Провадження № 1-кп/470/8/22
Справа № 485/627/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2020 року № 0000288 та 17 серпня 2021 року №0000317, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березнегувате Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246 та ч.3 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246 та ч.3 ст.286-1 КК України.

Ухвалами суду від 15 липня 2021 року та 12 жовтня 2021 року вказані кримінальні провадження призначені до судового розгляду, об`єднані в одне провадження, до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а ухвалами суду від 03 грудня 2021 року та 11 січня 2022 року, з урахуванням вимог ч.6 ст.615 КПК України, в редакції Закону України від 03 березня 2022 року №2111-ІХ, вказаний запобіжний захід було продовжено до 11 липня 2022 року включно.

В ході судового розгляду прокурор Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури звернулася до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зі змісту клопотання вбачається, що 17 серпня 2021 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому перебували пасажири ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , рухаючись в денний час доби по сухій асфальтованій проїздній частині автомобільної дороги місцевого значення, що має по одній смузі в кожному напрямку Р-81 «Казанка-Березнегувате-Снігурівка-Антонівка», на території Баштанського району Миколаївської області зі сторони смт. Березнегувате в напрямку м. Снігурівка, грубо порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б» та 12.1 ПДР України, не впорався з керуванням та допустив виїзд транспортного засобу за межі дороги з подальшим контактуванням його з деревом, внаслідок чого пасажир ОСОБА_8 загинув на місці, а пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях та перевезенні незаконно спиляних дерев, що заподіяли тяжкі наслідки, які він вчинив за попередньою змовою з ОСОБА_8 . Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2021 року до ОСОБА_3 як обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10 грудня 2021 року включно, ухвалами цього ж суду вказаний запобіжний захід було продовжено, однак на даний час він спливає. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив тяжкі злочини, за які кримінальним законом України передбачено покарання - за ч.3 ст.286-1 КК України від 5 до 10 років років позбавлення волі, а за ч.4 ст.246 КК України від 5 до 7 років позбавлення волі, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, може переховуватися від суду та впливати на свідків, оскільки обізнаний про їх анкетні дані і місце їх проживання,

В судовому засіданні прокурор підтримав зазначене клопотання, а обвинувачений і його захисник вважали, що для продовження запобіжного заходу відсутні правові підстави, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були прийняті до уваги судом при обранні запобіжного заходу, припинили своє існування із запровадженням в Україні воєнного стану, окупацією м. Снігурівки Миколаївської області, де проживають потерпілі та свідки та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на більш м`який, з урахуванням наведених даних про його особу та наявність факторів, які можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду. Крім того захисник обвинуваченого зазначав про закінчення на час розгляду клопотання строку запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників провадження та перевіривши матеріали долучені до клопотання, суд дійшов наступного.

З ухвали Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2021 року вбачається, що до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою через наявність ризиків, передбачених п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, ухвалами суду від 03 грудня 2021 року та 11 січня 2022 року, з урахуванням вимог ч.6 ст.615 КПК України, в редакції Закону України від 03 березня 2022 року №2111-ІХ, вказаний запобіжний захід було продовжено до 11 липня 2022 року включно. Крім того вказаними ухвалами захиснику обвинуваченого було відмовлено в задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу на більш м`який - цілодобовий домашній арешт, оскільки він не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.331 КПК України суд під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід обвинуваченому. Незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, за який законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події, що вказує на намагання приховати свою злочинну поведінку, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає, а фактично проживав в м. Снігурівка Миколаївської області, яке на даний час є тимчасово окупованим. Крім того ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, яке також є тяжким злочином, за який кримінальним законом передбачено покарання від 5 до 7 років позбавлення волі.

Зазначене в своїй сукупності вказує на відсутність тісних соціальних зв`язків обвинуваченого та відсутність факторів, які можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду, оскільки усвідомивши тяжкість кримінальних правопорушень та покарань, які йому загрожують, він може переховуватися від суду.

Крім того, у даному кримінальному провадженні маються свідки, стосовно яких прокурором заявлено клопотання про виклик до суду, а обвинувачений, будучи обізнаним про їх анкетні дані та місце проживання, може чинити на них вплив з метою зміни наданих на досудовому розслідуванні показань.

Ці дані вказують на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема на можливість ОСОБА_3 переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, а закінчити судовий розгляд даних кримінальних проваджень до спливу строку запобіжного заходу не представляється можливим, через значний обсяг досліджуваних доказів як сторони обвинувачення так і сторони захисту.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Доводи захисника обвинуваченого про припинення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу, через запровадження в Україні воєнного стану та окупацією м. Снігурівки Миколаївської області де проживають потерпілі та свідки, судом до уваги не приймається, оскільки більшість свідків, стосовно яких було заявлено клопотання прокурором про виклик їх до суду, проживають в Баштанському (Березнегуватському) районі, який на даний час знаходиться під контролем збройних сил України, вони в судовому засідання ще не допитані, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України продовжує існувати (а.п.105, 190-191 т.1).

Крім того, ч.6 ст.615 КПК України, в редакції Закону України від 03 березня 2022 року №2111-ІХ, передбачено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про продовження тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

В даному кримінальному провадженні хвалою суду від 11 січня 2022 року запобіжний захід обвинуваченому було продовжено до 11 березня 2022 року включно, а 10 березня та 09 травня 2022 року через активні бойові дії в Березнегуватському районі, відсутність електропостачання та інтернет-зв`язку, за вимогами ч.6 ст.615 КПК України, запобіжний захід обвинуваченому було продовжено до 11 липня 2022 року включно, тому доводи захисника обвинуваченого про закінчення на час розгляду клопотання строку запобіжного заходу є безпідставними (а.п.73,88 т.3).

Тому, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого, клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 08 вересня 2022 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, відмовити.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1