Справа № 346/1189/22
Провадження № 11-сс/4808/146/22
Категорія ст.181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2022 року задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово щодо підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 днів, тобто до 18.06.2022 року. Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; 2) не вiдлучатися цілодобово з постійного місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого поліції задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необ`єктивною, оскільки слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу не дотримався вимог, передбачених ст. 183 КПК України, не надав відповідні висновки обставинам досудового слідства і припустився порушень норм матеріального та процесуального права.

Зокрема захисник посилається на необґрунтованість підозри, оскільки вважає недоведеною наявність об`єктивної сторони злочину у діях ОСОБА_8 . Так, його підзахисний стверджує, що таємного викрадення чужого майна не здійснював, а дані відносини повинні вирішуватись в цивільно-правовій площині. При цьому, це майно ніколи не перебувало у вільному користуванні ОСОБА_8 , так як постійно знаходилось на території потерпілої сторони, яка перебуває під охороною.

Крім того, захисник вказує на недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Разом з тим, звертає увагу на те, що ОСОБА_8 в період з 18.03.2022 по 20.04.2022 ніде не переховувався, і без жодних зауважень з`явився на допит 20.04.2022 року та на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу, що спростовує ризики його подальшого переховування. Просить врахувати те, що ОСОБА_8 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей (багатодітний батько), займається волонтерською діяльністю для збереження суверенітету України, офіційно працевлаштований. Таким чином, перебування ОСОБА_8 під домашнім арештом призведе до того, що він втратить роботу, буде тягарем для сім`ї, оскільки буде перебувати на їх утриманні.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити апеляційні вимоги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги апеляційної скарги захисника підозрюваної і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділенням Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000229, внесеному до ЄРДР 27.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

20 квітня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 18.03.2022 о 18.02 год. перебував в приміщенні хімічного складу ТЗОВ «Леоні Ваерінг Системс», що в м. Коломия по вул. Шарлая, де побачив на стіні термо-гігрометр та в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із стіни термо-гігрометр марки «Testo 608-H1», вартістю 5 488,51 грн., який належить ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс». Після чого ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТзОВ «Леоні Ваерiнг Системс» майнову шкоду на суму 5 488 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят вiсiм) гривень 51 (п`ятдесят одна) копійка.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Слідчий суддя задовольнив дане клопотання та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку обґрунтованості підозри з точки зору оцінки всіх доказів у провадженні, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

При цьому, сторона захисту не наводить жодних переконливих тверджень, які б спростовували обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються матеріалами провадження.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненому, а також дані про особу підозрюваного.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту надасть змогу забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів щодо необхідності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу - у вигляді особистого зобов`язання, а також щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням.

Зі змісту доводів ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання необхідно підозрюваному для здійснення діяльності волонтера, яка пов`язана з тривалим виїздом за межі області. В той же час, виїзд підозрюваного з місця свого постійного проживання не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та суперечить цілям та завданням кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчим суддею при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу повною мірою не враховано особу підозрюваного, зокрема те, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є особою молодого віку, одружений, є багатодітним батьком і має на утриманні трьох малолітніх дітей, займається волонтерською діяльністю в Україні, а тому, на переконання суду апеляційної інстанції, обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту поставить сім`ю підозрюваного в скрутне матеріальне становище, тобто буде надмірним.

Водночас, під час апеляційного розгляду прокурор не надав колегії суддів переконливих та достатніх доказів того, що під час досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_8 належним чином не виконує свої процесуальні обов`язки.

Колегія суддів вважає, що сукупність досліджених судом обставин свідчить про можливість обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год., з покладенням відповідних обов`язків, оскільки такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваною.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.376,404,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово щодо підозрюваного ОСОБА_8 , скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , - на строк 60 днів, тобто до 18.06.2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем відбування підозрюваним домашнього арешту, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5