Номер провадження: 11-кп/813/922/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в режимі відеоконференції в залі суду апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2021 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого до 25 липня 2019 року на посаді формувальника тіста ТОВ «Нове діло», не одружений, із середньою освітою, раніше неодноразово судимого, в томі числі 03.05.2007 року Суворовским районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 309 и ч.2 ст. 307 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі та останній раз 07.10.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 11.01.2019 року за відбиттям строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001627 від 16.05.2019 року
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та йому призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Суд вирішив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили та зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 , відповідно до ч.5 ст.72 КК, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 13.06.2019 року до набрання вироком законної сили. Також вироком вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватий у тому, що він, будучи раніше засудженим за ч.2 ст. 307 КК України,, повторно, в невстановлений час , знаходячись за невстановленою адресою, діючи умисно незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, з кількісним вмістом метадону 0,127 г., який став зберігати, з метою та мотивів збуту наркотичних засобів у місця позбавлення волі.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано судом за ч.2 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту у місця позбавлення волі, вчинене повторно.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали
На вирок суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вирок суду є незаконний та необґрунтований та такий що не відповідає фактичним обставинам справи.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що свідки ОСОБА_9 ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 надали аналогічні покази та повідомили, що бачили як ОСОБА_7 здійснив перекидання пакунку через паркан установи ДУ «ОВК №14», однак вказані свідчення є неправдивими, оскільки вказані свідки фактично не могли спостерігати за діями ОСОБА_7 в момент здійснення перекиду, оскільки перебували на значній відстані. Свідок ОСОБА_12 , який був понятим під час виявлення пакунку на господарському дворі ДУ «ОВК №14», але речовий доказ виявлено на слідоутворюючої полосі, біля цеху металоконструкцій, а це зовсім інша частина території ДУ «ОВК №14», яка значно віддалена від тієї на яку вказав понятий, крім того, понятий не зміг пояснити чи був упакований та опечатаний речовий доказ після вилучення. У зв`язку з чим сторона захисту вважає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 15.05.2019 року та результатів отриманих в ході вказаного огляду, а саме недопустимості речових доказів, пакунок з кристалічною речовиною, який в подальшому було передано на експертизу.
На підставі викладеного, захисник просить вирок скасувати повністю, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Крім того, не погоджуючись з вирок суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що справа проти нього сфабрикована, не надано доказів його вини, а обвинувачення побудоване на показах оперативних співробітниках ДУ «ОВК №14», які містять протиріччя.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, телефонограмою повідомив про неможливість прийняття участі у судовому засіданні через хворобу та просив провести розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які вважали за можливе провести розгляд справи за відсутності захисника обвинуваченого, враховуючи його належне повідомлення про день та час розгляду справи та звернення з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку завершити розгляд справу за відсутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 .
Позиції учасників судового розгляду
Заслухавши: доповідь судді-доповідача; пояснення обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційних скарг та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається зі змісту вироку суду першої інстанції, він відповідає приписам ст.370 КПК України.

Так, встановивши вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, суд першої інстанції встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в пред`явленому обвинуваченні винним себе не визнав повністю та пояснив, що до цього він співпрацював зі співробітниками установи та повинен був здійснити перекид наркотичних засобів, але відмовився. Біля паркану установи він не був, а був затриманий в іншому місті та дійсно мав при собі метадон для особистого вживання. Вважає, що співробітники колонії його підставили, тому що він відмовився співпрацювати. Появу своїх відбитків на пакунку із метадоном пояснює тим, що вказаний пакет йому дали потримати в руках працівники ОВК № 14, а потім підкинули на територію ОВК

Не зважаючи на повне не визнання вини ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, отриманих в порядку ст.84-86, 91-93 КПК України, а саме:

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який показав, що він працює в ДУ «ОВК №14» та в травні 2019 року, ввечері, ОСОБА_7 перекинув згорток на територію установи, після чого був затриманий. В нього було вилучено згорток з речовиною. Також, на території установи було вилучено згорток з речовиною;

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який показав, що 15.05.2019 року, ввечері, ОСОБА_7 здійснив перекид на територію колонії, після чого вони викликали оперативну групу. На території установи був виявлений пакунок з дріжджами, який був перемотаний синьою стрічкою;

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яка показала, що її запросили співробітники правоохоронних органів бути пойнятою під час вилучення речей. Обвинувачений добровільно видав пакетик з білою речовиною;

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який показав, що він працював в ДУ «ОВК №14» та знав обвинуваченого як особу, який раніше там відбував покарання. 15.05.2019 року ввечері ОСОБА_14 здійснив перекид дріжджів на територію установи, також в обвинуваченого був пакетик з забороненою речовиною;

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який показав, що його запросили бути понятим. Це було ввечері, ОСОБА_7 добровільно віддав речі співробітникам поліції;

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який показав, що можливо 15.05.2019 року (точно дати не пам`ятає) він був залучений, як понятий при виявлені пакунку на господарському дворі ОВК 14, де на той час відбував покарання. Окрім нього були ще поняті із числа засуджених. В пакунку був порошкоподібний виріб, наче таблетка та трава. Він чув, як говорили, що людину яка перекинула пакунок, одразу затримали. Слідча дія відбувалася не центральній алеї, там де знаходиться житлова зона, на господарському дворі. Інших подробиць не пам`ятає, його часто залучали в якості понятого.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, якими підтверджується вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яким суд надав належну правову оцінку, а саме:

- витяги з ЄРДР за №0001627 та постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 10.06.2019 року, згідно яких до ЄРДР внесені відомості за фактом зберігання ОСОБА_7 наркотичного засобу з метою збуту;

- протокол огляду місця події від 15.05.2019 року, постанови про визнання речовими доказами від 16.05.2019 року, від 03.06.2019 року та від 12.06.2019 року, ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2019 року, згідно яких 15.05.2019 року було оглянуто ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , на відстані, приблизно 7 м. від адмінбудівлі ДУ «ОВК №14», та окремо особисто у ОСОБА_7 було виявлено наркотичний засіб метадон, банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_1 , банківську картку «Банк інвестицій та заощаджень» № НОМЕР_2 , ізоленту синього кольору та в подальшому на ізоленту синього кольору та один згорток із кристалічною речовиною накладено арешт та вони визнані речовими доказами за кримінальним провадженням;

- протокол огляду місця події від 15.05.2019 року та постанову про визнання речовим доказом від 03.06.2019 року, згідно яких 15.05.2019 року було оглянуто ділянку місцевості на території ДУ «ОВК №14», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2а, виявлено та вилучено пачку дріжджів «Саф-Левюр», до якої обмотано липкою стрічкою два камінці та згорток з наркотичним засобом метадоном та 1 частковий слід пальця руки та 1 частковий слід долоні руки, після чого наркотичний засіб метадон визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження;

- висновок експерта №424-Д від 28.05.2019 року, згідно якого слід долонної поверхні руки розмірами 26х50 мм. на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 26х50 мм. та слід пальця руки розмірами 16х31 мм. на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 24х46 мм., надані на дослідження, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Слід пальця руки розмірами 16х31 мм. на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 24х46 мм. залишений великим пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід долонної поверхні руки розмірами 26х50 мм. на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 26х50 мм. залишений не долонною поверхнею рук особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 ;

- висновок експерта №803-Х від 29.05.2019 року, згідно якого надані на експертизу кристалічна речовина масою 0,043 г., яка міститься в згортці паперу, та кристалічна речовина масою 0,266 г., яка міститься в полімерному згортці, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Кількісний вміст метадону становить 0,008 г. та 0,127 г.

Дослідивши зазначені докази, суд першої дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується протоколом огляду місця події від 15.05.2019 року, відповідно до якого за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2а, на відстані, приблизно 7 метрів від амдінбудівлі ДУ «ОВК №14», у ОСОБА_7 було виявлено наркотичний засіб метадон та ізоленту синього кольору, протоколом огляду місця події від 15.05.2019 року, відповідно до якого на території ДУ «ОВК №14», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2а, виявлено та вилучено пачку дріжджів «Саф-Левюр», до якої обмотано липкою стрічкою два камінці та згорток з наркотичним засобом метадоном та 1 частковий слід пальця руки, який залишений великим пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , відповідно до висновку експерта №424-Д від 28.05.2019 року, показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які бачили як ОСОБА_7 здійснював перекид через паркан установи, показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , які були понятими під час того як ОСОБА_16 видав наркотичний засіб метадон та ізоляційну стрічку синього кольору.

Суд першої інстанції обґрунтовано критично поставився до версії сторони захисту, яка не заперечуючи фактичні обставини злочину, а саме те що ОСОБА_16 знаходився в районі ОВК №14, проте не поруч, а на відстані; особисто у ОСОБА_16 виявили метадон; стверджувала, що вказаний злочин був спровокований працівниками ОВК № 14 з метою помсти обвинуваченому, так як ОСОБА_16 метадон не перекидав, а його підкинули працівники ОВК 14, оскільки така версія не підтверджена стороною захисту та спростовується дослідженими доказами.

Зазначаючи формулювання обвинувачення, визнаного доведеним суд першої інстанції вірно вказав кількісний склад метадону 0,127 г., так як саме вказана кількість наркотичного засобу була придбана з метою збуту у місця позбавлення волі, а 0,135 г. загальний вміст метадону у двох згортках, в томі числі і в тому, що був виявлений у ОСОБА_7 та сторона обвинувачення не довела, що всі 0,135 г. були придбані та зберігалися для збуту в місця позбавлення волі. Крім того, суд звернув увагу, що прокурором не доведено, що наркотичний засіб ОСОБА_7 придбав саме 14.05.2019 року.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що в правовій кваліфікації кримінального правопорушення не вказана така кваліфікуюча ознака як збут наркотичного засобу, хоча фактично вказані обставини зазначені у формулюванні обвинувачення, а тому, враховуючи, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта та зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення судом самостійно можливо, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, суд не може самостійно додати до кваліфікації кримінального правопорушення таку кваліфікуючу ознаку як збут наркотичного засобу, так як це погіршить становище особи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку не зазначати вказані обставини у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, у вироку суду.

При цьому, суд обґрунтовано вважав, що докази, які надані стороною обвинувачення щодо перекиду через паркан наркотичних засобів, доводять мету збуту наркотичних засобів з місця позбавлення волі ОСОБА_7 та незаконне придбання та зберігання їх саме з цією метою.

Також суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання сторони захисту на недопустимість такого доказу, як протокол огляду місця події від 15.05.2019 року на території ОВК № 14, та відповідно застосування принцип «плодів отруєного дерева» щодо інших доказів з підстав того, що понятий ОСОБА_12 не пам`ятав точного часу, місця виявлення пакунку на території установи.

Суд вірно зазначив, що не можна ставити під сумнів проведення слідчої дії від властивостей пам`яті свідка ОСОБА_12 , який, між іншого не заперечував самого факту проведення огляду місця події. В будь-якому випадку відсутність понятих при огляді місця події в даному випадку не може свідчити про недопустимість доказу, оскільки діючий КПК України не передбачає обов`язкової участі понятих під час огляду, якщо він проводиться не у житловому приміщенні, участь понятих при огляді місця події, що проводився на території, яка є режимним об`єктом з обмеженим доступом не є обов`язковим, що підтверджується правовим висновком Верховного Суду у справі № 473/2485/17.

Оцінюючи досліджені судом докази, надані стороною обвинувачення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження, у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушення знайшла своє підтвердження.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який з`ясувавши обставини кримінального провадження та давши належну оцінку зібраним та дослідженим доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 в вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту у місця позбавлення волі, вчинене повторно.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що речовий доказ виявлено в іншій частині території ДУ «ОВК №14», яка значно віддалена від тієї, на яку вказав понятий ОСОБА_12 , оскільки місце знаходження виявленого речового доказу підтверджується показами свідків та протоколом огляду місця події від 15.05.2019 року та фототаблицею до нього, згідно яких 15.05.2019 року було оглянуто ділянку місцевості на території ДУ «ОВК №14», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2а, виявлено та вилучено пачку дріжджів «Саф-Левюр», до якої обмотано липкою стрічкою два камінці та згорток з наркотичним засобом метадоном та 1 частковий слід пальця руки та 1 частковий слід долоні руки, зазначений протокол підписаний понятим ОСОБА_12 без зауважень.Крім того, апеляційнйи суд вважає, що не можна ставити під сумнів проведення слідчої дії від властивостей пам`яті свідка ОСОБА_12 , який, між іншого не заперечував самого факту проведення огляду місця події.
На переконання апеляційного суду, місце на території ДУ «ОВК №14», на якому виявлено речовий доказ, не має правового значення для розгляду даного кримінального провадження з огляду на те, що обвинувачений не заперечує самого факту перекидання наркотичного засобу на територію ДУ «ОВК №14», та те, що ОСОБА_16 не інкримінується така кваліфікуюча ознака як збут.
Зазначене також дозволяє апеляційному суду відхилити посилання в апеляційні скарзі на те, що свідки ОСОБА_9 ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 фактично не могли спостерігати за діями ОСОБА_7 в момент здійснення перекиду.
Таким чином, версія сторони захисту щодо обставин подій та невинуватості обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення спростовується сукупністю обставин справи, встановлених під час судового розгляду на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину, стороною обвинувачення, на переконання апеляційного суду, поза розумним сумнівом доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Позиція сторони захисту щодо невизнання вини під час апеляційного розгляду, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд першої інстанції враховав ступінь тяжкості вчиненого злочину та суспільну небезпечність злочину, пов`язаного з незаконним розповсюдженням наркотичних засобів, ,особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числа за злочини, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів,його вік та соціальне положення не одружений, працевлаштований, має на утриманні неповнолітніх дітей, та стан його здоров`я; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, якими суд вважав наявність захворювання у обвинуваченого, працевлаштування, наявність на утримані двох малолітніх дітей, та відсутність обставин, що обтяжують покарання та дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначити ОСОБА_16 покарання за ч.2 ст. 307 КК у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, що буде відповідати загальним засадам призначення покарання, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд відхиляє доводи обвинуваченого про те, що підлягає зарахуванню строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що інкримінований ОСОБА_16 злочин було скоєно під час дії норми ч.5 ст.72 КК Українив редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року, а тому у даному кримінальному провадженні підлягає зарахуванню попереднє ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Підсумовуючи викладене, перевіривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними та необґрунтованими, адже вони спростовуються дослідженими судом доказами, аналіз яких наведений вище.
За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що аналіз доказів кримінального провадження свідчить про відсутність передбачених законом підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає оскаржуваний вирок законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають залишенню без задоволення.
Відповідно до припису п.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив
Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2021 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4