Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2012/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 травня 2022 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:

Слідчий, за погодженням прокурора, 28.05.2022 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що 26.05.2022 близько 15 год ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, слідував по вул. І. Франка в м. Новоград-Волинський, де був виявлений та затриманий за підозрою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП старшим дільничним офіцером поліції ОСОБА_9 , який виконував свої службові обов`язки.

З метою припинення вказаного правопорушення та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_7 був доставлений до службового кабінету № 42 Новоград-Волинського РВП.

В подальшому, перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 42 Новоград- Волинського РВП під час складання адміністративних матеріалів дільничним офіцером поліції ОСОБА_9 у ОСОБА_7 , з мотивів явної неповаги до правоохороних органів, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень дільничному ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 , після того як йому запропонували підписати складені адміністративні матеріали, підійшов до дільничного офіцера поліції ОСОБА_9 та раптово наніс один удар кулаком правої руки у праву скроневу ділянку голови, заподіявши тим самим тілесне ушкодження.

По даному факту 26.05.2022 внесено відомості до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 28 травня 2022 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 18 год. 20 хв. 26 травня 2022 року.

Визначено строк дії даної ухвали - до 18 год. 20 хв. 25 липня 2022 року включно.

Одночасно визначено розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, у межах 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 74430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена в будь-який момент як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, ОСОБА_7 з-під варти звільнити та вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави, і зобов`язати його протягом двох місяців прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Строк дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначено до 25.07.2022 року включно.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вказує, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Стверджує, що його підзахисний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочинів визнає, щиро кається, його винність ґрунтується слідством виключно на його показах. Таким чином немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність, так як раніше злочинів він не вчиняв і до кримінальної відповідальності не притягався. Водночас, підозрюваний не був належним чином повідомлений про час розгляду судом справи щодо нього. Зазначає також, що взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, вважаємо, що є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді - особистого зобов`язання, домашнього арешту або виключно застави в значно меншому розмірі у зв`язку з нижче наведеним: Слідчим суддею повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до частиною 5 статті 9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги № 46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії» тощо). Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважає, що прокурор не довів слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Захисник ОСОБА_8 надіслав до апеляційного суду заяву про розгляд його апеляційної скарги без його участі. Підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу свого захисника, просив її задовольнити. Не заперечив проти розгляду апеляційної скарги без участі його захисника.

Прокурор зазначив, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 по даному провадженню перебуває в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу свого захисника, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4, 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі. ОСОБА_7 є особою внутрішньо переміщеною, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності; має місце відсутність міцних соціальних зв`язків, місця роботи та відповідно джерела доходу; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України а саме: переховуватися від слідства та суду і вчинення іншого кримінального правопорушення та про обґрунтованість доводів щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу в виді тримання під вартою, а також про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

А тому слідчий суддя з урахуванням вказаних обставин провадження, правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід саме у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України та вказаним вище. Слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором можливих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим суддею не проведено аналіз ризиків та обрано найсуворіший винятковий запобіжний захід є безпідставними.

Твердження захисника про те, що підозрюваний визнає вину, щиро кається, не має наміру переховуватися від суду заслуговують на увагу колегії суддів, проте не можуть бути в даному випадку на думку колегії суддів з урахуванням всіх обставин кримінального провадження безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і особистого зобов`язання.

Крім того посилання підозрюваного на те, що він проживає в помешканні свого дядька, нічим не підтверджено, даних про наявність в нього місця проживання, за яким би можна було призначити домашній арешт, матеріали справи не містять, сторона захисту не надавала.

Те, що до суду надійшов обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню і провадження вже знаходиться на розгляді в суді першої інстанції, не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки апеляційний суд перевіряє законність рішень суду першої інстанції на момент їх ухвалення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, тому вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстоким, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення виду запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти наведеним вище ризикам.

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 травня 2022 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: