Справа № 466/1371/22
Провадження № 1-в/466/110/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Львові подання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудня-Жеревецька Лугинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: -06 лютого 1997 року Бродівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 141 КК України до 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 19 травня 1997 року по відбуттю терміну покарання; -14 вересня 1999 року Шевченківським районним судом м. Львова ч.2 ст. 206, ст. 17, ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 145, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 09 вересня 2002 року по відбуттю терміну покарання; 25.06.2010 року Сихівським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 296, ст. 75, ст. 76 КК України до 1 років 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,-

встановив:

вироком Городоцького районного суду Львівської області від 10 жовтня 2011 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 115 ч.1, 71 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 18 квітня 2011 по 13 березня 2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку покарання 18 квітня 2011 року, кінець строку покарання - 24 листопада 2022 року.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 клопотання заперечила.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Перевіривши подані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, заслухавши пояснення представника Личаківської виправної колонії №30, яка заперечила клопотання, висновок прокурора, який також заперечував щодо клопотання, пояснення суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою з 22.04.2011 у УВП (№ 19) м.Львова порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. У державну установу "Личаківська виправна колонія (№30)" прибув 22.03.2012. По прибуттю в установу працевлаштований не був. На даний час приймає участь у роботах по благоустрою установи, залучався до проведення ремонтних робіт приміщень відділення СПС.

За час відбування покарання в установі допустив чотири порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи одинадцять разів заохочувався. Намагається підтримувати взаємовідносини з іншими засудженими. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. На заходи виховного та індивідуально-профілактичного характерів реагує задовільно, не завжди робить для себе правильні висновки. Не приймає участь у культурно-масових та фізкультурно - оздоровчих заходах, які проводяться в установі. Виконує роботи з благоустрою установи в порядку черговості. Перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та як порушник встановленого порядку відбування покарання. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті і порядку, не завжди має охайний вигляд. Не виконує роботи із самообслуговування. В судовому засіданні свою вину у скоєному злочині визнав частково. Згідно вироків судів числиться позов на загальну суму 5402, 88 грн., постанова про звернення стягнень на доходи боржника бухгалтерію установи не надходила.

08.09.2016 - адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. ст.100, 101 КВК України.

11.10.2018 - адміністративною комісією установи задоволено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. ст.100, 101 КВК України.

06.12.2018 - ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова відмовлено в застосуванні ст.82 КК України

10.10.2019 - адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.81 КК України.

26.11.2020 - адміністративною комісією установи задоволено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.81 КК України.

08.02.2021 - ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова відмовлено в застосуванні ст.81 КК України.

Згідно ст. 81 КК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно - дострокове звільнення», умовно - достроковому звільненню підлягають після відбуття не менше 1/2 строку покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання. Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти нові умисні злочини.

Тому, наявність у засудженого ОСОБА_5 11 -ти заохочень на думку суду не свідчить про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Також засудженим не сплачено борг згідно позову на загальну суму 5402,88 грн., постанова про звернення стягнень на доходи боржника бухгалтерію установи не надходила

Суд вважає, що засуджеий ОСОБА_5 не надав достатніх доказів того, що він своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення

Крім цього, засудженим не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що за час відбуття покарання в особистості ОСОБА_5 відбувся процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно- дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1