Справа 759/8331/22 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3049/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
21 вересня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2022 про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2022 ОСОБА_6 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 вересня 2022 року включно, без визначення розміру застави. Направлено кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення даного провадження до іншого суду.
В обґрунтування мотивів ухваленого рішення, суд вказав на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого, є військовослужбовцем, раніше не судимий, неодружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.Також судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування та через своїх родичів чинив вплив на потерпілого ОСОБА_8 з метою зміни останнім показань. Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого дають суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі з метою уникнення покарання, може здійснювати вплив на свідків та потерпілого, які на даний час не допитані судом, а також переховуватись від суду.Відтак, більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисника обвинуваченого указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що прокурором не доведено об`єктивності існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, апелянт указав про те, що ОСОБА_6 не був обізнаним про те, що він оголошений у розшук, оскільки 28.02.2022 він добровільно звернувся до військкомату щодо призову його на військову службу, де проходив її до моменту затримання. Наявний в матеріалах кримінального провадження рапорт працівника поліції також, на думку захисника, не може бути переконливим доказом ухилення обвинуваченого ОСОБА_6 від досудового розслідування, у зв`язку з тим, що відомості викладені в ньому, не підтверджені жодним об`єктивним доказом. Відтак, вважав, що прокурором не доведено наявності обґрунтованого існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, недоведеним є також ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вплив обвинуваченого на потерпілого, оскільки відомостей щодо будь якого впливу чи взагалі будь якого контакту обвинуваченого з потерпілим матеріали провадження не містять. Зауважив, що посилання місцевого суду на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків у зв`язку із тим, що останній є неодруженим також є безпідставним, оскільки ОСОБА_6 має сім`ю, яка складається з його матері, батька, бабусь та дідусів, а також інших родичів. Поряд з цим, стороною захисту звернуто увагу на те, що місцевий суд при ухваленні рішення про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки під час проведення підготовчого судового засідання, було прийнято рішення про направлення обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_6 до апеляційного суду для визначення підсудності, а відтак, суд був позбавлений можливості вирішувати питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 КПК України лише під час підготовки до судового розгляду суд має право розглядати питання в частині застосування запобіжного заходу. За наведених обставин, просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2022 в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити прокурору у застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт заборонивши залишати житло з 22.00 до 06.00.
Прокурор та захисник до суду не з`явились, будь яких заяв від прокурора та захисника не надходило.

Відповідно до вимог ч.4 ст.422-1КПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з огляду на наступне.
За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належним чином мотивувавши своє рішення. Висновок суду про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини сформульованої у контексті оцінки ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, зокрема у рішеннях «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), заява № 45100/98, п. 106, від 08.02.2005 року та «Летельє проти Франції», п. 43, від 26.06.1991 року.
Так, колегією суддів визнається доведеним ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду. При цьому, указаний ризик, на думку колегії суддів, є значним. Колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, що суд зобов`язаний враховувати відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 178 КПК України. При оцінці даного ризику, колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, поставленого у вину обвинуваченому, а також існування реальної можливості переховування враховуючи ситуацію, яка існує в державі, яка викликана внаслідок військової агресії з боку Російської Федерації. Наведене указує на існування ризику переховування обвинуваченого від суду, що указує на наявність підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення дають підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу на потерпілого.

Наведене у своїй сукупності указує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції про існування ризиків, передбачених п.1,3 ст.177 КПК України,що указує на наявність підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про неможливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, оскільки він не забезпечить належної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.
Посилання в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на дані про його особу, який має міцні соціальні зв`язки, а саме батьків, бабусь та дідусів, а також інших родичів, у зв`язку із чим є можливим застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, на думку колегії суддів, є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки наявність вказаних обставини не може саме по собі свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які зможуть усунути існуючі ризики.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на вимоги ч.3 ст.315 КПК України з яких слідує, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, що в свою чергу указує на безпідставність доводів сторони захисту про те, що місцевий суд вийшов за межі своїх повноважень в судовому засіданні від 28.07.2022 в частині обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2022 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2022 про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4