У Х В А Л А

29.08.2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням засудженому вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.09.2019 року у кримінальному провадженні № 308/8557/18 ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді позбавлення волі на виправні роботи або громадські роботи звернулися засуджений ОСОБА_3 , який відбуває покарання у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_3 відбув більше половини строку покарання і за період відбування призначеного покарання своєю поведінкою довів своє виправлення, а тому в порядку ст. 82 КК України просить суд замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 та його захисник підтримали клопотання.

Прокурор заперечив в задоволенні клопотання.

Вислухавши учасників, дослідивши письмові матеріали клопотання суд виходить з наступного.
Згідно із ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Відповідно до ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст. 82 КК України). Суди під час судового засідання повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії, слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

На даний час ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)»за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.09.2019 року у кримінальному провадженні № 308/8557/18 за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі, строком 7 (сім) років, з конфіскацією майна належного на праві власності. Строк відбування покарання визначено з 25.06.20187 року.

Вказаний вирок набрав законної сили на підставі ухвали Закарпатського апеляційного суду від 27.07.2022 року, згідно якої апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинувачено ОСОБА_3 закрито.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Однак, стороною якою подано клопотання не надано жодних доказів виправлення засудженого ОСОБА_3 , що підтверджує відсутність на даний час підстав для задоволення клопотання засудженого і заміни йому покарання на більш м`яке.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_3 посередньо характеризувався, є не працюючим та не одруженим.

Згідно із ч. 8 ст. 131 КВК України, адміністрація колонії зобов`язана щоквартально проводити оцінювання поведінки особи, додержання нею правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, а також дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці та приймати вмотивоване рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів заохочення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 п. 13 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, повинні містити характеристику, що відображає процес виправлення засудженого та стосується всього періоду відбування ним покарання, дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставленні до праці за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує заміні невідбутої частини покарання на більш м`яке.

Отже, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним, та є можливим, змінити покарання на більш м`яке, а тому в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 та його захисника слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 82 КК України, ст.. ст.. 537, 539 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням засудженому вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.09.2019 року у кримінальному провадженні № 308/8557/18 ОСОБА_3 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду, через цей суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1