Справа № 183/3456/22
№ 1-кс/183/867/22

У Х В А Л А
08 липня 2022 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан.
Так, ОСОБА_5 , 07 липня 2022 року приблизно о 17 годині 25 хвилин, проходив поблизу будинку АДРЕСА_2 , де на лавці поблизу першого під`їзду зазначеного будинку побачив малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна (грабіж), а саме особистих речей неповнолітнього ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 07 липня 2022 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, продовжуючи знаходитися поблизу будинку АДРЕСА_2 , підійшов ззаду до неповнолітнього ОСОБА_7 , та усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою припинення ймовірного опору неповнолітнього ОСОБА_7 , за допомогою балончика з рідиною, забризкав очі та обличчя неповнолітнього ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 вирвав з рук неповнолітнього ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Honor 8X» модель «JSN L21», колір мерехтливий синій, який належить ОСОБА_8 , та не зважаючи на заборону неповнолітнього ОСОБА_7 забирати його речі, відкрито утримуючи викрадене майно, з місця злочину втік, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий вважає наявними ризики, визначені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вважає наявним ризики переховування від органу досудового розслідування та вчинення інших кримінальних правопорушень.
Зокрема, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, останній офіційно не працевлаштований, законних джерел не має, міцних соціальних зв`язків не має, у зв`язку із чим останній розуміючи тяжкість можливого покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час дії правового режиму воєнного стану в Україні, раніше був судимим, попереднє покарання за вироком суду не відбув, наразі в провадженні Новомосковського міськрайонного суду на розгляді перебуває обвинувальний акт за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України. ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, а тому на думку слідчого, ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.
З урахуванням наявності вказаних ризиків, враховуючи вчинення злочину в умовах воєнного стану, забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам можливо лише застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть достатньою мірою обмежити свободу його пересування.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними у ньому.
Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, оскільки жодних об`єктивних даних, які би свідчили про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в своєму клопотанні не надано. Вважає доводи, на які посилається прокурор виключно припущеннями. Просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою. Також захисник звернула увагу, що її підзахисний відбув покарання у виді громадських робіт, має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, зможе з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора та суду. Затримання ОСОБА_5 відбувалося безпосередньо після того, як йому зателефонували працівники поліції, і він добровільно прибув за їх вимогою.
Підозрюваний підтримав думку свого захисника.
Вислухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали, подані до клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
07 липня 2022 року о 21 годині ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, якому попередньо було надано кваліфікацію за ч.4 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.4 ст. 186 КК України, що підтверджується протоколом огляду місця події, допитом неповнолітнього потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, допитом свідка ОСОБА_9 .
При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.
Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання.
Також слідчий суддя погоджується з позицією прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, будучи особою раніше судимою за вчинення умисних, корисливих злочинів, на шлях виправлення на став, та не маючи міцних соціальних зв`язків та офіційних джерел доходів, перебуваючи на свободі, матиме можливість вчиняти інші злочини.
Слідчий суддя бере до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, однак дана обставина з урахуванням вищевикладеного не може слугувати достатньою підставою для обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання захисника ОСОБА_4 про обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є не достатньо обґрунтованим, тому таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 182, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 вересня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, який зазначений у клопотанні відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1