Справа № 947/7252/22
Провадження № 1-кс/947/3630/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000172 від 11.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке 11.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 364 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.
Обставини вчинення кримінального правопорушення, а також підстави для накладення арешту на майно викладені слідчим письмово в клопотанні.
Слідчий в судовому засідання вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив слідчого суддю клопотання задовольнити.
Представник власника майна заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки воно подане не уповноваженою особою - слідчим, в той час як такого роду клопотання щодо майна третьої особи, повинні подаватися прокурором.
Власник майна підтримав думку свого представника.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає поверненню з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, діючим КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна третьої особи може звертатися лише прокурор.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Слідчим суддею встановлено, що подане стороною обвинувачення клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування кримінального провадження №0000172 від 11.03.2022 року, здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчим за погодженням з прокурором подано вказане клопотання про арешт майна.

Разом з тим, ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено. Таким чином, він є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

За таких обставин, клопотання про арешт майна повинно бути подане прокурором.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків, з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. 376,ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000172 від 11.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 364 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1