Провадження: № 1-кп/484/311/22
Справа: № 484/2376/22
Вирок

іменем України

15.08.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Первомайську кримінальне провадження № 0000447 від 14.07.2021 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Романова Балка, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, проживаючого у фактичних шлюбних стосунках, не працюючого, освіта середньою спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченного ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5

встановив

обвинувачений ОСОБА_3 , неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за фактом вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти систематичне домашнє насильство.

Так, постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.12.2021 року, справа № 484/4890/21 р. особу ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 та його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 170 грн.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.06.2022, справа № 484/1886/22 особу ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 - 2 КУпАП за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.07.2022, справа № 484/2086/22 особу ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 - 2 КУпАП за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 та його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.

Так, ОСОБА_3 протягом тривалого часу умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілих.

Так, 13.07.2022 близько 09:00 години ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , де останній час проживає ОСОБА_5 .

В цей же час, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки з якою віе перебуває у близьких відносинах ОСОБА_3 , вчинив конфлікт з ОСОБА_5 в ході якого у грубій формі словесно почав ображати її та висловлюватись щодо неї грубою нецензурною лайкою, незважаючи на те, що своїми протиправними діями може її налякати, викликати душевні переживання та спричинити їй психологічну травму.

В результаті умисних, систематичних та протиправних дій ОСОБА_3 направлених на вчинення відносно співмешканки ОСОБА_5 домашнього насильства, яке викликало у неї емоційну невпевненість через нездатність захистити себе, а також відчуття загрози своєму здоров`ю.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст..126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі та пояснив, що в 2021 та 2022 роках дійсно мали місце систематичні словесні образи відносно потерпілої його співмешканки. Також обвинувачений підтвердив факт того, що він дійсно притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Обвинувачений розкаявся, також суду пояснив, що в даний час зробив для себе відповідні висновки, алкогольні напої не вживає, просив вибачення у потерпілої, та примирився з нею.

Потерпіла в судовому засіданні суду пояснила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, просила суворо не карати, з мірю покарання що просив прокурор у виді громадських робіт згодна.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження надані прокурором, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.07.2022 року; постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності від 14.07.2022 року, 30.06.2022 року, 09.12.2021 року, матеріали що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину передбаченого ст..126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст..66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого діяння, що є нетяжким злочином, враховується й особа обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, також враховується те, що він не працює, на обліку у психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває на обліку з 2013 року, раніше не судимий, не військовозобов`язаним через хворобу.

За таких обставин суд вважає, що з метою кари і виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним нових злочинів, необхідним та достатнім покаранням для нього буде у виді громадських робіт.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: