Номер провадження: 11-сс/813/563/22
Номер справи місцевого суду: 521/1285/22 1-кс/521/439/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадження № 0000571, внесеному до ЄРДР 19.04.2019 року,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2022 року було частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.04.2022 року, з визначенням застави, як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 10 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 24810 гривень.
Рішення суду мотивоване тим, що на даному етапі досудового розслідування докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, зокрема, захисник стверджує, що:

- дії підозрюваного ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки відсутні докази вчинення інкримінованого злочину запопередньої змовою групою осіб, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість пред`явленої підозри;

- у доданих до клопотання матеріалах немає жодного доказу, який би свідчив про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема переховування від органів досудового розслідування;

- ОСОБА_7 раніше не судим, на його утриманні перебуває дружина та дитина, до затримання постійно працював та проживав разом із сім`єю у місті Херсоні. На теперішній час, у зв`язку з евакуацією з міста Херсон, проживає у місті Одеса у будинку, який на праві власності належить його дружині;

- розмір застави, визначений слідчим суддею, є завідомо непомірним для підозрюваного та його сім`ї під час війни.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.
Захисник просив розглядати подану апеляційну скаргу у письмовому провадженні.

Прокурор ОСОБА_9 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що заперечує проти поданої апеляційної скарги.

Частина 1 стаття 406 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.
Мотиви апеляційного суду.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
З клопотання слідчого вбачається, що у провадженні СВ ВП № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000571, внесене до ЄРДР 19.04.2019 року.

В рамках вказаного кримінального провадження 14.12.2018 року ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк,та ув`язку з його переховуванням від органу досудового розслідування, 20.12.2018 року копію повідомлення було вручено його батьку ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої підозри, апеляційний суд наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого його злочину, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження, зокрема: протоколом огляду відеозапису з камери відеоспостереження на місці кримінального правопорушення; протоколами допиту представника потерпілого ОСОБА_11 та свідків; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 ; протоколом обшуку від 06.02.2019 року.
На переконання апеляційного суду, вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.
При цьому апеляційний суд наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
На думка апеляційного суду, зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. На думку апеляційного суду, встановлені факти та інформація можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 про підозру якого йдеться, міг вчинити злочин, у вчиненні яких йому було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000571, внесеному до ЄРДР 19.04.2019 року. Зокрема, вище встановлені обставини можуть свідчити про причетність ОСОБА_7 до злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені наступним:
- останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК України, за який передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, ОСОБА_7 перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. В свою чергу, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 за викликами до слідчого не з`являвся, після чого був оголошений у розшук;
- ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного прибутку та стабільного джерела доходу, а інкримінований злочин вчинений з корисливих мотивів.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, однак в світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.
За приписами ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Частиною 7 ст. 182 КПК України визначено, що у випадках, передбачених ч.3, 4 ст. 183 КПК, підозрюваний , обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Отже, зазначені норми закону зобов`язують слідчого суддю чи суд визначити заставу при застосуванні запобіжного заходу, яку в будь-який час тримання обвинуваченого під вартою визначені законом особи мають право внести.
В свою чергу, слідчий суддя визначив розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, який є обґрунтований та помірний для підозрюваного, що в свою чергу не робить обраний запобіжний захід без альтернативний для підозрюваного.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Керуючись статями 177, 178, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадження № 0000571, внесеному до ЄРДР 19.04.2019 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3