КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3478/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.08.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 21.10.2022 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою - спеціальною освітою, неодруженого, працюючого в ТОВ «Бетон Груп» водієм, перебуваю чого у цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.08.2022 року та постановити нову ухвалу, якою продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

ОСОБА_8 є активним учасником запланованих злочинів, надавши згоду на участь в злочинах у складі організованої групи, достовірно знаючи про входження до її складу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб підтвердивши власними діями реальність своїх намірів, з метою реалізації розробленого ОСОБА_14 та невстановленої досудовим розслідуванням особою злочинного плану, відомого всім учасникам організованої групи, виконував відведені йому функції під час готування та вчинення злочинів.

Оголошена останньому підозра повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
Прокурор зазначає, що на даний час існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_8 усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, міру покарання, а також не маючи постійного стабільного джерела доходів, сталих родинних та соціальних зв`язків, засуджений за скоєння корисливого насильницького злочину, притягується до кримінальної відповідальності у період умовно іспитового строку, перебуваючи на волі останній, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити свою злочинну діяльність.
На даний час проводиться документування кримінально - протиправної діяльності в тому числі і інших учасників злочинної групи, які перебувають на волі, а також перевіряється причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 4 ст. 185 КК України, в зв`язку з чим прокурор вважає, що є підстави, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити речові докази у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також останній перебуваючи на волі та володіючи інформацією з приводу контактних номерів телефонів, анкетних даних та місця проживання свідків, інших осіб - підозрюваних, може незаконно впливати на останніх, з метою зміни наданих ними показів та уникнути таким чином кримінальної відповідальності. Також, може продовження вчинення кримінальних правопорушень, оскільки не працевлаштований та не має офіційних джерел для існування.
Так, домашній арешт чи особисте зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного, оскільки він не має сталих родинних та соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, може переховуватися від слідства, суду, продовжити свою злочинну діяльність.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, у провадженні слідчого управління ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, винесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2022 року за № 0000173 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

25.05.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

27.05.2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.07.2022 року, із визначенням розміру застави у розмірі 372 150 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

21.07.2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.08.2022 року, із визначенням розміру застави у розмірі 372 150 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

18.08.2022 року слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.08.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 21.10.2022 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушень доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликала.
Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.
Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчим суддею, судом (наприклад, статті 157, 163, ч. 5 ст. 234, 260 КПК України), так і слідчими, прокурорами (зокрема, статті 134, 271, 276 КПК України).
Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має бути співмірним зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Крім цього колегія суддів враховує наявність ризиків у кримінальному провадженні, існування яких зазначено у клопотанні слідчого. Зокрема ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.
Разом з цим, дослідивши матеріали провадження в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено, що застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу вигляді домашнього арешту буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Будь яких доказів вказаної обставини органом досудового розслідування у клопотанні та прокурором у судовому засіданні наведено не було, а відтак недостатність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу вигляді домашнього арешту для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього слід вважати припущенням сторони обвинувачення.
Крім того, колегія суддів додатково приймає до уваги той факт, що після застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній дотримується процесуальних обов`язків та будь-яких протиправних дій, які б перешкоджали здійсненню кримінального провадження не вчиняє.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюта застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 21.10.2022 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4