вказане клопотання. Адвокат вказував, що ОСОБА_5 демонструє бездоганну процесуальну поведінку.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання.
В судовому засіданні представник потерпілої особи ОСОБА_4 , залишила вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового провадження щодо поданого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5ст.194 цього Кодексу і покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2021 року до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід в вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 181600 грн. до спливу терміну тримання під вартою, та покладено на ОСОБА_5 певні обов`язки. 22 червня 2022 заявник, яка є дружиною обвинуваченого, внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА України в області заставу у відповідному розмірі. В подальшому ухвалою слідчого судді від 09.08.2021 продовжений строк дії покладених на нього обов`язків, що визначені в ухвалі слідчого судді в межах строку досудового розслідування, до 09.09.2021.
Нормами Кримінального процесуального кодексу України, зокрема ст.182, не передбачено обмеження строку дії у часі ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Отже запобіжний захід у вигляді застави по своїй правовій суті є внесенням грошових коштів, а не виконанням певних обов`язків, які покладаються відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні відповідного запобіжного заходу.
Як вбачається зі змісту ч.6 ст.194 КПК України двохмісячний строк застосовується виключно до обов`язків, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні відповідного запобіжного заходу, а не до самого такого заходу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. Отже, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію лише в частині дії покладених обов`язків, а не стосовно застосування запобіжного заходу в цілому.
В зв`язку з вищевикладеним суд не погоджується з доводами ОСОБА_5 про те, що у зв`язку із закінченням дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , застава більше не є заміною для тримання під вартою.
Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Стаття 182 цього Кодексу, що регулює питання обрання запобіжного заходу у виді застави, як і ст.ст. 179, 180, що регулюють питання обрання запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання та особистої поруки відповідно, не містить норми щодо строку дії цього запобіжного заходу, на противагу ст.ст. 181, 183 в поєднанні зі ст. 196 цього Кодексу, які зобов`язують суд визначати в ухвалі про обрання чи продовження таких заходів строк її дії. Не містить КПК України і норми щодо необхідності продовження строку дії застави.
Разом з тим, згідно діючого кримінального процесуального кодексу України, підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися суддею при застосуванні запобіжного заходу, зменшення встановлених ризиків, тощо.
За змістом клопотання підставою для зміни застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави є, зокрема, на думку обвинуваченого недоведеність обґрунтованості пред`явленої підозри та відсутність обставин, які були враховані при визначенні застави.
Проте наведені ОСОБА_5 обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави.
За змістом ст.ст.201, 331 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, мають право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.
Правовий аналіз змісту зазначеної норми свідчить, що підставою для зміни запобіжного заходу є наявність відомостей, які не були враховані під час вирішення питання про його застосування і які мають суттєве значення для оцінки обставин, що обумовлюють застосування запобіжного заходу, оскільки свідчать про невиправданість застосування таких заходів.
Разом з тим, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , не спростовують обґрунтованості необхідності та виправданості застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки не містять відомостей про обставини, які не були враховані під час вирішення питання про обрання такого.
Той факт, що ОСОБА_5 демонструє бездоганну процесуальну поведінку, та не будучи обмеженим у пересуванні, не вжив заходів із переховування від суду, а також не вчинив дій із тиску на свідків у цьому кримінальному провадженні свідчить лише про те, що застосований до нього запобіжний захід та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечують його належну поведінку у кримінальному провадженні.
Доводи про закінчення строку дії обов`язків, передбачених ч. 5ст. 194 КПК України, не впливають ані на чинність застосованого запобіжного заходу, ані на відсутність ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України. У цьому випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України.
Таким чином, доводи ОСОБА_5 про необхідність зміни запобіжного заходу у зв`язку із закінченням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5ст. 194 КПК України, забезпеченням ОСОБА_5 належної процесуальної поведінки та відсутністю ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України є безпідставними.
Керуючись ст.ст.314, 334 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1