Справа № 640/1529/18
н/п 1-в/953/36/22
"14" липня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді виправних робіт, -
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ст.. 307 ч.2 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного їй майна. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.07.2019 вказаний вирок змінено, та визначено обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 активне сприяння розкриття злочину, та пом`якшено покарання призначене ОСОБА_3 за ч.2 ст. 307 КК України, призначивши його з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна що є її власністю. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.11.2020 ОСОБА_3 замінено невідбуту частину строку покарання 01 рік 02 місяці 24 дні більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт з відрахуванням на користь держави 20% від заробітку.

До суду звернулась засуджена ОСОБА_3 з вказаною заявою, в якій просить суд застосувати до неї ст. 81 КК України, та звільнити її достроково від виправних робіт.

Засуджена в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомила.

Від прокурора Київської КОП м. Харкова ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд заяви за його відсутності, проти задоволення заяви заперечував у зв`язку з тим, що не надано відповідного рішення спостережної комісії адміністрації Київського району ХМР, та не вбачається, що засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Відповідно до ст. 539 ч.4 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Так, відповідно до п. 2 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

Також, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст.81 КК України. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 Виправно-трудового кодексу України ( 3325-07 ). Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо, суддя на стадії підготовки справи до розгляду повертає матеріали для відповідного оформлення, а коли недоліки виявлено в судовому засіданні, - ухвалює відповідну постанову, в якій зазначає підстави для повернення матеріалів.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Однак, до суду не надано відповідного рішення спостережної комісії, та будь-яких доказів виправлення засудженої відповідно до ст. 81 ч.2 КК України, а тому підстав для задоволення вказаної заяви на даний час не існує.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді виправних робіт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя - ОСОБА_5