1Справа № 335/3727/22 1-кп/335/584/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання захисника про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинувальним актом № 0000510 від 20.05.2022 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0000510 від 20.05.2022 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні захисником подано клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 24.06.2022 року під час досудового розслідування, на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме квартири АДРЕСА_1 . В обгрунтування клопотання захисник посилався на те, що належне обвинуваченому нерухоме майно не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому вважає, що арешт на нього накладено необґрунтовано, за відсутності правових підстав для його накладення, та з порушенням права на захист, оскільки власник майна на розгляд клопотання про арешт майна не викливався.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію захисника, наполягав на задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Прокурор у судовому засіданні проти скасування арешту, накладеного на вищезазначене майно заперечував, вважає клопотання захисника необгрунтованим, наполягав на подальшому застосуванні арешту належного обвинуваченому майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2022 року (справа № 335/2738/22, 1-кс/335/1580/2022) в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 від 20.05.2022, за ч. 3 ст. 307 КК України, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що арешт на зазначене у клопотанні захисника майно, яке належить обвинуваченому ОСОБА_7 , було накладено з метою забезпечення конфіскації майна, як виду можливого покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 307 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Вбачається, що вирішуючи відповідне клопотання органу досудового розслідування, слічий суддя виходив з потреб кримінального провадження та дійшов висновку про необхідність накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_7 , з метою недопущення відчуження такого майна третім особам.

Крім того, положення ч. 2 ст. 172 КПК України, допускають розгляд клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з цим, враховуючи підстави накладення арешту слідчим суддею на майно ОСОБА_7 , доводи клопотання щодо порушення права на захист власника майна не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даного клопотання.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту щодо відсутності правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та необґрунтованості поданого клопотання про скасування арешту майна.

Серед засад діючого кримінального процесуального законодавства, відповідно до ст. 7 КПК України, закріплені, зокрема, верховенство права, законність , рівність перед законом і судом.

За змістом положень ст. 3 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Стороною захисту в ході розгляду заявленого клопотання не було наведено інших підстав для скасування арешту належного обвинуваченому майна.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що стороною захисту не надано об`єктивних даних та захисником у судовому засіданні не доведено, що арешт на майно обвинуваченого було накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0000510 від 20.05.2022 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, призначено до судового розгляду.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до ст. 131 КПК України, і його застосування на даній стадії кримінального провадження, у якому підлягають встановленню обставини кримінального правопорушення, є доцільним і, на переконання суду, виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи особи, яка є власником арештованого майна, тоді як стороною захисту в ході розгляду заявленого клопотання не було наведено доводів того, що у застосуванні арешту зазначеного майна відпала потреба.

При цьому, колегія суддів враховує, що арешт на майно накладений з метою забезпечення конфіскації майна, як виду можливого покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке інкриміноване ОСОБА_7 , а кримінальне провадження відносно нього на даний час не розглянуто.

Враховуючи встановлені в ході розгляду клопотання обставини, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 376, 392 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Клопотання захисника про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинувальним актом № 0000510 від 20.05.2022 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3