гСправа № 358/1450/20 Провадження № 1-кп/358/88/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

під час розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі матеріалів об`єднаного кримінального провадження №1-кп/358/88/22 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біївці Богуславського району Київської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.05.2019 року Богуславським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років із звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 186 КК України, та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває об`єднане кримінальне провадження №1-кп/358/88/22 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 185 КК України та по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 186 КК України і у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 357 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_5 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 14.01.2021 року, обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів та ухвалено тримати його під вартою з 11 січня 2021 року по 11 березня 2021 року включно.

Наявність ризиків обґрунтовувалась тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

В подальшому згідно ухвали Богуславського районного суду Київської області від 05 травня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України та ухвалено тримати його під вартою до 03.07.2022 включно.

03 липня 2022 року спливає строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , і оскільки судовий розгляд даного кримінального провадження не завершено, суд зобов`язаний у відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , та в обґрунтування клопотання посилався на те, що обвинувачений в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання процесуальних рішень, ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також обвинувачений може продовжити займатися злочинною діяльністю, оскільки не має постійної роботи, а відповідно джерела доходів, в зв`язку з чим підстави для зміни застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Крім того, прокурор просив у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та відсутністю технічної можливості дистанційного зв`язку в режимі відеоконференцзвязку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України», та неможливістю у зв`язку з цим доставити обвинуваченого ОСОБА_5 в приміщення суду, розглянути заявлене ним клопотання за відсутності обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 зазначив, що через технічну неможливість зв`язку із ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України», де утримується обвинувачений розглянути заявлене прокурором клопотання за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не був доставлений з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України», в зв`язку з запровадженням на всій території України воєнного стану. Проведення судового засідання в режимі відеоконференції (дистанційного судового засідання) з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України», де утримується обвинувачений не виявилося можливим з технічних причин. Судом було вжито усі можливі заходи щодо забезпечення участі обвинуваченого ОСОБА_5 у розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, вирішуючи питання про можливість розгляду клопотання прокурора за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , виходить із наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В той, же час, 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно статті 122 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

За таких обставин, суд з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, розглядає дане питання, передбачене ч. 3 ст. 331 КПК України, за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання та враховуючи позицію захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію обвинуваченого; наявність судимостей.

Суд визнає наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 185 КК України та по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 186 КК України і у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 357 КК України.

На переконання суду обвинувачений ОСОБА_5 може продовжити вчиняти злочини, так як маючи не зняту та непогашену судимість, будучи засудженим 28.05.2019 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років із звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, знову обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, які він вчинив під час іспитового строку не ставши на шлях виправлення.

При цьому, суд не вбачає зменшення ризиків, які визначені ст. 177 КПК України та наведені в ухвалі суду від 04.03.2021 року, в тому числі щодо можливого ухилення від суду, здійснення перешкод кримінальному провадженню шляхом невиконання процесуальних рішень, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Зважаючи на загрозу можливого покарання є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 не буде виконувати обов`язки у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Також вбачається що обвинувачений ОСОБА_5 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки був неодноразово засудженим, зокрема: 16.02.2011 року Богуславським районним судом Київської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки; 10.10.2012 року тим же судом за ст. 186 ч. 2, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі; 13.10.2017 року згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з невідбутим строком 5 місяців 26 днів; 28.05.2019 року Богуславським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років із звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, що свідчить про наявність ризику до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відтак, суд вважає, що існує ризик можливого переховування підозрюваного від суду, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий, не має сталих тісних соціальних зав`язків за місцем проживання, неодружений та характеризується негативно, розуміючи наслідки вчинених ним діянь, може переховуватись від суду, що призведе до перешкоджання судового розгляду.

Такі факти дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти інші злочини. Зважаючи на викладені обставини та наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 може ухилитися від суду, не буде виконувати процесуальні рішення, крім того враховуючи вагомість наявних доказів про обґрунтованість обвинувачення, тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою.

Застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Заслухавши прокурора та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 25 серпня 2022 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України,

суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 185 КК України та по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 186 КК України і у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 357 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 25 серпня 2022 року, включно.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та скерувати начальнику Державної установи Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України для відому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1