СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/583/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві судове засідання у кримінальному провадженні № 0002270 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор: ОСОБА_4 ,

неповнолітній потерпілий: ОСОБА_5 ,

захисник: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

встановив:
У провадженні Святошинського райсуду м.Києва перебуває кримінальне провадження № 0002270 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 25.09.2022 включно.

Судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не завершено.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: можливість обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інший злочин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_3 , та його захисник ОСОБА_6 просили визначити обвинуваченому мінімальний розмір застави.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, виходячи з наступного.

Згідно ст. 331 ч.3 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого, а тому являє собою значну суспільну небезпеку. Також суд відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу обвинуваченого, зокрема міцність його соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому при винесенні обвинувального вироку.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд вважає, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого ОСОБА_3 , ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), не допитано обвинуваченого, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інший злочин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, поєднаного із застосуванням насильства, суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

З огляду на викладене, керуючись статтями 177, 178, 183 ч. 4, 197, 331, 369 КПК України, суд,-

постановив:
Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто по 12.11.2022 року включно, та утримувати його в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

У задоволенні клопотання сторони захисту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1