Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003541 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

судимого вироком Оболонського районного суду м. Києва

від 27.04.2021 за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі,

на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 4 лютого 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2022 ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2021 і за сукупністю вироків ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити і призначити йому більш м`яке покарання. Звертає увагу, що вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю і щиро розкаявся, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Його діями потерпілому збитки завдано не було, оскільки викрадений товар повернутий власнику. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні. З огляду на викладене вважає, що суд призначив йому надто суворе і несправедливе покарання.

Одночасно з цим ОСОБА_6 зазначає, що після виходу за територію магазину, оскільки він помилково вирішив, що каса знаходиться в сусідньому відділі, сам повернувся до нього, що зафіксовано відеозаписом. Біля входу його зустрів працівник охорони, якому він одразу показав товар, і його затримали. Наполягає, що не мав на меті викрасти товар, відмовився озвучити це після прибуття слідчо-оперативної групи, лише підтвердив, що має неоплачений товар. Працівники поліції запевнили його, що такий варіант буде найкращий, захисника не залучили. А потім слідчий умовив підписати документи, що він погоджується на розгляд справи без його та захисника участі, запевнивши, що іспитовий строк, не вплине на призначене покарання. При підписанні цих документів захисника також не було.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив замах на крадіжку чужого майна за наступних обставин.

18 січня 2022 року близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у магазині Смік в ТРЦ Караван, що за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 12, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, без попередньої змови на крадіжку взяв у свого товариша пакет, всередині якого знаходився товар, належний TOB Паритет-Смік, а саме, іграшка гелікоптер вартістю 959 гривень 20 копійок, направився до виходу з магазину і, не розрахувавшись за товар, пройшов лінію кас. Виконавши усі дії, які ОСОБА_6 вважав необхідними для вчинення крадіжки, кримінальне правопорушення до кінця доведено не було з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був зупинений працівником охорони вказаного магазину.

Обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку розглядався судом у спрощеному провадженні.

Згідно з ст.302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані:

1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

До обвинувального акта в цьому кримінальному провадженні з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні прокурор, серед іншого, долучив письмову заяву підозрюваного ОСОБА_6 , складену в присутності захисника ОСОБА_7 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.с.16-17).

Цим документом спростовуються твердження обвинуваченого про те, що він підписував процесуальні документи без участі захисника нібито внаслідок умовляння слідчого. Також колегія суддів зауважує, що згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні або в судовому засіданні залежить, насамперед, від волевиявлення особи. Зміст апеляційної скарги, в якій ОСОБА_6 стверджує про нібито допущені під час дізнання процесуальні порушення, про відсутність у нього умислу на вчинення крадіжки і одночасно з цим звертає увагу на щире каяття і просить пом`якшити призначене покарання, свідчить про те, що його волевиявлення на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні було вільним, однак він не погоджується з вироком у частині призначеного покарання.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні цього питання колегією суддів не встановлено. Тому ОСОБА_6 позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні, з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, що вбачається з його доводів про відсутність умислу на вчинення крадіжки. Як наслідок, ці доводи не можуть бути предметом перегляду судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є вірною.

Всупереч доводам в апеляційній скарзі суд дотримав вимог закону, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд відповідно до вимог ст.ст.65, 68 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причину, внаслідок якої кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, особу винного, який має судимість, з 11.11.2010 перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання каннабиноїдів, вживання із шкідливими наслідками, обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття і відсутність обставин, що його обтяжують. Тобто суд взяв до уваги ті дані й обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, і правильно призначив ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк.

Вірно застосував суд і положення ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_6 , який був звільнений від відбування покарання за попереднім вироком з випробуванням, вчинив нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, і остаточне покарання за сукупністю вироків йому призначено шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Саме таке покарання, яке призначив суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, буде необхідним й достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні обвинуваченого та запобіганні вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і підстави для його зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 4 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3