Справа № 446/2453/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000045 від 28.01.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тула Російської Федерації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, такого, що має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , згідно з судовим наказом судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_5 № 446/2478/18 виданого 23 січня 2019 року зобов`язано сплачувати аліменти в користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання їхнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомленим з порядком сплати аліментів та попередженим про кримінальну відповідальність в разі злісного ухилення від свого батьківського обов`язку, щодо утримання неповнолітньої дитини, коштів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , в користь ОСОБА_6 , без вагомих на це причин не сплачував, на неодноразові попередження державного виконавця про обов`язковість сплати аліментів не реагував.

Внаслідок злісного ухилення ОСОБА_4 від сплати аліментів, в період часу з 17 грудня 2018 року по 01 лютого 2020 року, утворилась заборгованість перед ОСОБА_6 , на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_7 , в розмірі 32 126,70 грн, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та пояснив, що певний час у нього був брак коштів для сплати аліментів, тому не мав змоги їх оплачувати. Вказав, що більше такого не повториться. Також вказав, що коли була змога то надавав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина в сумарному розмірі 15000,00 грн.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Також просила суд покарати обвинуваченого покаранням у виді арешту.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження дійшов до висновку про можливість розгляду справи за умов відсутності потерпілої ОСОБА_6 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно проступок, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також враховує, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, розлучений, такий, що має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення щодо колишньої дружини, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Суд також не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті 164 КК України, а саме арешту як цього просили прокурор та потерпіла, оскільки вважає, що обраний обвинуваченому вид покарання у виді громадських робіт на максимальний строк буде стимулювати обвинуваченого до праці, що може призвести до його подальшої платоспроможності, а арешт такого не забезпечить.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1