У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
17 жовтня 2022 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000110 від 01.08.2022 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Киселівка Бєлозерського р-ну Херсонської області, громадянина України, освіта загальна середня, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працює, не військовозобов`язаний, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-07.11.2005 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ст. 70 КК України до 5 р. позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.01.2006 вирок змінено-вилучено із вступної частини вказівка про судимість 16.05.2005, в іншій частині вирок залишено без змін;
-03.03.2011 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до 5 р. позбавлення волі, з конфіскацією майна;
-30.11.2016 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
-26.01.2017 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі;
-25.07.2017 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185,ч.4 ст. 70 КК України до 4 р. позбавлення волі. 29.01.2019 звільнився з П`ятихатської ВК (№ 122) за умовно-дострокове звільнення, невідбутий строк 1 р. 2 м. 26 днів;
-16.05.2019 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263,71 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі ;
-12.02.2020 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309,ч.4 ст. 70 КК України до 3 р.7 місяців позбавлення волі ;
-23.06.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.309, ч. ч.1,4 ст.70 КК України до 3 р. 7 міс. позбавлення волі;
-26.05.2021 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України 3 років 7 місяців позбавлення волі . Звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області № 21 11.04.2022 по відбуттю строку покарання,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній обвинувачується у тому, що він 28.07.2022, близько 12 год. 07 хв., знаходячись в холі на першому поверсі будівлі Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, яка розташована за адресою: вул.ім.В.В.Варена, 15, м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав зі столу чергового майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia C20» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в робочому стані, бувший у використанні, вартістю 1985,90 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При проведенні досудового розслідування відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23.10.2022 року, оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків не має, є особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, не одружений, дітей не має, офіційно не працює, хоча й не був позбавлений можливості працевлаштуватись, отже не має легальних джерел доходів, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, можливе виникнення у обвинуваченого наміру переховуватися від прокурора та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 дозволяють перебувати в умовах установи виконання покарань, просить обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на вищевказані обставини та просить клопотання задовольнити.
Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 , які не заперечують проти обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, гарантовано основоположне право на свободу та особисту недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві й кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції, перелік яких є вичерпним.
Згідно пункті 1 (с) статті 5 Конвенції, особу може бути позбавлено свободи у разі, якщо законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, зокрема і за вчинення корисливих злочинів, не одружений, дітей та інших утриманців не має, не працює, тобто не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі по попередньому вироку тяжкого злочину проти власності в умовах воєнного стану, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, а відтак зважаючи на дані про особу обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його винуватості у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, і запобігти вказаним ризикам застосуванням до обвинуваченого менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо, тому зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод (п.35 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції від 26.06.1991 р.), обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
З врахуванням тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 та його матеріального становища, суд вважає необхідним визначити йому заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн., у разі внесення якої покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.131,132,176-178,183,193,196, 197, 314- 316, 395 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 15 грудня 2022 р. включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на користь держави.

Обвинувачений та заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, в разі внесення застави з дня її внесення до 15 грудня 2022 р. включно.

В разі внесення застави з моменту звільнення з-під варти, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання заставодавцем, а також ним покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали - до 15 грудня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Головуючий суддя: підпис ОСОБА_1