Справа № 333/28/22
Провадження № 1-кп/333/362/22
УХВАЛА
Іменем України
22 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

при розгляді у судовому засіданні кримінального провадження внесеного до ЄРДР під № 0002431 від 30.07.2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002431 від 30.07.2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просить постановити ухвалу про продовження застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, цілодобово за місцем проживання на 2 місяці із подальшим виконанням покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просив змінити години запобіжного заходу, щоб мати змогу працювати, та допомагати родинні. Оскільки в родинні працює лише бабуся.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за місцем проживання обвинуваченого строком на 2 місяці із подальшим виконанням покладених на нього обов`язків. Також просив змінити цілодобовий домашній арешт на погодинний та надати змогу обвинуваченому допомагати утримувати родину.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у частині другій ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 закінчується 24 квітня 2022 року.
Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжних заходів неможливо.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого, його майновий стан, соціальні зв`язки.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого організованою групою.
Судом враховується також і тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 3 ст. 307 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна).
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При вивченні даних про особистість ОСОБА_8 встановлено, що він є раніше не судимим, має зареєстроване та постійне місце проживання в м. Запоріжжя, має стійкі соціальні зв`язки: проживає з матір`ю, сестрою.

Крім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що умов запобіжного заходу він не порушував, що також не заперечував і прокурор, при цьому матеріали кримінального провадження також не містять доказів того, що обвинувачений порушував або намагався порушувати умови домашнього арешту.
Судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.
У зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, виконання процесуальних рішень у справі дійшов висновку, за доцільне залишити ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 181, 183, 186, 193, 194, 196, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із перебуванням останнього, у період часу з 21-00 години до 06-00 години наступної доби, за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком до 22 червня 2022 року.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_8 залишати своє місце проживання: АДРЕСА_1 , у період часу з 21-00 години до 06-00 години наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

2. Не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду.

3. Не відвідувати місця значного скупчення людей (кафе, ресторани, розважальні заклади, нічні клуби, тощо).

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали про домашній арешт доручити співробітникам відділу поліції №4 Запорізького ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1