Справа № 317/643/21
№/п 1-кп/317/84/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю: секретая судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, стосовно якої вирішується питання
про застосування примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, проживає за адресою АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:
27.10.2020 близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прибув за адресою АДРЕСА_2 , де впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу викрав одну секцію металевого паркану розміром 1,5х 3 метри, який складається з 4 металевих кутів, 5 секцій та 2 металевих опор розміром 4х10х4 см, які належать потерпілій ОСОБА_7 , вартість яких відповідно до судово-товарознавчої експертизи № 3864/20 від 05.11.2020 року складає 645 грн, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 645 гривень.
Допитаний в одному судових засідань ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в інкримінованому правопорушенні, погодився з обставинами викладеними в клопотанні та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку при вищевикладених обставинах. В останньому судовому засіданні був неконтактним. Не заперечував щодо застосовування відносно нього примусові заходи медичного характеру.
В судовому засіданні прокурор висловила думку про необхідність застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , оскільки вказані в клопотанні обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, як і те, що дійсно ним скоєне кримінальне правопорушення.
Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 не заперечувала.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 підтримав думку прокурора стосовно необхідності застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру з обов`язковим лікарським наглядом.
Згідно ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Згідно п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши в повному обсязі матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні суспільно-небезпечного діяння повністю підтверджена матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду місця пожії від 28.10.2020 р;
- постановою про визнання речовими доказами;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;
- протколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
- висновком експерта № 3864/20 від 05.11.2020 р. згідно до якого визначено вартість викраденого майна;
- висновком судово-психіатричної експертизи № 60 17.02.2021 згідно якого встановлено, що ОСОБА_10 в період інкримінованого йому правопорушення виявляє ознаки психічного розладу у формі параноїчної шизофренії, безперервний перебіг, змішан6ий (емоційно вольовий, психопатоподібний) тип дефекту. Отже, він не міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також не можу усвідомлювати свої дії й керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним спостереженням.
Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, так як він вчинив кримінальне правопорушення, скоївши суспільно небезпечне діяння, ознаки якого підпадають під крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.
При цьому суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Відповідно ч.5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Згідно ст. 511 КПК України визначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Відповідно ч.2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до роз`яснень п.п. 5, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст. 94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними. Суд при визначенні виду психіатричного закладу, в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно-небезпечного діяння.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 дійсно вчинив інкриміноване йому діяння, а саме скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в стані неосудності, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №60 від 17.02.2021р., суд вважає необхідним застосувати примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_4 , що вчинив суспільно-небезпечне діяння, оскільки останній в силу свого хворобливого стану і характеру вчиненого суспільно-небезпечного діяння, являє небезпеку для суспільства та з метою запобігання вчинення нових суспільно-небезпечних діянь, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним спостереженням.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку з 08.08.2022 року.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані із залученням експертів віднести за рахунок держави.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст. 93, 94 КК України, ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.370-372, 373-376, 512, 513 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, проживає за адресою АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, а саме госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним спостереженням.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до «Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-прихіатрічної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», який розташований за адресою 49006 м.Дніпро вул.Надії Алексєєнко б.84 починаючи з 08.08.2022 року.
Речові докази по кримінальному провадженню вважати переданими за належністю потерпілій.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1