04.10.2022 ЄУН 398/4120/20
Провадження №1-кп/389/213/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2022 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001393 від 21.08.2020, стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровградської області, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого ускоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч.2 ст.309, ч.2 ст.310 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України; незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.310 КК України; придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, вчинених за наступних обставин.

21.08.2020 року близько 21 години 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння перебував в будинку за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_6 . В ході вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вийшли на подвір`я, де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт на побутовому грунті, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 взяв до рук кухонний ніж та тримаючи його у правій руці, почав погрожувати ним ОСОБА_6 , що виразилося у спробах нанести удар в область обличчя. В цей час, останній, усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, з метою самозахисту почав відходити назад та намагався вихопити у ОСОБА_4 з руки ніж, отримавши ушкодження в області долоней у вигляді рани. Захищаючи себе ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на спину, втративши можливість чинити опір. Продовжуючи свої злочинні дії та бажаючи настання смерті ОСОБА_6 , діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці ніж наніс ним декілька цілеспрямованих ударів в область шиї ОСОБА_6 , в якій розташовані великі кровоносні судини людини, чим спричинив останньому колоті та різані рани м`яких тканин шиї, внаслідок яких втратив свідомість та залишився на місці події.

Згідно висновку експерта № 242 від 22.09.2020 року судово-медичної експертизи - ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) відкритого проникаючого ушкодження шиї; рана шиї, ушкодження хрящів гортані, стінки гортані з проникненням до її просвіту. Вказаний комплекс ушкоджень міг утворитися від дії предмету (предметів) з ознаками гострого та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечний для життя в момент заподіяння; б) ран долоней, яремної ямки. Вказані ушкодження могли виникнути від дії предмету (предметів) з ознаками гострого та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на термін від 6 до 21 доби.

Отже, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як потерпілого ОСОБА_6 доставлено до Комунального підприємства «Центральна міська лікарня міста Олександрії» Олександрійської міської ради Кіровоградської області, де останньому надали професійну медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи особою схильною до вживання канабіоїдів, посягаючи на суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, ігноруючи вимоги Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" № 61/95-ВР від 15 лютого 1995 року, достовірно знаючи, що операції з наркотичними засобами є незаконними, діючи умисно, незаконно, посіяв в невстановлений в ході досудового розслідування період часу насіння роду конопель, яке незаконно придбав в невстановленому у ході досудового розслідування місці, та в подальшому незаконно вирощував рослини конопель, здійснюючи заходи по догляду за ними, на присадибній ділянці за місцем свого постійного проживання, розташованій на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

22.08.2020 року в період часу з 00 годин 26 хвилин по 03 годину 19 хвилин проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де на присадибній ділянці виявлено рослини, зовні схожі на коноплі, в кількості 58 рослин. Відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин і виробів №1131 від 25.08.2020 року, надані на дослідження частини рослин (фрагменти стебел з листям, суцвіттями, насінням світло-зеленого кольору плоди «горішки») є частинами рослин роду конопля. Надані частини рослин містять психотропну речовину - тетрагідроканабінол.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 310 КК України, як посів та вирощування рослин роду коноплі в кількості більше п`ятдесяти рослин.

Крім того, у 2020 році, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , будучи особою схильною до вживання канабіоїдів, зірвав рослини коноплі, які росли за місцем його проживання на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , чим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено статтею 2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Після цього, ОСОБА_4 переніс рослини коноплі до житлового будинку, розташованого на території домоволодіння за вищевказаною адресою, де висушив їх та подрібнив з метою пристосування до вживання, чим вчинив незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, обіг якого заборонено статтею 2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори». В подальшому ОСОБА_4 , чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за місцем проживання, в житловому будинку та у господарському приміщенні, незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено статтею 2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

22.08.2020 року в період часу з 00 годин 26 хвилин по 03 годину 19 хвилин, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

-рослини у висушеному стані; згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № 1132 від 26.08.2020 року надана на експертизу рослинна речовина (листя, верхівки) являється канабісом, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено; маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 731,95 грам;

-згортки з подрібненою речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору; згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №1130 від 26.08.2020 року надані на дослідження речовини рослинного походження тьмяно-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено; маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) відповідно становить: 35,47 грама, 38,32 грама, 1,93 грама, 5,35 грама, 4,92 грама. 2,59 грама та 24,93 грама. Загальна маса канібсу становить 113,29 грама; на дослідження було використано по 0,8 грам висушених речовин; загальна маса канабісу після проведення дослідження (в перерахунку на суху речовину) становить 107,69 грама.

Загальна маса виявленого та вилученого канабісу становить 839,64 грама, що являється, згідно Таблиці № 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 за № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 року за №512/473, великим розміром.

Вказаний канабіс, обіг якого заборонено статтею 2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 за №60/95- ВР, Законом України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 за № 62/95-ВР та відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 за № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 року за №512/473, ОСОБА_4 чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, незаконно зберігав за місцем свого проживання для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 визнав частково та показав, що 21.08.2020 року близько 21 години 00 хвилин, він перебував у будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_6 . Під час вживання алкогольних напоїв вони вийшли на подвір`я, де між ними, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт на побутовому грунті. Під час чого, він взяв до рук кухонний ніж та тримаючи його у правій руці, почав погрожувати ним ОСОБА_7 , а останній намагався вихопити у нього з руки ніж та хватався за нього та поранив у цей час долоні. Потім ОСОБА_8 впав на спину, весь цей час між ним продовжувалась словесна перепалка з погрозами. Пам`ятає, що, тримаючи у правій руці ніж наніс ним декілька ударів в область шиї ОСОБА_9 . Коли побачив кров, сам викликав швидку, швидко дав йому рушник щоб припинити кровотечу. Йому дуже прикро що все так сталось, він ще раз просить вибачення у потерпілого. Він в жодному разі не хотів його смерті та не мав наміру його вбивати. В повному обсязі визнає заявлений цівільний позов потерепілого та зобов`яється відшкодувати завдану потерпілому шкоду. Цивільний позов прокурора, не визнає. Просив суд перекваліфікувати інкриміновану йому органом досудового слідства ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження.

Свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310 КК України, визнав у повному обсязі. Показав, що у 2020 році (дати не пам`ятає), посіяв насіння конопель та в подальшому незаконно вирощував рослини конопель, здійснюючи заходи по догляду за ними, на присадибній ділянці за місцем свого постійного проживання, розташованій на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, у 2020 році (дати не пам`ятає), зірвав посяні ним раніше рослини коноплі, що росли на присадибній ділянці місця його проживання, переніс їх до житлового будинку. Потім висушив їх та подрібнив з метою пристосування до вживання. Потім зберігав для власного вживання. А 22.08.2020, в домоволодінні за місцем його проживання, працівниками поліції проведено обшук, під час якого на присадибній ділянці виявлено посаджені ним рослини коноплі та подрібнену коноплю канабіс, які вилучено. Пояснив, що вживав наркотики, як ліки. Щиро кається у скоєному, просить суворо не карати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 зазначив, що його позиція повністю узгоджена з обвинуваченим, який свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310 КК України, визнав у повному обсязі. ОСОБА_4 пояснив що вживав наркотичні засоби в лікувальних цілях. Вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 не визнає, оскільки наніс тілесні ушкодження під час бійки та вживання алкогольних напоїв. Наміру вбивати потерпілого ОСОБА_6 не мав. Відразу після нанесення тілесних ушкоджень та усвідомлення того, що сталося, намагався врятувати потерпілого, а саме, викликав швидку допомогу, дав рушник щод зупинити кровотечу. Від досудового слідства не переховувався. Тому вважає, що в діях ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч. 1 ст.115 КК України, однак його дії містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та просить призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч.1 ст.121 КК України.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , показав, що перебував з обвинуваченим в робочих відносинах, оскільки разом працювали. Ні друзями ні приятелями не були. Того дня, а саме 21.08.2020, ОСОБА_10 запросив його до себе до дому за адресою: АДРЕСА_1 , подивитися дещо щодо ремонту. Разом вони прийшли до нього додому після роботи, приблизно о 18.00 год. Сиділи з ним в кухні будинку, яка розташована відразу після входу в будинок та розпивали пляшку горілки. Сиділи розмовляли близько 2-3 годин. Хотів порізати сало та помідори, оскільки їжа закінчувалася, тому взяв на столі ніж з керамічною ручкою почав різати продукти, але ніж був тупий. Він запропонував ОСОБА_11 , наточити ніж, на що той відповів згодою, але не було відповідних матеріалів для цього. Тоді ОСОБА_10 підійшов до нього і забрав ніж з рук. Взявши ніж у праву руку і сказав: «Та цим ножем ще різати та різати, почати хоч би з тебе». На що він відповів йому, що це поганий жарт. Однак, ОСОБА_10 почав махати ножем перед його обличчям. Він став відходити, відбиватися та відмахуватися від нього. Але, ОСОБА_10 не припиняв. Він задкував від нього в напрямку вулиці, не втримався на ногах та впав на спину. В цей час ОСОБА_10 сів на нього та почав намагатися вдарити його ножем чи в грудну клітину чи в шию та був при цьому в неадекватному стані. Відбиваючись та намагаючись уникнути удару, він хапався за ніж та порізав долоні рук. Зрозумів, що все таки отримав удари ножем в ділянку шиї, просив зупинився, але він не реагував. В цей час був у свідомості, але потім втратив свідомість і прийшов до тями в реанімації. Відчував сильний біль. Три дні взагалі не міг їсти, все зашите, пальці на руці до сих пір не згинаються. В момент коли ОСОБА_10 сів на нього та почав різати, відчував загрозу своєму життю та відчував, що він хоче його вбити. Хто викликав швидку не знає, припускає що сусіди чи можливо ОСОБА_12 . Підтримав вимоги раніше поданого цивільного позову. Покарання обвинуваченому покладає на розсуд суду, але зазначає, що за скоєне ОСОБА_13 має понести справедливе покарання, оскільки ледве не позбавив його життя.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що є працівником поліції. 21.08.2020 перебувала на чергуванні, приблизно 21.00 год. приїхала за викликом до будинку по АДРЕСА_1 . Виклик був з приводу того, що ОСОБА_10 під час спільного вживання алкогольних напоїв разом зі своїм знайомим, наніс останньому ножем тілесні ушкодження в область шії. У коридорі будинку, побачила чоловіка, який був без свідомості. Бачила ушкодження на шиї чоловіка, інших тілесних ушкоджень не помітила. Також зазначила, що бачила на столі алкоголь та якусь їжу. ОСОБА_10 зустрів їх біля будинку, спочатку сказав, що сам порізався, а потім сказав, що порізав чоловіка. На її думку ОСОБА_10 був в неадекватному стані. На запитання до ОСОБА_15 , про те, чому він це зробив, останній відповів, що потепілий некоректно до нього відносився.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що 21.08.2020 перебував на чергуванні, приблизно21.00 год. та приїхав за викликом до будинку по АДРЕСА_1 . Біля будинку їх зустрів господар будинку ОСОБА_10 , який сказав що у будинку перебуває його знайомий, якому він завдав тілесні ушкодження і йому потрібна допомога. Розповів, що це він завдав йому тілесні ушкодження під час спільного вживання алкогольних напоїв за некоректне поводження останнього. Там були працівники поліції. Вони дочекалися приїзду швидкої, яка госпіталізувала потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що обвинувачений ОСОБА_10 , є його сусідом. З потерпілим не знайомий. Влітку 2020, точної дати не пам`ятає, близько 20.00 год., на дворі ще було не темно. У нього в гостях був приятель, цей час до них прийшов ОСОБА_10 , і сказав щоб викликали поліцію та швидку, бо він підрізав свого знайомого, його одяг був у плямах схожив на кров. Вони відразу викликали швидку допомогу та поліцію. Вони вийшли з подвір`я та чекали біля двору швидку. В будинок ОСОБА_4 не заходили, але бачили, що в коридорі будину пораненого чоловіка, який ще дихав та ворушився, який був долі у положенні напівлежачи. Потім пораненого чоловіка винесли на носилках та забрали до лікарні. Працівники поліції запросили його в якості понятого. Бачив як на кухні знайшли закривалений кухонний ніж. Також працівники поліції виявили у будинку та на подвір`ї наркотичні засоби та вилучили їх. На його думку, ОСОБА_10 мав можливість вбити потерпілого, але оскільки сам звернувся до них за допомогою та попросив викливати швидку, скоріше за все не бажав настання його смерті, інакше за допомогою не звертався б.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що знає обвинуваченого, він є його сусідом. Відносини сусідські. Потерпілого не знає. Про події що сталися, пам`ятає, що це було наприкінці літа, в серпні, але дату не пам`ятає. Ввечері був у сусіда ОСОБА_19 . Почули на вулиці якісь незрозумілі звуки, вийшли на вулицю. Побачив там ОСОБА_15 , який підійшов до них та сказав, що у нього в будинку його знайомий, і він його поранив, попросив викликати швидку та поліцію. В той час вже сутеніло. ОСОБА_10 був стурбований, сказав, що вдарив ножем товариша. Швидку та поліцію чекав з ними. В будинок ОСОБА_4 не заходили, тому не знає, що було в середині. Крім того, зазначив, що не чули якихось сторонніх звуків, сварки не чули, була тиша, тому їх дуже здивувало, що таке сталося. Приїхали поліція та швидка допомога. Потерпілого забрали. Поліція оглядала будинок та територію домоволодіння. Про наркотичні засоби йому нічого не відомо. Стосовно ОСОБА_15 , як сусіда нічого поганого сказати не може. Інколи випивав, але шкоди не робив. Щодо причин того, що накоїв. Сказав, що у них з потепілим виник конфлікт.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що є сусідом ОСОБА_15 , проживає навпроти, з потерпілим не знайомий. В серпні місяці 2020, ввечері зібрався поїхати до магазину, виїжджаючи з двору зрозумів що у ОСОБА_15 , хтось є вдома крім нього, оскільки чув здалеку розмову людей між собою. На його думку, там було двоє чоловіків. Повернувся до дому приблизно через півтори години та дізнався від свого батька ОСОБА_18 , що до нього прийшов ОСОБА_21 та просив викликати поліцію та швидку допомогу, оскільки він зарізав чоловіка з яким разом вживав алкогольні напої. Його батько затефонував на лінію 102 та 103. Також бачив як приїхали працівники поліції та спілкувалися з ОСОБА_22 біля його подвір`я. Одяг та руки останнього були в крові. Чув, як на запитання працівників поліції ОСОБА_22 відповів, що він вдарив ножем чоловіка, який знаходиться у його будинку. На його думку, ОСОБА_22 перебував у стані алкогольного сп`яніння.Також бачив, як потерпілого забрала швидка, а працівники поліції оглядали будинок та подвір`я. З приводу знайдених наркотичних засобів, нічого не знає. Наступного дня після події, ОСОБА_10 повернувся до дому. Але з приводу того, що сталося вони між собою не говорили. З приводу ОСОБА_15 може сказати, що помічав, що інколи останній випивав. Але як про сусіда нічого поганого про нього сказати не може.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що в серпні 2020, точної дати не пам`ятає, близько 22.30 год. його запрошено співробітниками правоохоронних оранів до будинку по АДРЕСА_1 , номер будинку не пам`ятає, в якості спеціаліста.В будинок не заходив. В процесі огляду домолодіння та прибудинкової території, бачив на території домоволодіння сліди крові. На території домоволодіння працівниками поліції виявлено рослини коноплі, точну кількість не пам`ятає, але більше 50 рослин. Це були великі кущі. Видно що за ними доглядали. Візуально видно, що це культивовані рослини. Віерхівки деяких були зрізані та пів`язані. В подальшому знайдені рослини працівниками поліції вилучено.

За переконанням сторони обвинувачення та згідно з наданими обвинуваченням доказами вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

витягом з ЄРДР №0001393, згідно з яким до єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2020, внесено відомості за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України (т.2 а.с.10);
протоколом огляду місця події, території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 22.08.2020, під час якого виявлено капці зі слідами РБК, сліди РБК в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , кухонний ніж на столі кімнати №1 зі слідами РБК, поверхню підлоги кіманти №1 зі слідами РБК, стілець в кімнаті будинку АДРЕСА_2 на поверхні та руків`ї якого сліди РБК, сліди РБК на поверхні дверей до кімнати № НОМЕР_1 (т.2 а.с.27-43) з доданою до нього флеш-картою на якій міститься відозапис проведення обшуку (т.2 а.с.44).
дисками №№1,2,3 з відеозаписами проведення обшуку від 22.08.2020 за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 ст. 47-49);
витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який підверджує право спільної власності ОСОБА_4 на Ѕ будинку АДРЕСА_1 (т.2 а.с.49-52);
заявою ОСОБА_6 від 09.09.2020 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_15 , який 21.08.2020 близько 21.00 год. за місцем його проживання, спричинив йому тілесні ушкодження (т.2 а.с.100);
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2020, під час якого потерпілий ОСОБА_6 , на фото №2 з пред`явлених для впізнання фотознімків громадян, впізнав ОСОБА_4 (т.2 а.с.102);
протоколом проведення слідчого експерименту від 09.11.2020, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , за участю потерпілого ОСОБА_6 за участю спеціаліста ОСОБА_24 , за участю понятих: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , під час якого потерпілий послідовно розповів та показав про обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення 21.08.2020 (т.2 а.с. 118-122), які повністю співпадають з показами наданими ОСОБА_6 під час судового розгляду;
протоколом проведення слідчого експерименту від 10.11.2020, проведенного за адресо: АДРЕСА_2 , за участю свідка ОСОБА_20 , за участю понятих: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , під час якого свідок ОСОБА_20 послідовно розповів про обставини події, яка відбулася 21.08.2020, а саме, про обставини які він дізнався того дня про вчинення його сусідом ОСОБА_29 кримінального правопорушення (т.3 а.с.69-73), які співпадають з показами ОСОБА_20 , які він надав під час судового розгляду;
довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2020 (т.2 а.с.103);
випискою епікрізом №5574 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого поліклініки по місцю проживання ОСОБА_6 , яка доводить перебування ОСОБА_6 на стаціорарному лікуванні х/в МЛ №1 м. Олександрія з 21.08.2020 по 31.08.2020 з діагнозом: Проникаюче колото-різане поранення шиї з пошкодженням хрящів гортані. Непроникаюче колоте поранення надключичної ділянки зліва. Різана рана лівої кисті. Різані рани 2, 3, 4 пальців правої кисті. Алкогольне сп`яніння (т.2 а.с.105);
висновком експерта №242 від 22.09.2020р., за результатми проведення судово-медичної експертизи проведеної на основі медичної документації, згідно з яким: у медичних документах на ім`я ОСОБА_6 , 1980 р.н., маються дані про наявність тілесних ушкоджень у вигляді: а) відкритого проникаючого ушкодження шиї: рана шиї, ушкодження хрящів гортані, стінки гортані з проникненням до її просвіту. Вказаний комплекс ушкоджень міг утворитися від дії предмету (предметів) з ознаками гострого та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Як небезпечний для життя в момент заподіяння відповідно до п.2.1.3. і правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень наказу МОЗ №6; б/ран долоней, яремної ямки. Вказані ушкодження могли виникнути від дії предмету (предметів) з ознаками гострого та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень наказу МОЗ №6 п.4.6. В наданих медичних документах не містяться дані, за якими можна було б судити про давність вказаних ушкоджень. Виявлені ушкодження могли утворитися в результаті не менше ніж 3-4 травматичних впливів локального характеру. Ушкодження в області долоней могли утворитися за різних обставин, в тому числі і при самозахисті. Зважаючи на характер травмуючого предмету (предметів) вказане питання є недоречним (т.2 а.с.111-114);
довідкою КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» від 22.08.2020, яка підтверджує знаходження ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії з 22.08.2020, з діагнозом: Проникаючі ножові поранення шиї. Гемораічний шок І-ІІ ст. (т.2 а.с.97);
протоколом проведення слідчого експерименту від 09.11.2020, проведенного за участю потерпілого ОСОБА_6 , спеціаліста ОСОБА_24 , в присутності понятих: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , під час якого відтворено події, що мали місце 21.08.2020 та потерпілим надано покази, які повністю співпадають з його показами наданими на досудовому слідстві та в суді (т.2 а.с.118-122);
висновком експерта №301 від 10.11.2020р., за результатми проведення судово-медичної експертизи проведеної на основі обставин, вказаних в ході проведення слідчого експерименту за його участю, згідно з яким: Тілесні ушкодження, що мав ОСОБА_6 , могли утворитися за різних обставин, у тому числі і за тим механізмом на який вказує потерпілий в ході слідчого експерименту за його участю (т.2 а.с.129-133);
висновком експерта №120 від 21.09.2020, за результатами судової біологічної експертизи за експертною діяльністю 9.3 «Імунологічні дослідження» у кримінальному провадженні №393 від 21.08.2020, згідно з яким кров потерпілого ОСОБА_6 , відноситься до групи АВ (ІV) ізосерологічної системи АВ0 (т.2 а.с.145-149);
висновком експерта №121 від 21.09.2020, за результатами судової біологічної експертизи за експертною діяльністю 9.3 «Імунологічні дослідження» у кримінальному провадженні №393 від 21.08.2020, згідно з яким кров підозрюваного ОСОБА_4 відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0 (т.2 а.с.155-159);
висновком експерта №129 від 25.09.2020, за результатами судової біологічної експертизи за експертною діяльністю 9.3 «Імунологічні дослідження» у кримінальному провадженні №393 від 21.08.2020, згідно з яким на наданих для дослідження об`єктах, а саме взутті на праву ногу (об`єкт №№1-5), взутті на ліву ногу (об`єкт №№6-10) та светрі (об`єкти №№11-26), виявлено кров. Кров, виявлена на зутті на на праву ногу, взутті на ліву ногу та светрі, належить до групи АВ (ІV) ізосерологічної системи АВ0. Дана кров може походити від особи (осіб) із группою крові АВ (ІV) ізосерологічної системи АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_6 . Походження її від підозрюваного ОСОБА_4 , виключається (т.2 а.с.165-173);
висновком експерта №128 від 25.09.2020, за результатами судової біологічної експертизи за експертною діяльністю 9.3 «Імунологічні дослідження» у кримінальному провадженні №393 від 21.08.2020, згідно з яким на наданому на дослідження об`єкті, а саме на предметі, зовні схожому на ніж (об`єкти №№1-4), виявлено кров. Кров. Виявлена на предметі, зовні схожому на ніж, належить до групи АВ (ІV) ізосерорлогічної системи АВ0. Дана кров може походити від особи (осіб) із группою крові АВ (ІV) ізосерологічної ситсеми АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_6 . Походження її від підозрюваного ОСОБА_4 , виключається (т.2 а.с.179-185);
висновком експерта №127 від 24.09.2020, за результатами судової біологічної експертизи за експертною діяльністю 9.3 «Імунологічні дослідження» у кримінальному провадженні №393 від 21.08.2020, згідно з яким на дослідженому об`єкті, а саме на змиві з поверхні підлоги при вході до кімнати №1 (об`єкт), виявлено кров. Кров, виявлена на змиві з поверхні підлоги при вході до кімнати №1 (об`єкт №1), належить до групи АВ (ІV) ізосерологічної системи АВ0. Дана кров може походити від особи (осіб) із группою крові АВ (ІV) ізосерологічної ситеми АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_6 . Походження її від підозрюваного ОСОБА_4 , виключається (т.2 а.с.191-199);
висновком судово-психатричної експертизи №356 від 15.09.2020, згідно з яким ОСОБА_21 в момент скоєння правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади поведінки внаслідок вживання канабіноїдів (згідно МКХ-10, F-12.2) проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості. Тому у відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с. 60-65).

Дослідивши в сукупності зібрані докази, суд вважає, що органами досудового розслідування надана неправильна юридична оцінка діям обвинуваченого ОСОБА_4 і його дії помилково кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, оскільки умисел ОСОБА_4 на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , не знайшов свого підтвердження, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК України) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Так, з системного аналізу закону випливає, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи.

Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння - щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.

Згідно ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин.

При кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, органами досудового розслідування залишено поза увагою диспозицію ч.1 ст.115 КК України, яка свідчить, що вбивство може бути вчинено лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. Якщо такий умисел не встановлено, або особа діяла не з конкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали. Даний висновок визнано обґрунтованим п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я» від 07.02.2003 року.

Тобто, за версією обвинувачення, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Проте, як встановлено в ході судового розгляду, 21.08.2020 близько 21.00 години між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклив неприязних відносин виник конфлікт який розпочався зі словесних образ, в ході якого, обвинувачений схопив кухонного ножа, який лежав на столі та наніс декілька ударів ножем потерпілому в область шії. Послідовність та дислокація нанесення ударів встановлена, це ушкодження у виді відкритого проникаючого ушкодження шиї: рана шиї, ушкодження хрящів гортані, стінки гортані з проникненням до її просвіту. Вказаний комплекс ушкоджень міг утворитися від дії предмету (предметів) з ознаками гострого та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Як небезпечний для життя в момент заподіяння відповідно до п.2.1.3. і правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень наказу МОЗ №6; б/ран долоней, яремної ямки,що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №242 від 22.09.2020рроку. Після того як потерпілий почав втрачати свідомість, а обвинувачений побачив кров потепілого, останній припинив спричиняти будь-які тілесні ушкодження та викликав швидку та надав йому рушник щоб прикласти до рани та зупинити тим самим кровотечу. Після цього, карета швидкої допомоги забрала потерпілого до лікарні. ОСОБА_4 не переховувся від досудового слідства та був затриманий працівниками поліції.

Не знайшли свого підтвердження тези висунуті в обвинуваченні, оскільки не підтверджені жодними доказами про те, що ОСОБА_4 бажав настання смерті ОСОБА_6 . Не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_4 не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки в подальшому, ОСОБА_6 було доставлено до лікарні каретою швидкої допомоги, яку викликали сусіди на прохання самого ОСОБА_30 та де потерпілому надали професійну медичну допомогу.

В ході судового розгляду, з показань обвинуваченого та потерпілого, свідків, які узгоджуються з іншою сукупністю доказів, встановлено, що обвинувачений добровільно припинив свої протиправні дії. В цей час потерпілий перебував в свідомості та для обвинуваченого було очевидним, що від його протиправних дій смерть не настала. В разі наявності у обвинуваченого умислу саме на настання смерті, в даній ситуацій обвинувачений мав можливість продовжити свої протиправні дії, але відмовився від їх продовження.

На переконання суду, добровільне припинення протиправних дій, надання потерпілому допомоги, забезпечення виклику карети швидкої медичної допомоги, тобто бажання усунути негативні наслідки та вчинення активних дій спрямованих на недопущення розвитку негативних наслідків, в тому числі і смерті потерпілого - беззаперечно вказує на відсутність умислу на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_30 за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.

Як роз`яснює Пленум Верховного суду України № 2 від 07.02.2003 року « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» в п. 4: «Особа, яка добровільно відмовилась від убивства потерпілого або заподіяння шкоди його здоров`ю, підлягає кримінальній відповідальності лише за умови, що фактично вчинене нею діяння містить склад іншого злочину.»

В п. 22 вказаної Постанови зазначається, що для розмежування ст. 115 та ст. 121 КК України, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Відповідно до правового висновку, що міститься в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 09.10.2018 року у справі № 760/4968/15-к, провадження № 51-320км17: «замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

Встановлено, що ОСОБА_4 , мав можливість довести злочин до кінця і вбити потерпілого, оскільки під час скоєння ним злочину та на місці злочину окрім нього та потерпілого нікого не було та ніхто не міг завадити йому довести злочин до кінця та в разі бажання його смерті вчинивши дії які б остаточно спричинили смерть потерпілого, проте він утримався від подальших протиправних дій, намагався викликати швидку допомогу, отже усвідомив свою вину та намагався запобігти тяжким наслідкам, вживши всіх заходів щодо надання йому медичної допомоги, що свідчить про відсутність умислу на вбивство.

Вказані дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 121 КК, як умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що були помилково кваліфіковані досудовим слідством за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК, як закінчений замах на умисне вбивство потерпілого.»

Відповідно до положень ч. 5, 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах ВС, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Такі висновки враховуються іншими судами при застосуванні норм права.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.310 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

витягом з ЄРДР №0001403, згідно з яким до єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2022, внесено відомості за ч.2 ст.309 КК України (т.2 а.с.15);
витягом з ЄРДР №0001408, згідно з яким до єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2022, внесено відомості за ч.2 ст.310 КК України (т.2 а.с.20);
постановою Олександрійької місцевої прокуратури від 27.08.2020 про об`єднання матеріалів досудового розслідування за №0001393 від 21.08.2020 за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, №0001403 від 27.08.2020, за ч.2 ст.309 КК України, в одне провадження (т.2 а.с.17-19);
постановою Олександрійької місцевої прокуратури від 28.08.2020 про об`єднання матеріалів досудового розслідування за №0001393 від 21.08.2020 за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, №0001403 від 27.08.2020, за ч.2 ст.309 КК України, №0001408 від 28.08.2020, за ч.2 ст.310 КК України, в одне провадження (т.2 а.с.21-24);
протоколом обшуку від 22.08.2020 будинку та прибудинкової території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під якого виявлено та вилучено два пакунки з речовиною ролинного походження в кімнаті будинку АДРЕСА_3 , кущі конопель на городі домоволодіння (т.2 а.с.27-43);
витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який підверджує право спільної власності ОСОБА_4 на Ѕ будинку АДРЕСА_1 (т.2 а.с.49-52);
протоколом огляду предметів від 24.08.2020, під час якого оглянуто 58 рослин темно зеленого кольору із стеблами та коренищем. В ході огляду кожної рослини робився зріз верхів`я а саме зрізалися фрагменти стебел з листям, суцвіттям та плодами, які упаковано до двох поліетитилових мішків чорного кольору по 29 рослин до кожного (т.2 а.с.55);
висновком експерта №1130 від 26.08.2020, за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною діяльністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», надані для дослідження речовини рослинного походження тьмяно зеленого кольору, є наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 35,47 грама, 1,93 грама, 5,35 грама, 2,59 грама та 24,93 грама. Загальна маса канабісу становить 113,29 грама. Для дослідження було використано 0,8 грам висушених речовин (об`ємом 6,8). Загальна масса канабісу після проведення дослідження (в перерахунку на суху речовину) становить 107,69 грама (т.2 а.с.60-65);
висновком експерта №1132 від 26.08.2020, за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною діяльністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», згідно з яким надана на експертизу рослинна речовина (листя, верхівки) являється канабісом. Який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить: 731,95г. Відділенні вегетативні частини наданих на експертизу частин рослин (стебла, гілки) канабіноїди не містять (т.2 а.с.69-63);
висновком експерта №1131 від 25.08.2020, за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною діяльністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», згідно з яким надані для дослідження частини рослин (фрагменти стебел з листям, суцвіттями, насінням світло-зеленого кольору плоди «Горішки»), є частинами рослин конопля. Надані частини рослин містять психотропну речовину тетрагідроканабінол (т.2 а.с.77-81);
постановою Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 26.08.2020, про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання (т.2 а.с.83-84);
постановою Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 26.08.2020, про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання (т.2 а.с.86-87);
постановою Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 25.08.2020, про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання (т.2 а.с.89-90);
постановою Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 09.10.2020, про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання (т.2 а.с.91-94);
квитанцією №416 про тримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучення з незаконного обігу, яка підтверджує надходження на зберігання 04.09.2020, вилучених 21.08.2020 наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а саме: канабісу, частин рослин роду конопля (т.2 а.с.95);
квитанцією №426 про тримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучення з незаконного обігу, яка підтверджує надходження на зберігання 09.10.2020, вилучених 21.08.2020 наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а саме: частин рослин роду конопля в кількості 59 шт (т.2 а.с.96);

Призначаючи покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.121, ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, віднесено до категорії тяжких (ч.1 ст.121, ч.2 ст.310) та до категорії нетяжких (ч.2 ст.309).

Як особа, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, згідно з довідкою Олександрійського наркологічного диспансеру Кіровоградської області №623 від 28.08.2020 перебуває на диспансерному обліку з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. З 1995 року, проте, згідно з висновками судово-психіатричної експертизи №356 від 15.09.2020, є осудним, раніше не судимий, має на утриманні матір похилого віку - 1933 року народження, яка перенесла інсульт та потребує постійної сторонньої підтримки та допомоги обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, надання медичної та іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Як роз`яснює п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Пункт 3 вказаної Постанови Пленуму, зазначає, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив як тяжкі так і не тяжкий злочини, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, стоком на 5 років, в межах санкції ч. 2 ст.310 КК України у виді 4 років позбавлення волі; в межах санкції ч.2 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі та не знаходячи підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, оскільки життя і здоров`я людини визнається найвищою соціальною цінністю в Україні згідно зі ст.3 Конституції України.

Призначене покарання на переконання суду визначене з урахуванням всіх обставин, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, загальним принципам призначення покарання та принципам виваженості і справедливості, є обґрунтованим, належним, у конкретному випадку є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Стосовно пред`явлених цивільних позовів у даному кримінальному провадженні суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Прокурором подано цивільний позов в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування в сумі 9054 грн. 40 коп. Який з урахуванням встановлення вини обвинуваченого та підтвердженої суми витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 (т.1 а.с.96-100), підлягає задоволенню в повному обсязі.

Потерпілим ОСОБА_6 подано до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення завданої йому кримінальним правопорушенням майнової шкоди в розмірі 3304 грн. 77 коп., які він витратив на лікування перебуваючи в лікарні з 21.08.2020 по 31.08.2020, внаслідок завданих йому тілесних ушкоджень, проте доказів, на підтвердження суми позову, не надав. У зв`язку з зазначеним, цівільний позов потерпілого, задоволенню не підлягає.

Згідно ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертиз матеріалів, речовин і виробів складають 48547 грн. 90 коп. (980,70 грн. - проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1130 від 26.08.2020 року; 980,70 грн. - проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1132 від 26.08.2020 року; 980,70 грн. - проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1131 від 25.08.2020 року; 3151,25 грн. - проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 (Імунологічні дослідження) № 120 від 21.09.2020 року; 2347,08 грн. - проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 (Імунологічні дослідження) № 121 від 21.09.2020 року; 728,58 грн. - проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 (Імунологічні дослідження) № 122 від 22.09.2020 року; 11016,71 грн. - проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 (Імунологічні дослідження) № 129 від 25.09.2020 року; 6031,13 грн. - проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 (Імунологічні дослідження) № 128 від 25.09.2020 року; 4466,21 грн. - проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 (Імунологічні дослідження) № 127 від 24.09.2020 року; 4466,21 грн. - проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 (Імунологічні дослідження) № 126 від 24.09.2020 року; 4466,21 грн. - проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 (Імунологічні дослідження) № 125 від 23.09.2020 року; 4466,21 грн. - проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 (Імунологічні дослідження) № 124 від 23.09.2020 року; 4466,21 грн. - проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 (Імунологічні дослідження) № 123 від 22.09.2020 року).

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст.310 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 10.09.2020 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, до строку позбавлення волі ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - один день позбавлення волі, за період з 10.09.2020 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 - тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без задоволення.

Позов прокурора в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення витрат, пов"язаних з лікуванням потерпілого задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави місцевого бюджету Олександрійської міської ради витрати, пов"язані з лікуванням потерпілого ОСОБА_31 у розмірі 9054 грн. 40 коп., перерахувавши кошти на р/р UA0027792 в ГУДКС у Кіровоградській області, код отримувача 05493838.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз матеріалів, речовин і виробів в загальній сумі 48547 (сорок вісім тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 90 коп.

Речові докази у справі:

Сухий зразок крові потерпілого ОСОБА_6 який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 09972-16; сухий зразок крові ОСОБА_4 , який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3774088; зрізи нігтьових пластин з правої руки підозрюваного ОСОБА_4 , які упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3774990;

зрізи нігтьових пластин з лівої руки підозрюваного ОСОБА_4 , які упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 377499;

взуття на праву та ліву ногу, які упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3331002;

светр, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3092307;

предмет, зовні схожий на ніж, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3775054;

змив з поверхні підлоги при вході до кімнати № 1, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3775052;

контрольний змив з поверхні підлоги при вході до кімнати № 1, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3775053;

змив з поверхні ручки стільця в кімнаті № 1, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3775051;

контрольний змив з поверхні ручки стільця в кімнаті № 1, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3775051;

змив з поверхні підлоги в кімнаті № 1, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3775001;

контрольний змив з поверхні

підлоги в кімнаті№1, який упаковано до полімерного пакету експетрної служби МВС України №3775077;

змив з дверей, через які здійснюється вхід на кухню, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3773389;

контрольний змив з поверхні дверей, через які здійснюється вхід на кухню, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3774993;

змив з поверхні руків`я стільця на кухні, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3774992;

контрольний змив з поверхні руків`я стільця на кухні, який упаковано до полімерного пакету експертної служби МВС України № 3773365, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

Канабіс загальною масою 107,69 грама, який упаковано до спеціалізованого полімерного пакету експертної служби МВС України № 5492491; канабіс загальною масою 731,95 грама, який упаковано у полімерному мішку; частини рослин роду конопля, які упаковано до полімерного мішку, опечатаного пломбою № 7603486 та биркою; частини рослин роду конопля, які упаковано до двох полімерних мішків чорного кольору по 29 рослин відповідно , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Диск Alerus DVD-R 4.7 GB 120 min 16 X SPEED із відеозаписом із нагрудної камери «DSJ_0000000_000000», який зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського
міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1