ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9083/22
провадження № 1-кс/753/1514/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю затриманої особи ОСОБА_4
за участю захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту стосовно затриманого громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в міжнародному розшуку каналами Інтерполу за правоохоронними органами Російської Федерації, для притягнення до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. г ч. 3 ст. 228-1 КК Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах),-
ВСТАНОВИВ:
22.08.2022 заступник керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування тимчасового арешту на 40 діб щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в міжнародному розшуку каналами Інтерполу за правоохоронними органами Російської Федерації, для притягнення до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. г ч. 3 ст. 228-1 КК Російської Федерації.
Клопотання обґрунтоване такими обставинами.
20.08.2022 р. о 21 год. 00 хв в порядку статті 582 КПК України, працівниками Дарницького УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Є. Чавдар, 2, затримано громадянина рф ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами рф для притягнення до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. г ч. 3 ст. 228-1 КК Російської Федерації.
Так, СВ МВ МВС РФ «Шаріїнський» Костромської області розслідується кримінальна справа №12450 за п. г ч. 3 ст. 228-1 КК Російської Федерації, щодо незаконного збуту ОСОБА_4 наркотичних засобів в особливо великих розмірах.
Встановлено, що ОСОБА_4 03.08.2011 р., приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись біля будинку №1 в мікрорайоні Перемоги в поселенні Ветлужський м. Шарі з корисливих мотивів, збув шляхом продажу ОСОБА_7 наркотичні речовини за 1500 руб.
Крім того, ОСОБА_4 12.08.2011 р., приблизно о 21 год. 40 хв., знаходячись біля магазину «100 дрібниць» по вул. 50 років Радянської влади в м. Шарі, з корисливих мотивів, збув шляхом продажу ОСОБА_7 наркотичні речовини за 1500 руб.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується правоохоронними органами рф в незаконному збуті наркотичних засобів в особливо великих розмірах - п. г ч. 3 ст. 228-1 КК Російської Федерації, за які передбачено позбавлення волі від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 12 років, чи без такого і з штрафом в розмірі до одного мільйону рублів чи в розмірі заробітної плати, чи іншого доходу засудженого за період до 5 років чи без такого.
Підставою для затримання ОСОБА_4 в порядку, передбаченому статтею 208, 582, 583 КПК України є постанова Шаріїнського районного суду Костромської області рф від 21.02.2012 про вибір запобіжного заходу у вигляді арешту строком на 2 місяці з моменту затримання останнього.
Встановлено, що з 16.02. 2012 р. ОСОБА_4 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до рф для притягнення до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. г ч. 3 ст. 228-1 КК Російської Федерації.
Інкримінований ОСОБА_4 компетентними органами Російської Федерації злочин, відповідає кваліфікації злочину, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України. Згідно наданої інформації строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не закінчився.
За злочин, інкримінований затриманому, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що злочин інкримінований ОСОБА_4 за п. г ч. 3 ст. 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах) КК РФ не відповідає кваліфікації злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки, згідно з Наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 р. (зі змінами від 01.03.2022 р.) «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» такий наркотичний засіб як «фенилацетилиндол [1-(1H-индол-3-ил)-2-фенилэтанон]» відсутній.
Крім того, зазначив, що правовідносини між Україною та РФ щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників, 24.02.2022 року Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з РФ, РФ вийшла з усіх договорів та не є членом Ради Європи, фактично вийшла з цього співробітництва, міжнародні угоди деактивовані, через збройну агресію зі сторони РФ. ОСОБА_4 проживає останні п`ять років в Києві, фактично має сім`ю, до відповідальності не притягувався, вважає з вищезазначених підстав клопотання таким що не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим, відсутні підстави для тимчасового арешту затриманого ОСОБА_4 .
Затриманий ОСОБА_4 підтримав захисника, крім того, пояснив, що у нього на даний час відсутній паспорт громадянина Російської Федерації, у зв`язку з чим він не може підтвердити свою особу, проживає останні п`ять років у Києві з дівчиною, при підписанні протоколу про затримання свою згоду на екстрадицію не надавав.
Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.
Відповідно до правил статті 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.
До клопотання додаються:
1) протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію);
2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави;
3) документи, що підтверджують особу затриманого;
4) письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого (ч. 6 ст. 583 КПК України).
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22.09.2011 № 3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".
Відповідно до зазначеного закону документом, по якому можна встановити особу громадянина іншої держави або особу без громадянства, є:
- паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною;
- посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні;
- посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні;
- посвідчення особи на повернення - документ, який видається іноземцю або особі без громадянства у випадках, передбачених міжнародними договорами України про реадмісію (приймання і передачу осіб);
- посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон документ, що посвідчує особу без громадянства під час перетинання нею державного кордону України і перебування за кордоном.
Жодного із зазначених документів, які б підтверджували, що затриманою особою є громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прокурором до клопотання про застосування тимчасового арешту не було додано, надано лише копію документа неналежної якості, по якій слідчий суддя позбавлений можливості ідентифікувати особу.
Крім того, навіть за умови, що слідчий суддя мав би повноваження та можливість встановлювати особу по фотографії, це було б неможливо, враховуючи, що фотографія ОСОБА_4 на долученій копії паспорту до клопотання зроблена понад 12 років тому. Відповідно до п. 7 Постанови Уряду Російської Федерації від 08.07.1997 (в ред. від 20.11.2018) "Про затвердження Положення про паспорт громадянина Російської Федерації, зразка бланка та опису паспорту громадянина Російської Федерації" строк дії першого паспорту громадянина - до досягнення двадцяти років. Зазначена норма, яка також існує в законодавстві України та більшості країн світу, призначена в т. ч. для заміни фотографії в паспорті, оскільки у зв`язку із природніми віковими змінами значною мірою змінюється й риси обличчя людини.
Також не можуть бути використані для встановлення особи затриманого копії фотографій з розшукової справи ОСОБА_4 , оскільки, по-перше, вони також не є документами, за якими встановлюється особа. По-друге, вони, виходячи з матеріалів наданих уповноваженими органами Російської Федерації, також були зроблені достатньо давно - майже 12 років тому, і з впевненістю опізнати особу затриманого не дають.
У судовому засіданні для підтвердження особи затриманого прокурор посилався на ті обставини, що затриманий в ході оформлення документів при процедурі затримання особисто ідентифікував себе як ОСОБА_4 .
З даного приводу слідчий суддя зазначає, що написані чи підписані затриманою особою документи не можуть беззастережно посвідчувати її особу. Оцінка цих документів має надаватися у сукупності з іншими документами та свідченнями при проведенні процедури ідентифікації особи, в т.ч. при верифікації її біометричних даних та біометричних параметрів. Проте проведення цієї процедури знаходиться поза межами компетенції слідчого судді.
Крім того, як слідує з матеріалів клопотання, усі документи написані чи підписані затриманою особою, як ОСОБА_4 , були здійсненні за відсутності адвоката.
І хоча підписані затриманим документи не є в прямому сенсі визнавальними показаннями в скоєнні злочину, а прокурор не посилається на них безпосередньо для його звинувачення чи засудження, проте в контексті посталого питання щодо встановлення особи затриманого, його можливого тимчасового позбавлення волі і категоричних заперечень затриманого проти його попередніх дій, слідчий суддя вважає необхідним звернутися до рішення Європейського суду з прав людини від 17 липня 2014 року у справі "Омельченко проти України". У цій справі суд визнав порушення пункту 1 та підпункту «с» пункту 3 статті 6 Європейської конвенції з прав людини у зв`язку з відсутністю у заявника можливості отримати юридичну допомогу на початку слідства та використанням його визнавальних свідчень як основи для його засудження.
Окремо в цьому рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що доступ до захисника має надаватися з першого допиту підозрюваного працівниками міліції, за винятком випадків, коли за конкретних обставин відповідної справи продемонстровано, що існують вагомі підстави для обмеження такого права (див. рішення від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини»(Safduz v. Turkey) [ВП], заява № 36391/02, п. 55). Право на захист буде в принципі непоправно порушено, якщо визнавальні показання, отримані під час допиту особи правоохоронними органами без забезпечення їй доступу до захисника, використовуватимуться з метою її засудження (див. там само).
З огляду на вищевикладене слідчий суддя прийшов до висновку про визнання копій документів, підписаних затриманою особою як ОСОБА_4 , неналежними для посвідчення особи затриманого.
Також відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 583 КПК України до клопотання про застосування тимчасового арешту додається протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію).
Проте в порушення вимог КПК протокол затримання не містить відмітки про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію).
Таким чином, прокурором до матеріалів клопотання не були надані належні документи, що підтверджують особу затриманого, а ті, що були надані, не дають можливості слідчому судді її встановити.
Зазначені обставини унеможливлюють розгляд клопотання про застосування тимчасового арешту, у зв`язку з чим у його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 582, 583 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання заступника керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту стосовно затриманого громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Звільнити особу, затриману як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 23.08.2022 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1