Справа № 296/1933/22
Ухвала
Іменем України

25 квітня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання т.в.о. начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України, у кримінальному провадженні №0000032 від 27.02.2022, -

встановив:
Т.в.о. начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , відповідно до змісту якого просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, у кримінальному провадженні №0000032 від 27.02.2022.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000032 від 27.02.2022 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України, та за підозрою ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.317, ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_16 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , вчинив тяжкі злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів на території Житомирської області за наступних обставин.

Так, в кінці серпня та на початку вересня 2021 року, точніше встановити дату та час не вдалося, ОСОБА_5 , разом з іншими особами, погодився на пропозицію ОСОБА_16 , в приміщенні цеху колишнього комбікормового цеху, розташованого по АДРЕСА_2 , на закупленому обладнанні для освітлення, опалення та поливання, вирощувати рослини конопель, для подальшого вживання, виробництва та виготовлення з достиглих рослин особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, у великих розмірах з метою збуту та отримання за це грошової винагороди.

06 січня 2022 року, після вирощення 2683 рослин конопель, ОСОБА_5 , з ОСОБА_16 та залученими останнім особами, для виробництва та виготовлення з достиглих рослин особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу в особливо великих розмірах з метою збуту, за вказівкою та під керівництвом ОСОБА_16 , зібрали рослини коноплі, висушили їх, подрібнили та зрізали шишки, виготовивши та виробивши таким чином особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс у великих розмірах з метою збуту.

26 лютого 2022 року, близько 15-30 години, під час огляду поліцейськими цеху по АДРЕСА_2 , було виявлено обладнання для вирощування рослин конопель, а також виявлено та вилучено висушені рослини конопель та 10 мішків для сміття, заповнених частинами рослин конопель, тобто близько 300 кілограм особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу у великих розмірах, що був виготовлений та вироблений з метою збуту з корисливих мотивів групою осіб.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2010 року №373, Постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 2011 року №4, Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року №796) (список 1 таблиці І) Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - КАНАБІС віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

27.02.2022 о 10 год. 05 хв., у порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України затримано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.02.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України.

Слідчим суддею Радомишльського районного суду Житомирської області застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме по 28.04.2022 із визначенням застави у розмірі 744 300 гривень.

Необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 28.04.2022, при цьому досудове розслідування триває.

При цьому, метою продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування зазначає необхідність запобігання ризикам, передбаченм пунктами 1-4 частини першої статті 177 КПК України:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, що підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Про високий ступінь імовірності настання вказаного ризику свідчить відсутність міцних соціальних зв`язків, які на противагу названим вище обставинам могли б стати чинником належного виконання підозрюваним своїх обов`язків;

- п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування;

- п.3 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України, так як підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні. Також зазначила, що обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є необхідність проведення у кримінальному провадженні ряду судових експертиз, що виконуються тривалий час.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , з урахуванням позиції свого підзахисного, не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обгрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

У відповідності до змісту повідомлення про підозру від 27 лютого 2022 року, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 317 КК України, що в силу положень статті 12 КК України є тяжким злочином.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.317 КК України, що підтверджується, зокрема: двома протоколами огляду від 26.02.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27 лютого 2022 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.04.2022; протоколом проведення слідчого експерименту від 18.04.2022; протоколом обшуку від 19.04.2022.

Слідчим суддею встановлено, що обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є необхідність проведення у кримінальному провадженні ряду судових експертиз, що виконуються тривалий час, проведення ряду інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій в залежності від результатів призначених судових експертиз, в яких може виникнути необхідність в ході подальшого проведення досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя враховує ризики, які не зменшились і продовжують існувати, які виправдовують тримання особи під вартою.

Зокрема, продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність, а також у контексті такого ризику вказує, що підозрюваний не має фактичного місця проживання на території Житомирської області.

Продовжує існувати ризик знищення, переховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки усі речові докази в межах даного кримінального провадження ще не виявлено та не вилучено.

Також продовжує існувати ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, підозрюваних, враховуючи обставини кримінального провадження.

Ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином органом досудового розслідування не доведений.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено.

У відповідності до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 25 квітня 2022 року у справі №296/1895/22, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 27.02.2022 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 27 червня 2022 року.

З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, відсутність обставин, які унеможливлюють тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23.06.2022 включно.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, слідчий суддя зауважує, що визначення підозрюваному застави у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатне забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, у зв`язку із чим вважає достатнім розміром застави - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744 300 грн, і що відповідатиме особі підозрюваного та зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, покладених слідчим суддею.

Враховуючи вищевикладене, клопотання т.в.о. начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання т.в.о. начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування, до 23.06.2022 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744 300 (сімсот сорок чотири тисячі триста гривень) гривень, яка може бути внесена у будь-який момент як самим підозрюваним, так і заставодавцем протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

5) заборонити спілкуватися з підозрюваними та свідками кримінального провадження №0000032 від 27.02.2022, коло яких визначає слідчий та прокурор.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, до 23.06.2022.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та підозрюваний і заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 25 квітня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1