Дата документу Справа № 334/1349/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/1349/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/317/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула 18 травня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 08 квітня 2022 року слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 , про. застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000615 від 07 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , в порушення вимог ст.ст.25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання. зберігання та перевезення з метою збуту небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав у невстановлений в ході досудового розслідування час. при невстановлених обставинах, з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, який отримав шляхом привласнення «закладки», а саме: 1 (один) зіп-пакег з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 0.942 грами.

В подальшому 07 квітня 2022 року, ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_12 , на автомобілі Mitsubishi Lancer, держаний номерний знак НОМЕР_1 , незаконно перевезли, зберігаючи у бардачку салону вказаного автомобіля вказаний наркотичний засіб в район будинку АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту.

Того ж дня, о 11 годині 04 хвилини, в ході проведення огляду місця події, а саме автомобіля Mitsubishi Lancer, держаний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №25-В по вулиці Верхній в місті Запоріжжя, працівниками поліції у бардачку салону вказаного автомобіля було виявлено та вилучено зазначений зіп-пакет з наркотичним засобом, який ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_12 , незаконно зберігали у зазначеному автомобілі, з метою подальшого збуту.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч.2 ст.307 КК України, а саме, як незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб.

07 квітня 2022 року у порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_8 за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

07 квітня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_8 може: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 12.00 години до 09.00 години наступної доби строком на два місяці, тобто до 08 червня 2022 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 12.00 години до 09.00 години наступної доби; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання на іншу адресу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду; не відвідувати місця значного скупчення людей (кафе, ресторани, розважальні заклади, нічні клуби тощо); утриматися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою частково та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку про необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що на думку слідчого судді забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна.
В обґрунтування доводів зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що на теперішній час слідством не встановлено всі обставини кримінального правопорушення, зокрема у ході огляду транспортного засобу серед іншого вилучено 57 зіп-пакетів з речовиною зеленого кольору рослинного походження. Крім того, 40 зіп-пакетів з речовиною зеленого кольору рослинного походження підозрювані встигли розкласти у вигляді «закладок» на території Дніпровського та Хортицького районів міста Запоріжжя. При цьому, на час розгляду клопотання проведена лише одна судово-хімічна експертиза по одному вилученому зіп-пакету. По іншим 96 зіп-пакетам відповідні експертні дослідження тривають.
Вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю не забезпечить належного уникнення ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Також вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, будучи більш м`яким запобіжним заходом, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваним, оскільки не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі підозрюваного.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати стосовноОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити

Підозрюваний та його захисник висловили свої заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідаючи на доводи прокурора, судова колегія констатує, що слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинні враховуватися при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

При цьому, з огляду на доводи апеляційної скарги щодо кількості пакувань вилученого наркотичного засобу, судова колегія зауважує на змісті висунутої ОСОБА_8 підозри, яка стосується закладки наркотичного засобу у вигляді 1 зіп-пакету.

Отже, наведені апеляційні доводи не можуть бути взяті до уваги.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що надані сторонами докази та встановлені у ході розгляду клопотання обставини, доводять лише наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Загалом із висновком слідчого судді про обраний ОСОБА_8 вид запобіжного заходу погоджується і суд апеляційної інстанції.

Застосовуючи до вказаної особи альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про можливість досягти дієвості даного кримінального провадження та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначений висновок слідчого судді, з огляду на явки ОСОБА_8 до суду, відсутність даних про порушення останнім покладених обов`язків, слід визнати аргументованим та таким, що знайшов своє підтвердження і одночасно цими обставинами спростовуються доводи прокурора про неможливість забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Колегія суддів наголошує, що відомостей про порушення ОСОБА_8 умов обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного запобіжного заходу, при апеляційному розгляді прокурором не надано.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний ОСОБА_8 в очікуванні покарання дійсно може вдатися до переховування від органу досудового розслідування та суду.

Апеляційний суд, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, погоджується з ймовірною можливістю існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, але при цьому погоджується і з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчий суддя також врахував дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце реєстрації та проживання, має міцні соціальні зв`язки, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжного заходу, стан його здоров`я та дійшов висновку, що сукупність зазначених обставин істотно зменшують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, та з метою запобігання вказаних ризиків можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту в певний час доби з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На переконання колегії суддів, такий висновок в повній мірі відповідає меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначеного ризику. Більш того, підозрюваний ОСОБА_8 є особою раніше не судимою.

Одночасно слід зауважити, що обізнаність підозрюваного про адресу проживання свідків, за відсутності інших об`єктивних даних, не може свідчити про наявність обґрунтованого ризику впливу на них з боку підозрюваного. Більш того, надані суду матеріали містять відомості про допит свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Інших свідків, яких є необхідність допитати, слідчий не зазначив, як не зазначив і з приводу яких обставин, що мають значення по цьому кримінальному провадженню їх необхідно допитати.

Крім того, позитивна процесуальна поведінка ОСОБА_8 вказує на вкрай малоймовірний ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, який до того ж додатково нівелюється покладенням на ОСОБА_8 передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, зокрема утримуватись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Отже, посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом в певний час доби може вдатися до негативної процесуальної поведінки, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваного в майбутньому і нічим об`єктивно не підтверджені.

З огляду на доводи апеляційної скарги, вивчення змісту оскаржуваного рішення, схиляє судову колегія до висновку про необґрунтованість таких тверджень апелянта. Посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що відносно ОСОБА_8 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж запропоновано ініціатором клопотання, не заслуговують на увагу, оскільки такі твердження нічим об`єктивно не підтверджені, а тому слід визнати припущеннями.

Одночасно, колегія суддів зауважує на вимогах ч.5 ст.132, ч.3 ст.184 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора надати докази на підтвердження обставин, на які посилаються.

Натомість, ініціатором клопотання та прокурором до відповідного клопотання, при його розгляді слідчим суддею і у апеляційній інстанції такі докази не надані.

Посилання прокурора щодо вчинення тяжкого злочину не можуть слугувати єдиною підставою для обрання ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

З цього приводу слід зазначити, що наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, як на це посилається прокурор в апеляційній скарзі, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_8 при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Також, апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що домашній арешт є занадто м`яким для підозрюваного, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Навпаки, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Доказів протилежного суду апеляційної інстанції прокурором не надано. Отже вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 строком на два місяці, тобто до 08 червня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4