Справа № 344/3123/22
Провадження № 1-кп/344/832/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що народився у місті Івано-Франківськ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, раніше судимого:

13 лютого 2009 року вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, та на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням на 1 (один) рік;

09 листопада 2010 року вироком Галицького районного суду Івано-Франківській області, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки два місяці та з конфіскацією майна, як додаткового покарання;

16 червня 2016 року вироком Шевченківського районного суду міста Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 12.08.2021 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_5 незаконно проник до дачного будинку по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на вказаній території, ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом розбиття скла вікна вказаного будинку, незаконно проник всередину приміщення, звідки таємно викрав електричний конвектор «Flamingo Madio 2500 W» вартістю 667,00 гривень та двохкасетний магнітофон «Daytron ARW-210» вартістю 450,00 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , із викраденим майном намагався покинути територію подвір`я та будинку, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, не завершив його з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений свідком ОСОБА_6 на території подвір`я.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 попереджено спричинення майнової шкоди на загальну суму 1117 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 20.10.2021 року, близько 17 години 23 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на території КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР», за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Медична, 15, діючи умисно та повторно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Dorozhnik LUX», із номером рами НОМЕР_1 , який знаходився біля стіни запасного виходу. Вартість викраденого велосипеда згідно висновку експерта становить 2563 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , із викраденим майном покинув територію «ПОКЦПЗ ІФ ОР», та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану вище суму.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про проведення судового розгляду без їх участі. Потерпілі у своїх заявах зазначили, що цивільні позови вони не заявлятимуть та просять суд обвинуваченого ОСОБА_5 суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті вчинив закінчений замах на викрадення речей та предметів, що належать потерпілому ОСОБА_7 та за обставин зазначені в обвинувальному акті викрав у потерпілої ОСОБА_8 велосипед марки «Dorozhnik LUX», із номером рами НОМЕР_1 . Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом. При призначенні покарання, просив суд врахувати стан його здоров`я, а саме наявний у нього компресійний перелом хребта та забій спинного мозку, зазначивши, що вказані травми перешкоджають йому пересуватись та дають йому право на отримання інвалідності.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченого та його захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний з проникненням у житло та за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а передбачене ч.2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку, з середньою освітою, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше судимий, згідно виписки №16679/2022 в обвинуваченого наявний компресійний перелом Th7, перелом дужки Th7, без стенозування хребетного каналу та забій спинного мозку.

Обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. На підставі ч.2 ст.66 КК України суд вважає за необхідне визнати такою, що пом`якшує покарання іншу, не зазначену в частині першій цієї статті обставину, а саме незадовільний стан здоров`я обвинуваченого в зв`язку з отриманою травмою хребта.

Що стосується посилання в обвинувальному акті yf обставину, що обтяжує покарання, «вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння», то суд вважає, за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За п.4 ч.1 ст.91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст.92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

З обвинувального акту видно, що у викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими не зазначено про їх вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, а тільки, відповідно до п.6 ч. 2 ст.291 КПК України зазначено, як таку, що обтяжує покарання обставину у вигляді вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому не зрозуміло, яке з кримінальних правопорушень обвинувачений вчиняв в стані алкогольного спяніння, а яке ні, що на думку суду не узгоджується з положеннями ст.337 КПК України та позбавляє суд можливості виконати вимоги ст.ст.50,65,71 КК України при призначенні обвинуваченому покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, а тому суд вважає, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового розгляду не встановлено.

Також, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається висока ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та високий рівень його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів щодо сприяння обвинуваченому ОСОБА_5 у працевлаштуванні, вирішенні проблем із вживанням алкоголю та зміною ставлення до правопорушень.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому кінцеве покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, думки потерпілих які просили обвинуваченого суворо не карати, думку обвинуваченого та його захисника, які просили призначити обвинуваченому покарання з застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 та за ч.2 ст.185 КК України слід призначити покарання в виді позбавлення волі в межах санкцій даних статей.

На підставі ч.1 ст.70 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

В той же час, з урахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання, обставин які характеризують особу обвинуваченого та його стан здоров`я, підтверджують його негативне і критичне ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки. При прийнятті данного рішення судом враховано і те, що останній раз обвинувачений був засуджений вироком суду від 16.06.2016 року до реального покарання у виді один рік позбавлення волі і після відбуття покарання до моменту вчинення кримінальних правопорушень, що є предметом даного судового провадження, нових злочинів не вчиняв, що разом з незадовільним станом здоров`я обвинуваченого додатково вказує на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

- за ч.2 ст.185 КК України - 1(один) рік позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Нагляд за ОСОБА_5 здійснювати органу пробації за місцем його проживання.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави 6006 (шість тисяч шість) гривень, 70 копійок за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

Оптичні диски з відеозаписами (постанови слідчого від 29.10.2021 року та від 18.08.2021 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

велосипед марки «Dorozhnik LUX» (постанова слідчого від 29.10.2021 року) повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

металеву батерею та двохкасетний магнітофон (постанова слідчого від 19.08.2021 року); фарби «Гуаш» (постанова слідчого від 19.08.2021 року) - повернути потерпілому ОСОБА_7

взуття типу в`єтнамки та чоловічу футболку типу «Поло» (постанова слідчого від 19.08.2021 року) - повернути обвинуваченому;

спецпакет №3681844 з наявними в ньому слідами пальця руки (постанова слідчого від 27.09.2021 року) - знищити

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1