справа № 336/6214/22
провадження № 1-кп/336/646/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2022 Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в виді тримання під вартою по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання, про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів без визначення розміру застави, яке обґрунтоване тим, що під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину який є особливо тяжким злочином, а тому, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотного покарання, з урахуванням встановлених обставин може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_5 не одружений, дітей не має та не має стійких соціальних зв`язків, тривалий час проживав на території російської федерації, що вказує на те, що останній може у будь-який момент залишити територію України через тимчасово окуповані території для уникнення покарання.

Щодо інших ризиків зазначив, що обвинувачений хоча і не є особою, раніше судимою, однак притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про можливість вчинення ним кримінального правопорушення з метою отримання засобів до існування.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечувала, заявила про недоведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просила замінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, посилалась на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, доньку, регулярний дохід, однак доказів на підтвердження своїх доводів, суду не надала.

Потерпілий ОСОБА_6 просив клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, просив клопотання його захисника задовольнити.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, захисника, заслухавши думку сторін, дійшов такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно частин 3-4 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересні 2022 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 жовтня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як неодноразово підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так згідно обвинувального акту, 02 квітня 2022 року, приблизно об 11 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись на автомобілі марки ВАЗ 21065 державний номерний знак НОМЕР_1 у кузові синього кольору по АДРЕСА_1 , побачив раніше йому знайомого ОСОБА_5 , який рухався по тротуару тією ж вулицею назустріч ОСОБА_8 та якого останній підозрював у диверсійно-розвідувальній діяльності на користь військових збройних сил російської федерації в умовах

воєнного стану.

З метою затримання ОСОБА_5 для передачі його військовим Збройних сил України, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 зупинив автомобіль поруч з ОСОБА_5 та покликав останнього, вийшовши при цьому з автомобіля. В ході розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник раптовий конфлікт на грунті звинувачення потерпілим ОСОБА_5 у диверсійній діяльності на користь збройних сил російської федерації в умовах воєнного стану на території Пологівського району Запорізької області, під чає якого виникла бійка між ними. В ході бійки ОСОБА_8 завдав ОСОБА_5 удар рукою в обличчя, у свою чергу останній наніс ОСОБА_8 кілька ударів ногами по нижнім кінцівкам, спричинивши останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 34 від 04.04.2022, множинні садна передньої поверхні нижніх кінцівок, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Далі ОСОБА_8 ,, з метою доведення наміру щодо передачі ОСОБА_5 військовим Збройних сил України для перевірки останнього на причетність до ведення диверсійно-розвідувальної діяльності, заштовхнув ОСОБА_5 на заднє сидіння салону автомобіля марки ВАЗ 21065, державний номерний знак НОМЕР_1 , у кузові синього кольору, через що в результаті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, 02 квітня 2022 року, приблизно об 11 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи па задньому сидінні автомобіля марки ВАЗ 21065, державний номерний знак НОМЕР_1 , у кузові синього кольору, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_1 , наявним у нього розкладним ножем, діючи умисно, на грунті раптово виниклої конфліктної ситуації, наніс не менше 3-х ударів по тулубу та верхнім кінцівкам ОСОБА_8 , який продовжував утримувати ОСОБА_5 па задньому сидінні вказаного автомобілю, спричинив ОСОБА_8 наскрізне поранення лівої кисті, яке представлено ранами на тильній поверхні лівої кисті та 3-го пальця лівої кисті, поєднані між собою рановим каналом та рану на долонній поверхні 2-го пальця правої кисті, рану нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 34 від 04.04.2022, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та два колото-різаних проникаючих поранення передньої черевної стінки, в результаті чого через ушкодження лівої долі печінки, лівого купола діафрагми, серцевої сорочки та правого шлуночка серця, гідроперікарду об`ємом 50 мл, гемоперетоніуму 1700 см куб, плям Мінакова в серці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 34 від 04.04.2022, мають ознаки тілесного ушкодження не сумісного з життям та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, настала смерть останнього на місці.

Суд, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, не вирішуючи наперед питання доведеності винуватості обвинуваченого, враховує обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину, який є відповідно до ст. 12 КК України особливо тяжким та за формою вини є умисним, при доведенні вини за злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України обвинуваченому загрожує покарання до 15 років позбавлення волі.

Також суд враховує не лише тяжкість правопорушення, але й наявну інформацію про особу обвинуваченого.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, а також форма вини і обєкт посягання, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду, а також впливання на свідків та потерпілого, які ще не допитані судом.

Разом із тим, під час проведення підготовчого судового засідання стороною захисту не висловлено, а тому судом не здобуто інформації про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, які б переважили вищезазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також судом не здобуто інформації, яка б категорично виключала можливість перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України,при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, за змістом п.2 ч.4 цієї ж статті, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки на переконання суду інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд, враховує, сімейний стан і стан здоров`я обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, виходить також із необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, із ступеня тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, а також приймає до уваги, що ризики, за наявності яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даний час не відпали.

Оскільки обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України не зменшились, то це унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на підставі чого суд доходить висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, та про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб.

Керуючись статтями 177, 178, 197, 331, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 30.09.2022 до 24-00 години 28.11.2022 включно.

Тримати ОСОБА_5 в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на час дії запобіжного заходу.

Строк дії ухвали до 24-00 години 28 листопада 2022 включно.

Копію ухвали суду надіслати Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», вручити обвинуваченому, захисникові обвинуваченого та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи діб з дня її ухвалення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1