УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2022 Справа №607/18377/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

при проведенні судового засідання, в приміщенні зали суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001110 від 08 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001110 від 08 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Прокурором адресовано до суду письмове клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання терміном на 60 діб, з продовженням строку дії обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Клопотання мотивоване наступним. Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 закінчується. ОСОБА_9 може переховуватись від суду і таким чином перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження, так, як останній, вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, до приїзду поліції на місце ДТП, залишив місце пригоди та добровільно прибув до органу поліції лише 09 серпня 2021 року, тобто через 2 дні після вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Вказана обставина свідчить про те що ОСОБА_9 , такими діями намагався перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, та є підставний ризик того, що ОСОБА_9 може і в подальшому ухилятись від участі в судових засіданнях. Також, ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків шляхом погрози, може схиляти свідків до дачі неправдивих показів у судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання прокурора заперечили.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та представник потерпілих ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримали.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, потерпілих та їхнього представника, приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Суддя приходить до переконання про те, що в ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину, а також доведено існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, тому для запобігання вищевказаним ризикам, враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а також зможе забезпечити виконання останнім процесуальних обов`язків, який буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, а також зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Окрім цього, вирішуючи питання щодо продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суддя вважає, що останнього слід зобов`язати на строк до двох місяців виконувати наступні обов`язки, необхідність покладення яких доведена прокурором, а саме: з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання паспорт громадянина для виїзду за кордон.

Окрім цього, захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлено клопотання про скасування арешту, накладеного на автомобіль «MAZDA-6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки обвинувачений має намір реалізувати вказаний автомобіль та вилучені кошти надати потерпілим в рахунок відшкодування заподіяної шкоди.

Заслухавши учасників кримінального провадження, які не заперечили щодо задоволення клопотання захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Арешт майна відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна у кримінальному провадженні визначено та регламентовано ст.174 КПК України.

Так, відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 серпня 2021 року накладено арешт на транспортний засіб «MAZDA-6» р.н. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, червоного кольору, номер шасі /кузова/ НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження. Необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб обумовлена тим, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідало вимогам ст.98 КПК України, з метою його збереження як речового доказу, який необхідний для проведення експертиз та інших слідчих дій, від можливого його приховування, відчуження, знищення слідової інформації на ньому.

З врахуванням наведеного, зважаючи на те, що у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, окрім того, зважаючи на те, що у кримінальному провадженні не виключено призначення експертизи з вказаним транспортним засобом за клопотанням учасників кримінального провадження, збереження слідової інформації, що вказує на причинно-наслідковий зв`язок у вчиненні ДТП, встановлені обставини судовим рішенням при накладенні арешту не спростовано та не доведено, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна втратив свою актуальність та відпали підстави, які діяли на момент його застосування, тому суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 .

Керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 131, 170, 174, 318, 331, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Продовжити строк дії покладених на ОСОБА_3 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання паспорт громадянина для виїзду за кордон

Встановити строк дії ухвали про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення обов`язків на обвинуваченого до 00 год. 00 хв. 11 серпня 2022 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід або накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення стосовно неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, передбаченого ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1