Справа №587/1146/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/57/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 06.05.2020 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, працездатного, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 в якій вона просила ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 06.05.2020 року відносно ОСОБА_8 частково скасувати та постановити нову ухвалу, якою просила застосувати відносно ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом. В іншій частині рішення суду просила залишити без зміни.

Даною ухвалою відносно ОСОБА_8 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цією ж ухвалою з ОСОБА_8 стягнуто в дохід держави 471,03 грн судових витрат.

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/7268/19 арешт.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказувала про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, оскільки застосовуючи відносно ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд не звернув увагу на висновок судово-психіатричного експерта № 248 від 03.06.2019 року з якого вбачається, що експерти у своєму висновку були одностайними щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_8 , який страждає хронічним психіатричним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїчної форми з безперервним перебігом з наростаючим дефектом, який не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, саме примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом, через характер його захворювання та особливості психічного стану ОСОБА_8 . Тому рішення суду незаконне і підлягає скасуванню.

Інші учасники кримінального провадження - особа відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_10 та представник потерпілого апеляційні скарги на рішення суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції, 11.05.2019 року близько 01.00 год ночі, ОСОБА_8 , проходив по АДРЕСА_1 , звернув увагу на колодязь з металевим барабаном та комплектуючими до нього.

Далі , не усвідомлюючи значення своїх суспільно небезпечних дій та не маючи можливості керувати ними, реалізуючи задумане, користуючись тим, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, ОСОБА_8 зняв з колодязя загального користування, металевий барабан з рукояткою, ланцюгом та відром, загальною вартістю 765,00 грн, приніс їх на АДРЕСА_1 , де в кущах його заховав.

Таким чином, своїми діями, які виразились у заволодінні належним Стецьківській сільській раді Сумського району майном на суму 765 грн., ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_10 надійшло клопотання в якому вона просила звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження № 0000252 стосовно ОСОБА_8 у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с. 225).

Про дату час і місце слухання справи учасники кримінального провадження повідомлялись. Обвинувачений ОСОБА_8 повідомлений про дату, час і місце слухання справи про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення (а.с. 232). Захисник просила слухання справи проводити без її участі, про що зазначила в своєму клопотанні (а.с. 225).

Враховуючи викладене, позиції учасників справи, відсутність клопотань про відкладення слухання справи на іншу дату та з метою забезпечення розумності строків розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе слухання справи провести без участі обвинуваченого і захисника, що узгоджується з ч.4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка клопотання захисника підтримала, вбачала підстави для його задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та вивчивши доводи заявленого клопотання колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 06.05.2020 року, відносно ОСОБА_8 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Вказану ухвалу суду першої інстанції було оскаржено в апеляційному порядку одним учасником справи прокурором.

Разом з тим, до початку слухання справи стороною захисту заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи викладене, не вдаючись до аналізу апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає за необхідне розглянути заявлене захисником клопотання.

Так, санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає альтернативне покарання у виді штрафу від однієї до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, виправних робіт на строк до двох років, арешту на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до п`яти років.

За приписами ст. 12 КК України в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року, кримінальним проступком є передбачене Кримінальним кодексом України діяння, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Суд за наявності підстав для звільненя особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У такому разі, коли підозрюваний, обвинувачений, підсудний заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49. ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Частина 5 ст. 74 КК України застосовується лише у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України). Якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою її підставою (закінчення строків давності) і вимагає закрити її, наприклад, за відсутністю події або складу злочину, суд, за наявності для цього підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись положеннями ст. 49, ч. 5 ст. 74, ст. 106 КК України.

Враховуючи наведене, а також і те, що суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України вчинені ОСОБА_8 11.05.2019 року, на час розгляду провадження судом апеляційної інстанції з цієї дати минуло більше 3-х років, від захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 1 статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження вважає за необхідне закрити, що узгоджується з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 06.05.2020 року, якою відносно ОСОБА_8 , були застосовані примусові заходи медичного характеру, скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 , від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 11.05.2019 року суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4