Справа № 524/1976/22
Провадження № 1-кс/524/664/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвардійський, Новомосковського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, працюючого генеральним директором ТОВ «Полтавська безпека», депутата Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 23.03.2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000114 від 23.03.2022 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 23.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за фактом хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчиненого із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

У ході досудового розслідування встановлено, що 23 березня 2022 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем HYUNDAI IХ, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у громадському місці, а саме на автомобільній дорозі сполученням Омельник - Щербаки, поблизу с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області. У цей час, рухаючись по вказаній дорозі, ОСОБА_4 зупинився біля командира взводу окремого підрозділу воєнізованої охорони ПАТ «Укртатнафта» ОСОБА_7 , який відповідно до своїх службових обов`язків здійснював спостереження та охорону зовнішнього віддаленого периметру заводу ПАТ «Укртатнафта» та перебував на узбіччі вказаної автодороги. Коли ОСОБА_7 підійшов до автомобіля ОСОБА_4 , у останнього виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_4 вийшов з вказаного автомобіля, умисно, безпричинно, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діставши з салону предмет, зовні схожий на автомат Калашникова, з прикладом, ніжками для упору та магазином, з маркуванням 1979ПХ-9778, усвідомлюючи, що вказаний предмет буде сприйнятий ОСОБА_7 , як вогнепальна зброя, став погрожувати його застосуванням останньому, шляхом виконання дій, пов`язаних з досиланням патрона в патронник, встановлення його на ніжки на дорогу, вимагаючи при цьому підняти руки догори, що ОСОБА_7 сприйнялося як реальна загроза для життя та здоров`я, а також стало перешкодою у виконанні ним його безпосередніх посадових обов`язків. Для припинення вказаних протиправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_7 викликав на допомогу працівників територіальної оборони Омельницької ОТГ Кременчуцького району, які здійснювали охорону громадського порядку та безпеки на території Кременчуцького району у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, позбавивши можливості останніх виконувати покладені на них обов`язки. Після прибуття працівників територіальної оборони Омельницької ОТГ Кременчуцького району, ОСОБА_4 продовжив свої злочинні дії, погрожуючи останнім застосуванням вищевказаного предмета, зовні схожого на вогнепальну зброю, що ними сприймалося як реальна загроза для життя та здоров`я, чим вчиняв хуліганські дії, пов`язані з посяганням на правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, безпека та інтереси громадян України та держави в цілому.

23.03.2022 року ОСОБА_4 відповідно до протоколу затримання фактично затримано о 23 год. 50 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

24.03.2022 року відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Заслухавши прокурора, який підтримав внесене клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення даного клопотання пояснили про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необґрунтоване, стороною обвинувачення не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, просили відмовити у задоволенні клопотання, а в разі його задоволення - застосувати більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох до семи років.

В пункті «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вину не визнав та надав покази своєї невинуватості, пояснив, що посеред поля побачив, що десь на відстані 10 метрів від нього блимає лампочка, зупинився, щоб перевірити. Після чого до нього почали підходити невідомі люди, він достав з автомобіля макет автомата Калашникова для забезпечення своє безпеки у даний час, оскільки на території України введено воєнний стан. В ході даної події поклав макет автомата на землю. Приїхала поліція. Пізніше дані особи представились працівниками охорони АТ «Укртатнафта». Спричинити комусь шкоду умислу не мав.
Допитаний у судовому засіданні за клопотанням прокурора свідок ОСОБА_7 надав покази ідентичні тим, що надав слідчому, чим підтвердив свою версію подій, та пояснив, що під час події, яка сталась 23 березня 2022 року, відчував загрозу своєму життю та здоров`ю.
Обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання та дослідженими у судовому засіданні.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «В. проти Швейцарії» (W. v Switzerland) (Заява № 14379/88) від 26 січня 1993 року в пункті 33 зазначив, що «…небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…».
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя при розгляді клопотання не бере до уваги, враховуючи, що дані особи не були безпосередньо допитані у судовому засіданні.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду даного клопотання, виходячи з практики ЄСПЛ, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення для цілей застосування запобіжного заходу передбачає наявність фактів або відомостей, достатніх для того, щоб об`єктивний спостерігач міг зробити висновок, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення у справах «Ільгар Маммадов проти Азербайджану», «Ердагоз проти Туреччини», «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»). Також, слідчим суддею враховується рішення ЕСПЛ у справі «Чеботарь проти Молдови», в якому ЕСПЛ зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.
Таким чином, на даній стадії досудового розслідування наведені дані свідчать поза розумним сумнівом про причетність ОСОБА_4 до події вказаного кримінального правопорушення.
Разом з тим, під час розгляду клопотання прокурором та слідчим у клопотанні не наведено переконливих доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно з 4. ст. 176 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі, а також наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 з урахуванням обсягу підозри, покарання, яке загрожує у разі визнання винним, у підозрюваного наявні підстави застосування усіх можливих способів та механізмів переховування та уникнення покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його фактичного проживання та реєстрації, а саме те, що він офіційно не працює, є раніше не судимою особою, є депутатом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду та органу досудового розслідування. Враховуються також вік та стан його здоров`я. Проте зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки такі обставини існували і на час вчинення протиправних дій, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють обрання підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КК України.
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Зважаючи на зазначені вище обставини, міцні соціальні зв`язки у місці фактичного проживання, слідчий суддя приходить до висновку за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді у вигляді особистого зобов`язання, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним, покладених на нього процесуальних обов`язків та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 23.03.2022 року, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до п.п. 1,2,3,8 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:
?прибувати до слідчого, у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0000114 від 23.03.2022 року з визначеною періодичністю кожного понеділка кожної неделі о 10-00 год.;
?прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;
?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали відповідно пп. 2 п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України визначити до 22 травня 2022 року (включно) в межах строку досудового розслідування.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 вимоги ч. 2 ст. 179 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 , в провадженні якої знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1