Провадження № 11-сс/811/71/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 а постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_7 від 02.12.2020 року про закриття кримінального провадження за № 00000148 від 26.02.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року, скасувати зазначену ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого від 02.12.2020 року про закриття кримінального провадження №00000148 від 26.02.2020 року та поновити досудове розслідування.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді та постанова про закриття кримінального провадження є незаконними та необґрунтованими, такими, що суперечать нормам кримінального процесуального законодавства, оскільки, суд та слідчий дійшли невірного висновку.

Зазначає, що слідчий суддя проігнорував доводи викладені у скарзі ОСОБА_6 , провів розгляд справи без участі скаржника з порушенням ч.3 ст. 306 КПК України, не надав належної оцінки доказам, чим порушив ст. 94 КПК України, грубо порушив розумні строки розгляду скарги, передбачені ч.2 ст. 306 КПК України, проігнорував, що сам факт звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення уже надає статус потерпілого відповідно до норм КПК України, проігноровано те, що слідчим не допитано апелянта як потерпілого.

Наголошує, що у кримінальному провадженні апелянт не отримував жодної повістки про виклик до слідчого у якості потерпілого, йому не вручено пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не допитано в якості потерпілого, не проведено перехресного допиту апелянта з головним підозрюваним, жодній особі не оголошено підозру, слідчий не вчинив комплексу інших необхідних слідчих дій, тобто має місце неповнота досудового розслідування. Вважає, що в діях слідчого вбачається особиста зацікавленість у закритті кримінального провадження.

На переконання ОСОБА_6 , постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Зазначає, що на вказані порушення слідчого, викладені в його постанові, апелянт покликався у своїй скарзі, однак слідчий суддя не перевірив усіх обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, поверхово, без дослідження зазначених доказів розглянув скаргу що призвело до ухвалення невмотивованого і незаконного рішення.

Крім того, зазначає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувана ухвала від 28.12.2021 отримана апелянтом лише 14.01.2022, відтак вважає, що останнім днем на оскарження є 19.01.2022.

ОСОБА_6 , прокурор будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_6 щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження. Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Положеннями п.4 ч.1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно з ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.
З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.02.2020 року, зобов`язано уповноважену особу НАБУ внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_6 від 10.10.2019 року.
26.02.2020 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_8 уповноваженими особами НАБУ внесено відомості до ЄРДР на підстві заяви ОСОБА_6 за фактом можливих неправомірних дій виконуючого обов`язки голови Буського районного суду Львівської області ОСОБА_9 .
Слідчим відділом прокуратури Львівської області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000148 від 26.02.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_7 від 02.12.2020 року кримінальне провадження за №00000148 від 26.02.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України було закрито, у зв`язку з відсутністю у діях судді Буського районного суду Львівської області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що 10.10.2019 року ОСОБА_6 скерував на адресу НАБУ та Генеральної прокуратури України заяву про вчинення в.о. голови Буського районного суду Львівської області ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.376-1 КК України. У поданій заяві скаржник зазначив, що в.о. голови суду ОСОБА_9 12.08.2019 року у приміщенні Буського районного суду Львівської області зловживаючи владою та службовим становищем, незаконно відібрала справу № 440/1170/19 від судді ОСОБА_10 , який був призначений автоматизованою системою комп`ютерного розподілу 25.07.2019 року, що вже вказує на її особисту зацікавленість у даній справі та бажання отримати неправомірну грошову винагороду за винесення завідомо неправосудного рішення на користь замовника, чим порушити права скаржника. У зв`язку з такими діями судді, скаржнику заподіяно моральну шкоду у розмірі 200000,0 гривень.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим здійснювався виклик ОСОБА_6 на 06.04.2020 року та 07.04.2020 року, однак останній на допит не з`явився, про причини неявки слідчого не повідомив. Повістки про виклик до слідчого заявником ОСОБА_6 були отримані.
Крім того, під час досудового розслідування було допитано в якості свідка суддю Буського районного суду Львівської області ОСОБА_9 (протокол допиту від 28.10.2020 року); отримано копію рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року, відповідно до якого відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до Буського районного суду Львівської області про визнання протиправними дій та бездіяльності виконуючої обов`язки голови Буського районного суду Львівської області ОСОБА_9 , зобов`язання до вчинення дій; отримано судові рішення (процесуальні ухвали) у справі № 440/1170/19 за позовом ОСОБА_6 до Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що Буським районним судом Львівської області рішення по суті у цивільній справі №440/1170/19 не приймалися, чим спростовуються доводи заявника про наявність приватного інтересу судді ОСОБА_9 у вирішенні спору.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 .
Слідчий суддя вірно звернув увагу на те, що Порядок розподілу справ у судах загальної юрисдикції визначається Законом України «Про судоустрій і статус суддів», процесуальним законодавством України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30, Інструкцією з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженою наказом ДСА України від 27.06.2006 року № 68, а з 01.01.2014 року Інструкцією з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженою наказом ДСА України від 17.12.2013 року № 173.
Так, у відповідності до вимог ч.ч.4, 5 ст.15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядження, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.
Слідчим суддею належно перевірено та дано відповідну оцінку тому, що Положенням «Про автоматизовану систему документообігу суду» затвердженим рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 передбачено, що збори суддів відповідного суду уповноважені розглядати питання стосовно порядку функціонування автоматизованої системи та визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що в ході досудового слідства та на стадії судового розгляду скарги не здобуто жодних даних, які б давали підстави вважати, що в.о. голови суду ОСОБА_9 будь-яким чином впливала на порядок автоматизованого розподілу справи у Буському районному суді Львівської області у період вказаний у заяві про вчинення злочину.
З кримінального провадження і постанови про закриття кримінального провадження також вбачається, що слідчий дотримався вимог закону, дослідив обставини кримінального провадження, належним чином оцінив зібрані докази, висновки слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтуються на оглянутих в судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, а сама постанова слідчого є вмотивованою та її зміст відповідає фактичним обставинам справи.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи існують передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.
Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався в повному обсязі та дійшов обґрунтованого висновку, що слідчим в ході досудового розслідування в повному обсязі встановлені обставини, які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні.
Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим встановлено всі важливі обставини події за допомогою належних засобів доказування. Разом з цим, будь-які інші доводи чи докази не можуть суттєво вплинути на прийняте рішення, при цьому, скаржником і необґрунтовано необхідність проведення інших слідчих дій.
З огляду на те, що під час проведення перевірки обставин, на які посилається апелянт, слідчим у відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КПК України всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, у повному обсязі проведено усі необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що прийняте законне, неупереджене і обґрунтоване рішення про відсутність складу кримінального правопорушення та про закриття кримінального провадження, з чим погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону, спростував наведені в скарзі мотиви та дійшов правильного висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий під час досудового розслідування та слідчий суддя при судовому розгляді скарги неповно та невсебічно дослідили матеріали провадження, надали неналежну правову оцінку зазначеним доказам та обставинам, на підставі чого зробили необґрунтований висновок про закриття кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження, оскільки такі зводяться до незгоди з прийнятими процесуальними рішеннями.
Порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду апеляційної скарги, які б мали наслідком безумовне скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого та слідчого судді.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя в повній мірі ретельно перевірив доводи, які були викладені в скарзі, проаналізував та надав оцінку як повноті перевірки, так і наявності підстав для закриття кримінального провадження та прийняв мотивовану, обґрунтовану та законну ухвалу, підстав до скасування якої, за доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: