Справа № 279/1752/21
Провадження № 1-кс/279/482/22
У Х В А Л А
іменем України
01 червня 2022 року

В С Т А Н О В И В :
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилається на те, що постанова слідчого винесена без врахування обставин справи та є передчасною, суперечить КПК.
Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав посилаючись на викладені в ній обставини, просив скаргу задовольнити.
Скаржник в судовому засіданні вимогі скарги підтримав, просив її задовольнити з підстав зазначених у скарзі.
Уповноважена особа Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області у судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги була повідомлена належним чином, відсутність якої, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов до наступного.
Ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.
Під час досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, мотивами прийняття такої послужило те, що порушень щодо прийняття рішення тридцять четвертої сесії VI скликання Коростенської міської ради від 03.07.2014, ОСОБА_5 , надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0369 га для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1 не має.
Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, у тому числі з підстав, передбачених п.2 ч.1 цієї ж статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 2 ст.9 КПК України, встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстави його закриття.
Зариття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказв, яка обгрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
За ч.1 ст.366 КК України передбачена відповідальнсіть за складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Об`єктивна сторона злочину характеризується активною поведінкою - діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища.
В диспозиції ст.366 КК указується на підроблення документів, а не документа, тобто це поняття використовується лише в множині, але склад цього злочину є наявним як тоді, коли дії винного виявилися у підробленні декількох офіційних документів, так і тоді, коли вони полягали у підробленні лише одного такого документа.
Складання неправдивих документів - це повне виготовлення документа, що містить інформацію, яка повністю або частково не відповідає дійсності. При цьому форма та реквізити документа відповідають необхідним вимогам. Видача неправдивих документів означає надання (передачу) його фізичним або юридичним особам або випуск для використання такого документа, зміст якого повністю або частково не відповідає дійсності і який був складений або службовою особою, яка його видала, або іншою службовою особою. Видача неправдивого документа є і в тому випадку, якщо документ був складений приватною особою, але потім був посвідчений службовою особою і виданий нею фізичним чи юридичним особам від імені тієї організації, яку представляє службова особа, що видала цей документ. Внесення до документів неправдивих відомостей означає внесення (включення) до дійсного (справжнього) офіційного документа, який зберігає належну форму та необхідні реквізити, інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності. Інше підроблення документів передбачає повну або часткову зміну змісту документа чи його форми або реквізитів, проте не за рахунок внесення до нього неправдивих відомостей, а шляхом їх виправлень, підчищень, дописок, витравлювань, зміни букв чи цифр тощо. Інше підроблення документів є своєрідним антиподом внесення до документа неправдивих відомостей, бо неправдиві відомості у цьому випадку до документа не вносяться, а виправляються або знищуються такі, вже наявні у документі відомості, що відповідають дійсності.
Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч.1 ст.366 КК, характеризується тільки прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності (є неправдивим).
Предметом злочину є офіційний документ, визначення якого наведено у примітці до ст.358 КК, згідно з якою офіційним визнається документ, який відповідає таким ознакам: 1) змістом такого документа повинна бути певна інформація (дані, відомості, свідоцтва, показання); 2) ця інформація має бути зафіксована на будь-якому матеріальному носії (папері, магнітній, кіно-, відео- або фотоплівці, дискеті тощо); документ, який містить таку інформацію, повинен складатися з дотриманням визначених законом форм (довідка, наказ, розпорядження, протокол, постанова тощо) і мати передбачені законом реквізити (бланк, штамп, печатка, підпис тощо); 4) інформація, яка міститься в документі, повинна підтверджувати чи посвідчувати певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, або може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності; 5) документ має бути складеним, виданим чи посвідченим повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів (див. коментар до ст.358 КК).
Із наданих матеріалів кримінального провадження і змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що в 2006 році ОСОБА_3 отримав у спадщину квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
В той же час, ОСОБА_5 у 2005 році придбав частину будинку, ОСОБА_3 протягом 7 років користуючись частиною будинку та земельною ділянкою за вказаною адресою, не подавав заяви про надання йому дозвільних документів на отримання земельної ділянки, а подав лише в 2012 році.
ОСОБА_3 зверувся до Коростенської міської ради про виділення земельної ділянки лише після виникнення конфлікту з гр. ОСОБА_5 з приводу користування земельною ділянкою. Державні акти на земельні ділнки ОСОБА_3 не оскаржувались. ОСОБА_3 було роз`яснено, що земельна ділянка перебуває в користуванні ОСОБА_5 та запропоновано вирішити спір дотримуючись добросусідських відносин, або в судовому порядку.
Рішенням Коростенської міської ради №1880 від 23.04.2015 року ОСОБА_3 було відмовлено на складання проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність.
Рішенням Коростенської міської ради №1870 від 23.04.2015 року ОСОБА_5 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність. ОСОБА_5 надано перевагу про надання дозвільних документів, так як вказана земельна ділянка перебувала в його користуванні та він є учасником АТО.
Всі рішення винесені міською радою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5 , приймались виключно колегіально депутатами міської ради.
Зі змісту оскаржувної постанови слідує, що при проведенні досудового розслідування встановлено відсутність в діях посадових осіб Коростенської міської ради складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК Українип, так як будь-які документи посадовими особами не виготовлялись та не підроблялись.
Відповідно до ст.110 КПК Україи постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинм справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповівдною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справіі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтереів учасників процесу.
Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, та слідчий суддя має звернути увагу на те, чим містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.
На переконання слідчого судді слідчим СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області вжив всіх необхідних та можливих дій для встановлення фактичних обставин, що підлягали доказуванню у даному кримінальному провадженні, проаналізував здобуті докази та склад правопорушення, дав їм оцінку та дійшов обгрунтованого висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КПК України.
Скаржником доказів того, що мало місце складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Скаржник зазначає, що слідчим не враховано при винесенні постанови акт територіального обстеження земельної ділянки від 19.06.2014 року, який на його переконання містить завідомо недостовірні відомості.
Однак, офіційними документами, що складаються, видаються або посвідчуються повноважними особами органів місцевого самоврядування, є лише ті, які тягнуть за собою правові наслідки.
Зазначеним критеріям акт обстеження земельної ділянки не відповідає. Він не мають жодного зобов`язуючого характеру, не спричиняє переходу права власності на земельну ділянку, не надають будь-кому жодних прав та не покладають ні на кого обов`язків.
Таким чином, враховуючи вищенаведене слідчим, відповідно до вимог ч.2 ст. 9 КПК України свібічно, повно і неупереджено досліждено обставини кримінального провадження та надання належна правова оцінка про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
У відповідності до ст.223 КПК України вжито необхідні дії спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не має.
Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно з оригіналом