Номер провадження:1-кп/521/1494/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2022 року м. Одеса
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Лисакоськ Кустанайської області Казахстану, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 12 липня 2022 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, пересуваючись по залізничній дорозі, що знаходиться паралельно вул. Онезька в м. Одеса, більш точного місця не встановлено, діючи з прямим умислом, з мотивів придбання та зберігання психотропної речовини, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив знайдений під кущами згорток, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, масою 1,053г, який містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4- метилметкатинон), кількісний вміст якої становить 0,670г, тим самим незаконно придбав шляхом знахідки вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.
Після чого, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини, помістив вищевказаний згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - 4-ММС (4- метилметкатинон) до передньої лівої кишені своїх шортів, одягнених на ньому, тим самим став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон) при собі, для власного вживання, без мети збуту, до моменту його вилучення працівниками відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області о 16 годині 32 хвилини 12.07.2022 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 .
Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що він дійсно 12.07.2022 року за вказаних обставин знайшов психотропну речовину у згортку, яку поклав до кішені своїх шортів та зберігав для власних потреб, в подальшому видав її працівникам поліції. У вчиненому щиро кається та просить врахувати, що він вперше вчинив злочин, наркотичні речовини більше не вживає, працює неофіційно будівельником, просить призначити покарання у вигляді штрафу із розсрочкою, оскільки має можливість його сплатити частками.
Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо вчиненого кримінельного правопорушення, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, та обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу та обставин, що мають значення для визначення міри покарання.
При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними. Тому суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме: допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження стосовно особи обвинуваченого, речових доказів, судових витрат відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Згідно зі ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до ст. 12 КК України правопорушення інкриміноване обвинуваченому відносяться до категорії проступку.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 66 КК України враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого який: щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, дав правдиві свідчення.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатора та лікаря-нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Судом враховується відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні, повне визнання вини обвинуваченим та щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та готовність нести за це відповідальність, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вік обвинуваченого, його соціальне положення.
Таким чином, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, захисту, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Враховуючи особу ОСОБА_4 , який вперше вчинив кримінальне правопорушення, хоча офіційно не пряцює, але має періодичний дохід від роботи на будівництві, клопотання сторони захисту та обвинуваченого, які просили суд призначити покарання обвинваченому у вигляді штрафу із розстрочкою, суд приходить до висновку про розстрочку сплати призначеного ОСОБА_4 штрафу на 10 місяців, шляхом надання можливості сплачувати штраф щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.
З обвинуваченого підлягають стягенню судові витрати за проведення судових експертиз згідно вимог ст. 124 КПК України на користь держави.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 373,374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч. 4 ст.26КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2265 грн.36 коп.
Речові докази після набраня вироком законної сили: психотропну речовину 4-ММС (4- метилметкатинон), вагою 0,670г, яка зберігається у ВП №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, квитанція № 001990 від 12.07.2022 року - знищити
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1