Номер провадження:1-в/521/193/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «ОВК №14» - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у режимі відео конференції (дистанційного судового засідання) клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14.08.2008 року вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.3 ст. 152 КК України до 10 років позбавлення волі;
- 03.04.2015 року звільнений умовно-достроково згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26.03.2015 року, невідбутий строк 2 роки 4 місяці 25 днів;
- 24.11.2017 року вироком Подільського районного суду Одеської області за ч.2 ст.156 до 5 років 6 місяців позбавлення волі, суд

В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду міста Одеси звернувся засуджений ОСОБА_6 , з клопотання про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ).

Засуджений ОСОБА_6 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Представник ДУ «ОВК №14» залишив розгляд клопотання засудженого на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та особову справу засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого відбуває засуджений покарання вправі вирішити питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Аналізуючи статтю 6 КВК України можна дійти висновку, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону.
Закон пов`язує умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з двома обов`язковими елементами: 1) доведення засудженим свого виправлення та 2) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного строку покарання.
Як вбачається з особової справи, засуджений ОСОБА_6 неодноразово судимий, а саме: 14.08.2008 року вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.3 ст. 152 КК України до 10 років позбавлення волі; 03.04.2015 року звільнений умовно-достроково згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26.03.2015 року, невідбутий строк 2 роки 4 місяці 25 днів;
На теперішній час ОСОБА_6 засуджений 24.11.2017 року вироком Подільського районного суду Одеської області за ч.2 ст.156 до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 13.08.2017 року, кінець строку 13.02.2023 року.
Згідно матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.08.2017 року.
Під час тримання в Одеській УВП № (21) з 23.08.2017 року по 05.01.2018 року, заохочень не мав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
До Одеської виправної колонії (№ 14) прибув 05.01.2018 року та був розподілений до відділення СПС №8.
На виробництві установи був працевлаштований в деревообробному цеху, також залучався до праці відповідно ст.118 ч. 5 КВК України, приймає активну участь у роботах по благоустрою території відділення та установи за що був заохочений 9 (дев`ять) разів.
За час відбування покарання допустив 5 (п`ять) порушення режиму тримання, за що 2 (два) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, та 3 (три) рази проводилися бесіди профілактичного характеру. Відповідно до п. 14 ст. 134 КВК України вважається таким що не має стягнень.
Відповідно до характеристики, засуджений ОСОБА_6 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дотримується порядку носіння форменого одягу. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд.
Виконує законні вимоги персоналу установи. Дотримується вимог пожежної безпеки. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», відвідує церкву установи.
Із засудженим забезпечується проведення морального, правового, трудового, естетичного, фізичного, санітарно-виховного та психологічного виховання в індивідуальних, групових і масових формах на основі психолого-педагогічних та соціально-виховних принципів і методів, на що він не реагує позитивно та робить для себе правильні висновки.
3 метою виявлення факторів, що спричинили протиправну поведінку засудженого ОСОБА_6 , формування актуальних цілей соціально-виховної роботи 28.09.2021 року засудженим проведено оцінку ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення. В результаті проведеної роботи встановлено середній рівень ймовірності небезпеки для суспільства.
Вiдповiдно до ст. 110 КВК України, родинні стосунки та соціально-кориснi зв`язки підтримує з матір`ю ОСОБА_7 1956 року народження яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 та донькою: ОСОБА_8 2001 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 також встановлено, що адміністрація колонії вважає передчасним застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те що засуджений вже звільнявся умовно-достроково і знову вчинив злочин під час невідбутого строку.
Враховуючи тяжкість злочину, за яким ОСОБА_6 засуджено, його поведінку під час відбування покарання, та той факт що до засудженого ОСОБА_6 вже застосовувалося умовно-дострокове звільнення і знову вчинив злочин під час невідбутого строку, що свідчить про нестабільність поведінки засудженого та говорить про те, що засуджений не став на шлях виправлення та вперто не бажає цього робити.
Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним, наведені в клопотанні засудженого ОСОБА_6 обставини не можуть бути розцінені як такі, що свідчать про можливість його умовно-дострокового звільнення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що процес виправлення не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Тому, на думку суду, останній залишається бути суспільно-небезпечним з урахуванням характеризуючих його даних, тяжкості та обставин злочину за який він засуджений, а також значної частини невідбутого строку призначеного покарання.
Таким чином, на даний час суд вважає передчасним вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) - відмовити.

Копію ухвали направити засудженому та до Державної установи «Одеська виправна колонія №14».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом встановленого законом строку з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1