У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 06 жовтня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.12.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою в клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 відмовити.

У разі залишення без змін рішення суду першої інстанції просить встановити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою внаслідок відсутності обґрунтованого обвинувачення щодо вчиненого кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що виправдовувало б такий ступінь втручання у права і свободи особи.

На думку апелянта, прокурором не доведено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений має місце проживання, не має наміру переховуватись, оскільки має дружину; допитані потерпілі та свідки по кримінальному провадженню, а ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення не доведений.

Зазначив, що лише тяжкість вчиненого злочину не може вказувати на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на чому наголошував прокурор в суді першої інстанції.

Апелянт зазначив на необґрунтованість обвинувачення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0000117, за обвинуваченням ОСОБА_7 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити ефективний розгляд кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ці вимоги закону дотримані при розгляді клопотання.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на існування ризиків, передбачених ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати. Суд першої інстанції достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувачений може вдатись до тиску на свідків та потерпілу, що підтверджується поясненнями потерпілої, є раніше судимим. Також існує ризик ухилення від суду.

Суд першої інстанції, врахувавши дані щодо особи обвинуваченого, який раніше судимий, та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується останній, обставини його вчинення, дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість переховуватись від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення).

Є правильними висновки суду першої інстанції, що встановлені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Доводи захисника про те, що зазначені ризики не доведені є необґрунтованими.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання захисника на докази по справі, які на думку апелянта виправдовують обвинуваченого, оскільки на даний час триває судовий розгляд, а доводи стосовно того, чи доведено обвинувачення, на даній стадії судового розгляду не перевіряються.

Підстави для встановлення обвинуваченому ОСОБА_7 застави, про що просить апелянт, відсутні, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наслідком чого стала загибель людини.

Враховуючи, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у даному випадку застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою, є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також характеру інкримінованого злочину та особи обвинуваченого, судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а стосовно обвинуваченого на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407,422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8