печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

05.07.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, що було виявлено та вилучено при проведенні огляду місця події в період часу з 21 години 40 хвилин по 22 годину 30 хвилин 26.06.2022, об`єктом якого було громадське місце, що розташоване в середині приміщення ТЦ «Епіцентр», що за адресою: м. Київ, проспект Григоренка, 40 виявлено та вилучено:
1 предмет схожий на автомат Калашникова з написом « НОМЕР_1 , кал 7,62х39»;
1 предмет схожий на магазин до автомату Калашникова;
29 предметів схожих на набої з написом «6071».
19 липня 2022 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчим було подане заяву про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що у провадженні слідчих Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 26.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 червня 2022 року, приблизно о 17 год. 53 хв., ОСОБА_4 будучи оперуповноваженим шістнадцятого відділу Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, перебуваючи у військовому форменому одязі камуфляжного типу та знаходячись у приміщенні ТЦ «Епіцентр», що за адресою: м. Київ, проспект Григоренка, 40, пересікаючи лінію кас на вихід з придбаними речами не пред`явив касиру ОСОБА_5 документів на оплату товару. На вказані дії ОСОБА_5 зробила зауваження ОСОБА_4 та попросила зупинитись, проте ОСОБА_4 у грубій формі проігнорував ОСОБА_5 та продовжив рух на вихід з ТЦ «Епіцентр». Тоді ОСОБА_5 звернулась до охорони про допомогу та слідуючи за ОСОБА_4 наблизилась до останнього та попросила зупинитись.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення хуліганства, а саме: грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї.

Реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення хуліганства, а саме: грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчиненому із застосуванням предмету схожого на вогнепальну зброю (автомату Калашникова), прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, будучи за лініє кас в ТЦ «Епіцентр» наблизився до потерпілої ОСОБА_5 .

При цьому, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер та за ними спостерігають сторонні особи з числа відвідувачів та працівників ТЦ «Епіцентр», на ґрунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, ігноруючи норми моралі та етики почав грубо виражатися у бік ОСОБА_5 нецензурною бранню та погрожувати її затриманням та доставленням до Служби безпеки України. При цьому хапав руками за руки ОСОБА_5 намагаючись потягнути останню на себе. В подальшому ОСОБА_4 на прохання працівників охорони ТЦ «Епіцентр» заспокоївся та покинув приміщення ТЦ «Епіцентр».

Цього ж дня о 18 годині 06 хвилин ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчиненому із застосуванням предмету схожого на вогнепальну зброю (автомату Калашникова) повернувся до робочого місця ОСОБА_5 та знову діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, ігноруючи норми моралі та етики продовжив грубо виражатися у бік ОСОБА_5 з погрозою її затримання та доставлення до Служби безпеки України, при цьому хапаючи останню за руки та перешкоджаючи можливості зробити останній телефонний дзвінок. В цей час, побачивши злочинні діяння ОСОБА_4 до робочого місця ОСОБА_5 підійшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які зробили зауваження ОСОБА_4 та попросили припинити чинити протиправні дії. Поряд з цим, ОСОБА_4 , маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет, що за своєю формою та іншими ознаками схожий на бойову вогнепальну зброю (автомат Калашникова), здійснивши маніпуляції із затвором, які за своїм механізмом схожі на досилання патрону у патронник, прицільно спрямував ствол вказаного предмету в напрямку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , висловивши вимогу лягти на підлогу.

Завершивши свої злочинні дії, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що очевидцями його протиправних події стала велика кількість людей, з метою приховання предмета, який скерував в напрямку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поклав його на стіл біля кас ТЦ «Епіцентр», що біля виходу «В».

27.06.2022 року працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за скоєння вказаного вище кримінального правопорушення ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Під час проведення огляду місця події в період часу з 21 години 40 хвилин по 22 годину 30 хвилин 26.06.2022, об`єктом якого було громадське місце, що розташоване в середині приміщення ТЦ «Епіцентр», що за адресою: м. Київ, проспект Григоренка, 40 виявлено та вилучено:

1 предмет схожий на автомат Калашникова з написом « НОМЕР_1 , кал 7,62х39»;

1 предмет схожий на магазин до автомату Калашникова;

29 предметів схожих на набої з написом «6071».

Слідчий вказує, що метою та підставою накладення арешту на вилучені речі та документи є забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що 24.07.2022 постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 визнана речовими доказами наступні предмети: 1 предмет схожий на автомат Калашникова з написом « НОМЕР_1 , кал 7,62х39»; 1 предмет схожий на магазин до автомату Калашникова; 29 предметів схожих на набої з написом «6071».

Слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, що було виявлено та вилучено при проведенні огляду місця події в період часу з 21 години 40 хвилин по 22 годину 30 хвилин 26.06.2022, об`єктом якого було громадське місце, що розташоване в середині приміщення ТЦ «Епіцентр», що за адресою: м. Київ, проспект Григоренка, 40 виявлено та вилучено:
1 предмет схожий на автомат Калашникова з написом « НОМЕР_1 , кал 7,62х39»;
1 предмет схожий на магазин до автомату Калашникова;
29 предметів схожих на набої з написом «6071».
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1