Справа №636/4470/21
Провадження №1-кп/621/122/22
Ухвала
підготовчого судового засідання

13 липня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 000017 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Чугуїв Харківської області, є громадянкою України, має середню освіту, розлучена, не працює, є інвалідом ІІ групи, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у злочині, передбаченому частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Барнаул Російської Федерації, є громадянином України, має вищу освіту, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у злочині, передбаченому частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Генічеськ Херсонської області, є громадянкою України, має неповну середню освіту, не одружена, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судима,
у злочині, передбаченому частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України,
у с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту № 0000017 від 06.01.2021 ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених в тому числі повторно та в особливо великих розмірах, у складі організованої групи, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених в тому числі повторно та в особливо великих розмірах, у складі організованої групи, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених в тому числі повторно та в особливо великих розмірах, у складі організованої групи.

Учасники судового провадження висловили думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України.

У зв`язку з відсутністю клопотань сторін судового провадження питання щодо доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь не вирішувалося.

З`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, виконані інші вимоги частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Наявні підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 заявив мотивовані клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

На обґрунтування клопотань про продовження строку тримання під вартою обвинувачених зазначив, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та у свою чергу обвинувачена заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. На обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора та клопотання про зміну запобіжного заходу посилались на відсутність ризиків передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України та необґрунтованість доводів прокурора, крім того, просили врахувати те, що обвинувачена ОСОБА_6 має незадовільний стан здоров`я, є інвалідом ІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_12 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та у свою чергу обвинувачений заявив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. На обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора та клопотання про зміну запобіжного заходу посилались на відсутність ризиків передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України та необґрунтованість доводів прокурора, крім того просили врахувати те, що обвинувачений ОСОБА_7 має незадовільний стан здоров`я та не може перебувати в умовах слідчого ізолятору.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_10 також заперечували проти задоволення клопотання прокурора та у свою чергу обвинувачена заявила письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід. На обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора та клопотання про зміну запобіжного заходу посилались на відсутність ризиків передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України та необґрунтованість доводів прокурора, крім того обвинувачена в письмовому клопотанні виявила бажання служити в лавах Збройних сил України, в зв`язку з чим просила звільнити її із - під варти.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 09 липня 2021 року відносно обвинувачених обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 118 950 грн., який в подальшому було продовжено ухвалою Зміївського районного суду Харківської області на строк до 16 липня 2022 року, включно, з визначенням застави у розмірі 198 480 грн.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Під час підготовчого засідання сторонами не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинувачених.

Під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківській слідчий ізолятор" у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суддею було враховано ризики: переховування обвинувачених від суду; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого, законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинах, вказує на наявність ризику переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, на цей час судом не допитані свідки, що підтверджує існування ризику незаконного впливу на свідків.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд також враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше не судима, не має місця роботи, розлучена, має на утриманні неповнолітнього сина - 2006 року народження, що вказує відсутність таких соціальних зв`язків, які реально гарантують належну поведінку обвинуваченої.

ОСОБА_7 який раніше не судимий, не має місця роботи, розлучений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.

Обвинуваченої ОСОБА_8 , яка раніше не судима, не одружена, не має зареєстрованого місця проживання, не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, які гарантують належну поведінку ОСОБА_8 .

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на свободу.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, суд до уваги не приймає.

Щодо посилань захисників на неможливість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувати в умовах СІЗО за станом здоров`я, суд вважає їх не обґрунтованими та не підтвердженими будь-яким об`єктивними даними.

Щодо посилання захисника на наявність неповнолітнього сина у ОСОБА_6 , суд зазначає, що це не є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про скасування або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених, які виявили бажання долучитися до захисту України від збройної агресії РФ, суд звертає увагу, що порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав, передбачено статтею 616 Кримінального процесуального кодексу України.

Вказаною нормою закону чітко визначено, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Крім того, вказаною нормою закону чітко визначено, що особи, які виявили таке бажання, повинні звернутися до прокурора з клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом.

Прокурор, перевіривши всі обставини, може звернутися з клопотанням до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом.

Із урахуванням викладеного, вказане клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням особи обвинувачених та усунення ризиків продовження ними протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, суд враховує, що за зареєстрованим місцем проживання (м. Чугуїв Харківської області) обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ведуться безпосередні бойові дії, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів суд ставить під сумнів можливість реального виконання покладених обов`язків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, що пов`язано з непереборними обставинами.

Сам по собі воєнний стан в країні та бойові дії не можуть розглядатись як ризики в контексті статті 177 КПК України однак, є вагомим фактором, що вказує на можливість переховування від суду.

Враховуючи обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, врахував наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, дані про особи обвинувачених, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України належить визначити обвинуваченим розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн 00 коп., який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, та у разі внесення застави покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 31, 314-317, 177, 181 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі суду на 14:00 годину 22.07.2022.

2. В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, захисників, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

3. Клопотання прокурора ОСОБА_5 , - задовольнити.

4. Продовжити строк дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої ОСОБА_6 - тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 10 вересня 2022, включно.

5. Визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

6. У разі внесення застави звільнити ОСОБА_6 з під варти та покласти на неї наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

7. У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 , - відмовити.

8. Продовжити строк дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 - тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 10 вересня 2022, включно.

9. Визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

10. У разі внесення застави звільнити ОСОБА_7 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

11. У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , - відмовити.

12. Продовжити строк дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої ОСОБА_8 - тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 10 вересня 2022, включно.

13. Визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

14. У разі внесення застави звільнити ОСОБА_8 з під варти та покласти на неї наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

15. У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 , - відмовити.

16. В частині продовження дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом cеми днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2