1-261/2007
1-в/465/91/22
У Х В А Л А
судового засідання

25.03.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ» (лікара-психіатра): ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.121, ч.2 ст.194 КК України,-

в с т а н о в и в:
заступник генерального директора з експертизи КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_5 звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 24.01.2018 року до ОСОБА_6 застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.12.2017 року про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах посиленого нагляду на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом за місцем проживання та востаннє були продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03.06.2021 року. Внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування не вдалося досягнути достатнього покрашення психічного стану ОСОБА_8 та ознак його повноцінної ремісії.

12.11.2021 року ОСОБА_8 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на момент огляду ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим змішаним дефектом. У зв`язку з відсутністю значного покращення психічного стану в порівнянні з моментом госпіталізації, відсутністю ознак повноцінної ремісії хронічного психічного захворювання, відсутністю критики до свого стану та скоєного, а також відсутністю розуміння необхідності прийому лікування на тлі вираженої стійкої втрати соціальних зв`язків, за своїм станом потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним закладом.
У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр, представник заявника ОСОБА_5 заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
ОСОБА_8 в судовому засіданні заяву щодо продовження лікування не заперечував.
Захисник у судовому засіданні при вирішенні заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 покладається на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні просить задоволити заяву.
Заслухавши пояснення учасників процесу, думку лікуючого лікаря та прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 24.01.2018 року до ОСОБА_6 застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.12.2017 року про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах посиленого нагляду на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом за місцем проживання та востаннє були продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2020 року.
Внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування та реабілітаційних заходів досягти значного послаблення хворобливого процесу (стану ремісії) ОСОБА_6 не вдалося.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 169 від 12.11.2021 року, такий містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації, що є підставою для продовження примусового лікування, зокрема. Так, 12.11.2021 року ОСОБА_8 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на момент огляду ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим змішаним дефектом. У зв`язку з відсутністю значного покращення психічного стану в порівнянні з моментом госпіталізації, відсутністю ознак повноцінної ремісії хронічного психічного захворювання, відсутністю критики до свого стану та скоєного, а також відсутністю розуміння необхідності прийому лікування на тлі вираженої стійкої втрати соціальних зв`язків, за своїм станом потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним закладом.
За таких обставин, з`ясувавши всі обставини заяви, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд приходить до висновку про обґрунтованість продовження ОСОБА_8 застосування таких примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки він на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим змішаним дефектом, а тому заяву слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд

п о с т а н о в и в :
заяву заступника генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.121, ч.2 ст.194 КК України застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Повний текст ухвали проголошено 28.03.2022 року.

Суддя ОСОБА_1