В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002071 від 24.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яйпан Ферганської області Республіки Узбекистан, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні сина, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Під час розгляду кримінального провадження судом було встановлено, що 23.06.2021 року приблизно о 08:10 ОСОБА_4 перебував за адресою: м. Київ, вул. Юності, 6, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 , який підійшов та висловив ОСОБА_4 зауваження з приводу наклеювання записки з вимогами не паркувати автомобіль на його місці та погрозами.

У цей час у ОСОБА_4 з мотиву явної неповаги до суспільства, що виражалося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалося особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 у відповідь на зауваження ОСОБА_6 почав наносити удари руками та ногами в область голови та тулуба останнього, потім підійшов до власного автомобіля марки «КІА», моделі «Соренто», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , звідки дістав раніше заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень у вигляді дерев`яної палиці та, тримаючи її в руках, почав бігти до ОСОБА_6 з метою нанесення йому тілесних ушкоджень вказаним предметом.

У свою чергу ОСОБА_6 , з метою відвернення отримання можливих тілесних ушкоджень, захищаючись, вдарив ОСОБА_4 по обличчю, потім почав тікати від нього, але останній, голосно вигукуючи погрози в бік потерпілого, що супроводжувалось нецензурною лексикою, здійснив спробу наздогнати ОСОБА_6 .

Усвідомивши, що фізично не встигає наздогнати потерпілого, ОСОБА_4 цілеспрямовано кинув вказаною дерев`яною палицею в бік потерпілого, влучивши нею йому в область спини, а сам повернувся до власного автомобіля, сівши за кермо якого свої хуліганські дії не припинив, а продовжив переслідувати ОСОБА_6 з метою нанесення йому тілесних ушкоджень на автомобілі.

ОСОБА_4 , рухаючись на власному автомобілі по асфальтному покриттю, паралельно до ОСОБА_6 , наздогнав останнього, який біг по тротуару вздовж території середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 258 м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1-А.

Цим самим ОСОБА_4 , створюючи небезпеку для інших учасників дорожнього руху та пішоходів, зокрема, неповнолітніх осіб, що рухались до вказаної школи по тротуару, та з метою демонстрації своєї зверхності над ОСОБА_6 , виїхав на тротуар, після чого збільшив швидкість та наїхав лівим переднім колесом на праву ногу ОСОБА_6 , внаслідок чого останній впав на землю, у зв`язку з отриманням ним тілесних ушкоджень.

Після зазначених дій, одразу, зупинивши автомобіль, ОСОБА_4 вийшов з вказаного автомобіля, не реагуючи на зауваження сторонніх осіб, якими були помічені злочинні дії останнього, діючи умисно, з мотиву явної неповаги до суспільства, тримаючи в правій руці дерев`яну палицю почав наносити нею, а також руками і ногами, цілеспрямовані чисельні удари в область голови та тулуба ОСОБА_6 .

Вказані хуліганські дії ОСОБА_4 було припинено сторонніми перехожими особами, після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник на автомобілі.

Унаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно (нанесено) тілесні ушкодження у виді синців та саден, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та забійні рани, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно висновку експерта № 042-1022-2021 від 17.08.2021 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав своєї вини у вчиненні злочину та показав, що у день події, 23.06.2021 року, приблизно о 08 годині, він збирався відвезти дружину на зустріч, спустився у двір до свого припаркованого автомобіля марки «КІА», моделі «Соренто», д.н.з. НОМЕР_1 , та виявив, що праве колесо автомобіля було спущене. Він дістав насос і почав накачувати колесо. У цей час біля нього з`явився невідомий йому раніше чоловік ОСОБА_6 та почав кричати, звинувачуючи його у приклеюванні записки з погрозами на його автомобіль. ОСОБА_4 заперечував свою причетність до записки, у результаті чого між ними виник словесний конфлікт. Потім ОСОБА_6 наніс йому 2 удари в обличчя, після чого ОСОБА_4 схопив гілку зі спиляного у дворі дерева і почав відбиватися нею від нападника, а ОСОБА_6 побіг у іншу сторону. У цей час підійшли дружина та син, дружина викликала поліцію, але не дочекавшись працівників поліції, вони разом сіли в автомобіль і поїхали по справам. На перехресті вулиць ОСОБА_4 побачив ОСОБА_6 , хотів зупинити його, щоб з`ясувати причини його поведінки, однак останній почав вести себе неадекватно, побіг, поблизу школи перечепився об брівку та впав на землю. Коли ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , який лежав на зеленому газоні (землі), щоб надати допомогу, то побачив біля останнього палку та викинув її. Потерпілий почав кричати та кликати на допомогу. ОСОБА_4 зазначав, що на місці події багажник свого автомобіля він не відкривав та нічого звідти не брав, а також стверджував, що не наїжджав автомобілем на ногу потерпілого та не наносив йому жодних тілесних ушкоджень, а кров на потерпілому мабуть з`явилася від падіння об бровку. Крім того, пояснив, що він змушений був заїхати своїм автомобілем на пішохідну зону біля школи для того, щоб перекрити дорогу ОСОБА_6 , який тікав від нього. Обвинувачений вказував, що на місці події зібралося багато людей та, не знаючи про ситуацію, накинулися на нього, зокрема невідома жінка з граблями. Після цього, ОСОБА_4 разом з сім`єю сіли в автомобіль і покинули місце події, поїхавши до лікарні на огляд після отриманих ударів від потерпілого.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо не визнання своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, хоча він і не заперечує свою присутність на місці події, однак заперечує фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 23.06.2021 року о 08:00 він припаркував своє авто на місці, де один раз паркувався раніше і де паркувався водій автомобіля марки «КІА», моделі «Соренто», та підійшов до ймовірного власника вказаного автомобіля, яким виявився ОСОБА_4 , щоб запитати, чи то він наклеїв повідомлення (записку) на його автомобіль з погрозами не паркувати автомобіль на цьому місці, на що ОСОБА_4 відповів ні, кричав, що то його парко місце, замахувався руками, щоб ударити. Потерпілий вказував, що ухиляючись від ударів, у відповідь на дії обвинуваченого, з ціллю самозахисту, він наніс легкий удар (ляпас) по щоці ОСОБА_4 , після чого останній почав битися, на що він змушений був захищатися і відходити. Після цього, ОСОБА_4 взяв у руку дерев`яну палицю і, погрожуючи нею, кинув її у нього та почав гнатися за ним, але коли зрозумів, що не зможе наздогнати, сів за кермо свого автомобіля та почав наздоганяти його на автомобілі. Біля школи ОСОБА_4 на автомобілі наздогнав його, переїхавши колесом праву ногу, від чого він упав на землю. Вийшовши з машини, ОСОБА_4 взяв палку з багажника автомобіля та його, лежачого на землі, бив палкою по голові (обличчю), а також наносив удари руками та ногами по всьому тілу, а потім намагався затягнути його до багажника свого автомобіля. Однак у цей момент підбігли перехожі люди (свідки) з лопатою та відігнали ОСОБА_4 від нього. Після цього, ОСОБА_4 сів у свій автомобіль та зник з місця події. На місці події, біля школи, було багато людей, які стали свідками події та викликали йому швидку допомогу. У лікарні йому зашивали ніс та брову.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона працює технічним працівником в школі. 23.06.2021 року приблизно о 10:00 вона працювала біля школи та добре бачила як невідомий їй раніше ОСОБА_4 , керуючи автомобілем, їхав по тротуару біля школи, наздоганяючи невідомого їй раніше іншого чоловіка - ОСОБА_6 , якого потім збив автомобілем. Учасників події вона впізнала у судовому засіданні та вказала на них. Після цього, ОСОБА_4 зупинив автомобіль, вийшов з нього, дістав з багажника дерев`яну палицю, схожу на биту, білого кольору та почав наносити нею удари по голові, обличчю потерпілого. Потім ОСОБА_4 поклав рюкзак потерпілого у багажник та намагався ОСОБА_6 затягнути у багажник автомобіля. Голова потерпілого ОСОБА_6 була вся в крові, а на ОСОБА_4 у той час не було жодних тілесних ушкоджень. Вона викликала службу швидкої допомоги. На місці події, крім неї, були інші працівники школи та багато перехожих. Вона особисто перебувала на відстані 2-3 метрів від події та бачила як обвинувачений наносив удари потерпілому. Куди поділася палиця після події, вона не бачила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що на початку літа, біля школи по вул. Міста Шалетт, ближче до 11 год, він вигулював свою собаку та на відстані 20 м побачив як незнайомий йому ОСОБА_6 тікав від автомобіля марки «КІА», моделі «Соренто». Потім водій цього автомобіля наздогнав потерпілого біля школи та переїхав колесом йому ногу, від чого потерпілий впав на землю. Після цього, автомобіль зупинився, з нього вибіг водій автомобіля ОСОБА_4 , дістав з автомобіля дубінку (схожу на дерев`яну палицю чи биту), неодноразово замахувався нею та бив нею потерпілого по обличчю, від чого у останнього текла кров. Крім того, з автомобіля вийшла жінка та хлопець. Навколо місця події зібралося багато працівників школи та перехожих, багато свідків знімали подію на відеокамеру своїх мобільних телефонів. Вказував, що вчиняючи такі дії, обвинувачений не реагував на людей, вів себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував в сторону потерпілого та інших оточуючих людей. Потім ОСОБА_4 покинув місце події на своєму автомобілі. Також свідок зазначив, що побачивши таку подію, він викликав поліцію, підійшов та запропонував потерпілому допомогу, оскільки потерпілий був весь у крові. На водію автомобіля в той час не було ніяких тілесних ушкоджень. Свідок вказав, що подія відбулася біля паркану школи та на місці події були працівники школи, а також інші перехожі. Учасників події він впізнав у судовому засіданні та вказав на них.

Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_11 суду показав, що він знає ОСОБА_4 близько 15 років, є його сусідом, проживає в одному будинку з ним за адресою: АДРЕСА_1 , на другому поверсі, добре знає його та його сім`ю. 23.06.2021 року, вранці, він працював вдома та почув шум за вікном, у зв`язку з цікавістю визирнув у вікно та побачив як на подвір`ї ОСОБА_4 накачував колесо власного автомобіля марки «КІА», моделі «Соренто», яке було припарковане на місці, де він постійно ставив своє авто. Потім почув сварку між ОСОБА_4 та невідомим йому ОСОБА_6 . Коли він знову визирнув у вікно, то побачив як ОСОБА_6 наніс декілька ударів ОСОБА_4 в область голови та шиї лівою рукою, від чого останній впав. Тоді ОСОБА_4 почав відбиватися від потерпілого палкою, яку взяв неподалік, яка була від нещодавно спиляного дерева, кинув її у потерпілого, а потерпілий кинув її назад у відповідь. Потім до ОСОБА_4 вибіг син. ОСОБА_11 зазначив, після того, як він вийшов на подвір`я, чоловіків і автомобіля вже не було, оскільки ОСОБА_6 побіг, а ОСОБА_4 поїхав за ним на автомобілі. Що відбулося потім не бачив.

Суд критично ставиться до показання свідка сторони захисту ОСОБА_11 , оскільки вказаний свідок є гарним знайомим обвинуваченого, з яким він проживає в одному будинку приблизно 15 років і має дружні відносини, тому може свідчити на його користь з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за вчинений злочин. На досудовому розслідуванні цей свідок допитаний не був. Крім того, ОСОБА_11 став свідком спілкування між обвинуваченим і потерпілим біля автомобіля в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , однак цей свідок не був очевидцем всієї події, зокрема дій обвинуваченого біля середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 258 м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1-А.

Суд, оцінює показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Окрім показань вищевказаних осіб, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, також підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 23.06.2021 року з додатками, відповідно до якого 23.06.2021 року було проведено огляд відкритої ділянки з асфальтним покриттям, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . У ході огляду виявлено пішохідний перехід з обох боків дороги, даний пішохідний перехід знаходиться на двохстороній проїздній частині. На момент огляду виявлено камери «Безпечне Місто» (т. 1 а.п. 39-43);

- довідкою «Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги» від 23.06.2021 року № 7499 КНП, відповідно до якої під час огляду ОСОБА_6 поставлено діагноз: забійна рана лобової, лівої бровної ділянки носу, перелом кісток носу (т. 1 а.п.47);

- довідкою КНП «Олександрівська клінічна лікарня» від 23.06.2021 року № 337, відповідно до якої під час огляду у ОСОБА_6 встановлено забій, гематома повік, кон`юктивіт лівого ока та фотодоказами, з яких вбачаються тілесні ушкодження ОСОБА_6 (т. 1 а.п.47-51);

- постановами про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 19.07.2021 року та зміну підслідності від 20.07.2021 року (т.1 а.п. 52-55);

- висновком експерта від 17.08.2021 року № 042-1022-2021, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 на момент звернення за медичною допомогою 23.06.2021 року та судово-медичного огляду 24.06.2021 року мали місце наступні тілесні ушкодження: забійні рани в лівій надбрівній ділянці, на переніссі зліва; синці на повіках лівого ока, по задній поверхні лівого плеча в верхній третині; садна по зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, зовнішній поверхні лівої гомілки в середні та нижній третинах. Вказані ушкодження спричиненні тупим предметом (предметами), могли утворитися 23.06.2021 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. 1 а.п.57-60);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2021 року за участю свідка ОСОБА_9 , з якого вбачається, що ОСОБА_9 , переглянувши в присутності двох понятих фотознімки осіб, серед яких наявний фотознімок особи, яка вчинила злочин, повідомила, що серед пред`явлених їй на фотознімках осіб вона впізнала особу під № 2, за ознаками частини обличчя, формою губ та носу. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2021 року на фотознімку під № 2 зображений ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 64-67);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2021 року за участю свідка ОСОБА_12 , з якого вбачається, що ОСОБА_12 , переглянувши в присутності двох понятих фотознімки осіб, серед яких наявний фотознімок особи, яка вчинила злочин, повідомив, що серед пред`явлених йому на фотознімках осіб він впізнав особу під № 1, за характерними рисами обличчя, губами, носу. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2021 року на фотознімку під № 1 зображений ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 72-75);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , з якого вбачається, що ОСОБА_6 , переглянувши в присутності двох понятих фотознімки осіб, серед яких наявний фотознімок особи, яка вчинила злочин, повідомив, що серед пред`явлених йому на фотознімках осіб він впізнав особу під № 4, за ознаками формі обличчя, губам, очам. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2021 року на фотознімку під № 4 зображений ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 80-83);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2021 року за участю свідка ОСОБА_13 , з якого вбачається, що ОСОБА_13 , переглянувши в присутності двох понятих фотознімки осіб, серед яких наявний фотознімок особи, яка вчинила злочин, повідомив, що серед пред`явлених йому на фотознімках осіб він впізнав особу під № 4, за загальними ознаками, а саме: рисам обличчя, губам, носу. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2021 року на фотознімку під № 4 зображений ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 88-95);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.08.2021 року з відеозаписом, який був переглянутий у судовому засіданні, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 показав, що 23.06.2021 року о 08:20 він йшов в офіс по вулиці неподалік від школи та побачив як біжить по тротуару потерпілий, а із-за повороту на швидкості «вилітає» сірий автомобіль марки «КІА Соренто», д.н.з. НОМЕР_1 , який «залітає» на тротуар і водій наїжджає на ногу потерпілому, збиваючи його, а сам зупиняється. Свідок зазначив, що у цей час він дістав телефон та почав знімати подію на відео. Під час слідчого експерименту свідок вказав місце, де відбувалася подія тротуар та зелена зона біля середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 258 м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1-А, місце, де стояв автомобіль, як на траві лежав потерпілий, як водій автомобіля бив дерев`яною палкою, схожою на биту, потерпілого, приблизно бачив 3-4 удари по голові, та окрім того бив потерпілого ногами і руками. Коли свідок підійшов до учасників події, нападник перестав бити потерпілого. Навколо зібралися люди. Стан потерпілого був жахливий, обличчя було все побите і в крові, а нападник сховав палку у багажник та поїхав з місця події, не дочекавшись поліцію (т. 1 а.п. 96-99);

- протоколом перегляду відеозапису від 19.08.2021 року з додатками, який був наданий свідком ОСОБА_13 , який повністю узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, на якому зафіксовано чоловіка, середнього зросту, середньої тіло будови, який одягнутий в білу футболку, білі штани та в руках тримає невідомий предмет жовтого кольору схожий на биту (особа 1), також видно жінку в червоному платті (особа 2), яка стоїть поруч з молодим хлопцем, який одягнутий у червону футболку, шорти темного кольору та кросівки (особа 3). Під час огляду відеозапису також було виявлено, що особа 1 наносить удар предметом схожим на биту особі 4, яка одягнута у червоні шорти та лежить на землі на лівому боку, також особа 1 намагається підняти особу 4 смикаючи її за руку (т. 1 а.п. 100-101);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.08.2021 року, з відеозаписом, який був переглянутий у судовому засіданні, відповідно до якого свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які є працівниками в школі, показали, що 23.06.2021 року, вранці, вони перебували на території середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 258 м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1-А. Свідок ОСОБА_9 бачила як у цей час біг потерпілий, а за ним на швидкості їхав автомобіль, який у подальшому переїхав ногу потерпілому, від чого потерпілий впав на землю. Після цього, водій автомобіля вийшов та почав бити потерпілого дерев`яною палкою, схожою на биту, по обличчю, ногами і руками по тулубу, потім намагався затягнути потерпілого до багажника автомобіля. Під час даної події нападник вживав нецензурну лексику, на обличчі у потерпілого було дуже багато крові, яка виникла від нанесених нападником ударів потерпілому, а у нападника тілесних ушкоджень не було та після події він робив вигляд, що ніякої палки не було. Всі перехожі, свідки даної події, намагалися зупинити нападника, після чого останній зник з місця події. Свідок ОСОБА_12 розповів, що прийшов на місце події після свідка ОСОБА_9 на голосні крики людей та побачив, як водій автомобіля бив кулаками та ногами потерпілого, аж поки жінка з лопатою не відігнала нападника від потерпілого. Нападник злякався, сів у автомобіль і поїхав, не дочекавшись працівників поліції (т. 1 а.п. 104-107);

- протоколом обшуку від 12.10.2021 року з додатками та відеозаписом, який був переглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого старший слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 на підставі ухвали слідчого судді від 05.10.2021 року провів обшук за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого було вилучено, добровільно наданні речі ОСОБА_4 : футболка чоловіча сірого кольору, джинси світло-коричневого кольору, мобільний телефон «Redmi» (т. 1 а.п. 113-122).;

- протоколом обшуку від 12.10.2021 року з додатками та відеозаписом, який був переглянутий у судовому засіданні, відповідно до якого старший слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 на підставі ухвали слідчого судді від 05.10.2021 року провів обшук в автомобілі марки «КІА Соренто», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було вилучено дерев`яну палицю із багажного відділення, також зроблено змив з керма автомобіля та з коробки передачі (т. 1 а.п. 125-133).;

- рапортом, відповідно до якого 23.06.2021 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 40936 від 23.06.2021 року як ДТП з травмованими; відповідно до фабули ЄО: 23.06.2021 року о 8:29 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.06.2021 року за адресою: м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1-А водій на авто наїхав на пішохода. Прибувши на місце виклику, працівниками патрульної поліції було виявлено потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що в нього виник конфлікт за парковку за адресою вул. Юності, 6 з водієм авто марки «КІА Соренто», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , який переріс у бійку. Через деякий час, коли бійка закінчилася, водій авто ОСОБА_4 наздогнав потерпілого на вул. Міста Шалетт та здійснив на нього наїзд на зеленій зоні, після чого декілька разів ударив по голові. ОСОБА_6 було госпіталізовано до БСП, бригада 1105, за попереднім діагнозом забійні травми ноги та голови (т.1 а.п. 159);

- постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.08.2021 року та 12.10.2021 року (а.п. 102, 134).

У судовому засіданні було досліджено речові докази. Під час їхнього огляду обвинувачений впізнав вилучений у нього мобільний телефон та футболку, яка була на ньому у день події. Щодо інших речових доказів зазначив, що вилучені в нього штани не були на ньому в день події, а палиця, яку вилучили працівники органів досудового розслідування з багажника його автомобіля, є дерев`яною палицею від дитячого ліжка, яку він постійно возив в багажнику свого автомобіля, однак вона не є тією палицею, яка була на місці події та про яку зазначали потерпілий і свідки, а також вона не містить будь-яких слідів вчинення злочину. Вказав, що палицею на місці події була гілка з дерева.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість повністю доведена зібраними та дослідженими у справі доказами.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому діянні.

Та обставина, що обвинувачений та його захисники у судовому засіданні категорично заперечують причетність до злочину предмету - дерев`яної палиці, яку було вилучено працівниками поліції з багажного відділення автомобіля ОСОБА_4 під час обшуку, не ставить під сумнів наведені вище докази та правильність висновків суду за результатами їх дослідження, адже на цей предмет - дерев`яну палицю (учасники провадження по різному її називали бита, дубінка, палка), яка визнана речовим доказом, - як на знаряддя вчинення злочину, з якою обвинувачений прибув на місце події, вказували у своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_13 . Крім того, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису від 19.08.2021 року, який був наданий свідком ОСОБА_13 , вбачається тотожність (схожість) дерев`яної палиці, яка була у руці обвинуваченого ОСОБА_4 під час нанесення ним удару потерпілому, з дерев`яною палицею, яку працівники поліції вилучили під час обшуку автомобіля. Відсутність на вказаному предметі слідів вчинення злочину, на чому наголошувала сторона захисту, можна пояснити тривалим часом, який пройшов від самої події (23.06.2021 року) і вилученням цього предмету під час обшуку автомобіля (12.10.2021 року).

Також суд визнає допустимими, однак неналежними доказами - протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2021 року (з довідками) за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_6 , з яких вбачається, що свідки та потерпілий впізнали сина обвинуваченого ОСОБА_15 , який був на місці події (т. 1 а.п. 68-71, 76-79, 84-87, 88-91), оскільки вказані докази не підтверджують та не спростовують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд критично ставиться до висновку експерта від 24.06.2021 року № 041-1284-2021, відповідно до якого відсутність медичної документації, в тому числі результати додаткових досліджень, не дозволяє судити про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень (том І а.п. 61-62), оскільки будь-яких даних на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушення він не містить. Отже, вказаний доказ не може бути прийнятий до уваги судом.

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість окремих доказів у вказаному кримінальному провадженні, то слід зазначити, що вони є необґрунтованими та нічим не підтверджені.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження підстав для визнання доказів, які були покладені в основу вироку, недопустимими судом не установлено, так як не було встановлено факту істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників провадження.

При формуванні такого підходу суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к , відповідно до якої вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд вказав, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору ст. 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені.

Порушень вимог КПК України під час проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, які б були фундаментальними, судом не установлено.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, твердження сторони захисту про не вчинення ним вказаного правопорушення, суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого, спрямований на уникнення кримінальної відповідальності за вчинений тяжкий злочин, оскільки будучи вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, стороною захисту не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

Щодо показань обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні, що ОСОБА_6 сам створив між ними конфлікт та наніс йому тілесні ушкодження, а він відбивався від нього, то суд уважає їх такими, що не відповідають дійсності і спрямовані на уникнення останнім кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, оскільки вони були спростовані показаннями потерпілого, свідків та іншими доказами, які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання, що узгоджуються між собою і не викликають у суду сумнівів.

Надані стороною захисту довідка з МКЛШМД на ім`я ОСОБА_4 від 13.10.2021 року № 12306, копія медичної карти амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_4 (т.1 а.п. 155-158) суд не бере до уваги, оскільки вони не відносяться до предмету доказування у цьому кримінальному провадженні, а можуть бути підставою для подання ОСОБА_4 заяви до органів поліції про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення щодо нього.

Що стосується доводів захисників про те, що їхній підзахисний ОСОБА_4 не вчиняв інкримінованого йому злочину, справа не грунтується на доказах, дії ОСОБА_4 не були спрямовані на грубе порушення громадського порядку та не містили ознак зухвалості, а конфлікт між ним та потерпілим виник з поведінки самого потерпілого, тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України є неправильною, слід зазначити наступне.

Так, основними критеріями відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, між іншим, є об`єкт злочину і така ознака суб`єктивної сторони, як його мотив.

Зі змісту ст. 296 КК України вбачається, що об`єктом захисту цієї норми є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, який відображається у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак, причини вчинення таких дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Так, фактичною підставою кваліфікації кримінального правопорушення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України стали об`єктивні дані (обставини), досліджені в судовому засіданні й зазначені у вироку. Під час юридичної оцінки цих даних були з`ясовані: причина виникнення конфлікту; місце вчинення протиправних дій, обстановка та обставини, за яких відбувався перебіг протиправного посягання; форма та характер дій обвинуваченого.

При цьому, як було встановлено судом, 23.06.2021 року, приблизно о 8 год, ОСОБА_4 , обурившись на зауваження ОСОБА_6 біля будинку 6 по вул. Юності в м. Києві з приводу записки щодо місця паркування автомобіля, у результаті чого між ними виник словесний конфлікт та бійка, у подальшому переслідував потерпілого на власному автомобілі по тротуару у громадському місці, де було багато людей, біля території середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 258 м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1-А., збив його, переїхавши ногу, різко зупинився на зеленому газоні, перегородивши йому рух, наніс потерпілому численні тілесні ушкодження ногами і руками, заздалегідь заготовленою дерев`яною палицею по голові (обличчю) і тулубу, на зауваження пересічних громадян припинити вчиняти протиправні дії обвинувачений не реагував, висловлювався нецензурною лексикою в бік потерпілого та інших людей, поки його не відігнала від потерпілого особа з лопатою, після чого обвинувачений поїхав з місця події, тим самим посягаючи саме на порушення громадського порядку із особливою зухвалістю, викликаною його бажанням показати свою зверхність, пов`язану із неповагою до людської гідності та байдужим ставленням до законів і сталих правил поведінки в суспільстві.

Крім того, з переглянутого у судовому засіданні відеозапису по АДРЕСА_5 , наданого свідком ОСОБА_13 , судом було встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 лежав на землі та жодних дій по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 не вчиняв, а навпаки закривав руками свою голову, захищаючись від удару палицею, який наносив обвинувачений. Тому суд вважає, що дії обвинуваченого у застосуванні дерев`яної палиці щодо потерпілого не були викликані будь-якою необхідністю. Між тим, його поведінка, вказує на те, що він своїми діями хотів показати свою вищість (винятковість), пов`язану з неповагою до потерпілого, байдужим ставленням до законів та установлених у суспільстві правил поведінки. Вказане узгоджується з показами свідків та іншими дослідженими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи захисників та обвинуваченого ОСОБА_4 про його невинуватість та неправильну кваліфікацію дій, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого злочину, є доведеною.

З огляду на викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду від 10.11.2020 року у справі № 283/1233/19 (провадження 51-3348км20), відповідно до якої хуліганство відрізняється від інших злочинів спрямованістю умислу, мотивами, цілями винного та обставинами вчинення ним кримінально караних дій. Зокрема, дії, що супроводжувалися заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо інших осіб, і були викликані особистими неприязними стосунками, певними діями потерпілих тощо, кваліфікують як хуліганство лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. При цьому грубе порушення громадського порядку передбачає недотримання встановлених правил поведінки у громадських місцях. Оцінювати порушення як грубе слід з урахуванням кількості його учасників, території, на якій мало місце порушення, кількості потерпілих, тривалості порушення тощо. Наявність особистих неприязних стосунків між особами само по собі ще не свідчить про відсутність хуліганського мотиву в діях обвинуваченої особи, адже для визначення мотиву злочинних дій потрібно враховувати їх характер та спосіб вчинення, причини, що спонукали особу вчинити певні дії, поведінку обвинуваченого та потерпілих до і під час події.

Крім того, суд бере до уваги і правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду від 01.10.2019 року у справі № 704/158/16-к (провадження 51-9521км18), у якій суд зазначив, що суб`єктивна ж сторона хуліганства характеризується умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства. При цьому неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною, тобто очевидною, безсумнівною як для винної особи, так і для очевидців його дій. Під особливою зухвалістю слід розуміти нахабне поводження, буйство, поєднане з насильством, що спричинило завдання тілесного ушкодження чи знущання над потерпілим, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян тощо.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; дані про його особу, а саме: має постійне місце проживання, одружений, має сина, на час вчинення кримінального правопорушення не працював, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, зокрема прокурор просив призначити обвинуваченому реальне покарання у виді позбавлення волі; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину у вчиненому категорично не визнав, не попросив вибачення у потерпілого за свої дії, щиро не розкаявся у вчиненому); поведінку під час та після вчинення злочинних дій на зауваження пересічних громадян (свідків події) припинити протиправні дії щодо потерпілого не реагував та висловлювався нецензурною лексикою в їхню сторону, медичну допомогу потерпілому не надав, з місця вчинення злочину втік, шкоду потерпілому не відшкодував; наслідки, заподіяні даним злочином, зокрема те, що обвинуваченим грубо порушено громадський порядок.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, та обставин, що обтяжують покарання останнього згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання, конкретних обставин кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до скоєного (свою вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, шкоди не відшкодував), його особи, суд вважає, що його перевиховання й виправлення не можливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 18.10.2021 року, підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду не обирався.

Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання у порядку виконання вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судово-медичної експертизи за № 042-1022-2021 від 17.08.2021 року у сумі 555 гривень 80 копійок.

Арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року, на майно, що вилучене під час обшуку житла та автомобіля, а саме: футболку чоловічу сірого кольору «INEXTENSO» розмір S та джинси світло-коричневого кольору чоловічі «HE you SHE», які запаковано до спеціального пакету «Національна поліції України» № ЕХР0444894 з підписами понятих; мобільний телефон чорного кольору «Redmi» модель № M2006C3MNG; imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 з сім картою «Lifecell» номер НОМЕР_4 запаковано до спеціального пакету № КІV 2126848 з підписами понятих; дерев`яну палицю з багажного відділення розміром приблизно 40 см в довжину, яку запаковано до паперового мішку з контролером № Е21721123 із забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- футболку чоловічу сірого кольору «INEXTENSO» розмір S та джинси світло-коричневого кольору чоловічі «HE you SHE», які запаковано до спеціального пакету «Національна поліції України» № ЕХР0444894 з підписами понятих; мобільний телефон чорного кольору «Redmi» модель № M2006C3MNG; imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 з сім картою «Lifecell» номер НОМЕР_4 запаковано до спеціального пакету № КІV 2126848 з підписами понятих повернути власнику ОСОБА_4 ;

- дерев`яну палицю, вилучену з багажного відділення, розміром приблизно 40 см в довжину, яку запаковано до паперового мішку з контролером № Е21721123 знищити після набрання вироком законної сили;

- DVD-R диски, на яких містяться відеозаписи слідчого експерименту, огляду та обшуків, СD-R диск з відеозаписом з мобільного телефону з місця події (м. Київ, вул. Шалетт, 1-А, поблизу школи № 258) залишити у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1