Справа №295/8421/22
УХВАЛА
Іменем України

28.10.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому

ОСОБА_3 , 1986 року народження, який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)»,

З участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Засуджений звернувся до суду із заявою про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України. В судове засідання подав заяву про розгляд справу у його відсутність.
Захисник ОСОБА_5 заяву засудженого підтримав, просив задоволити, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 09.10.2017 по 05.12.2017 в строк покарання, оскільки вироком суду від 04.12.2018 цей період не зарахований.
Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення заяви засудженого заперечував, оскільки вироком суду строк попереднього ув`язнення зарахований в строк покарання, а те, що у вироку помилково зазначений строк з 09.10.2018 по 05.12.2018 замість правильного з 09.10.2017 по 05.12.2017, то це є опискою, яка підлягає вирішенню судом, що постановив вирок.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 04.12.2018 ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 289 КК України до 7 років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді застави залишено до набрання вироком законної сили. Враховано тримання під вартою ОСОБА_3 з 09.10.2018 по 05.12.2018 відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_3 затримано 19.02.2021 на виконання зазначеного вироку, який набрав законної сили 04.01.2019 року.
Таким чином, вироком вирішено питання про зарахування попереднього ув`язнення до покарання відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.
Частиною 2 статті 21 КПК України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», рішення № 32053/13 від 29.10.2015, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оголошення повного тексту ухвали 01.11.2022 о 8.30

Суддя ОСОБА_1