У Х В А Л А
30.05.2022 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 09.03.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ст.348 КК України,
ВСТАНОВИВ :
У зв`язку із закінченням тривалості робочого часу у сьогоднішньому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про оголошення перерви у судовому розгляді, з чим погодились решта учасників провадження.
Також прокурор в судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене ним клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на обставини того, що до теперішнього часу не зменшились ризики можливості останнього переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Заявлені ризики обґрунтував тим, що обвинувачений ОСОБА_7 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має постійних і законних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання з метою уникнення покарання, що йому загрожує за висунутим обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину. Зауваживши про вчинення інкримінованих злочинів із застосуванням насильства, просив суд не визначати обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави. Також вважає, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не здатен забезпечити належне виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.
Захисник ОСОБА_9 заперечила стосовно продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та підтримала подане нею клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , вважаючи такими, що зменшились раніше визначені при застосуванні даного запобіжного заходу ризики.
Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , та захисник ОСОБА_8 підтримали думку захисника ОСОБА_9 .
Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за їх викликом в судове засідання не з`явились причин своєї неявки суду не повідомили.
Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали судового провадження, суд доходить таких висновків.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно положень ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Так, строк дії раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2019 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який був востаннє продовжений ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 08.04.2022 року, закінчується 06.06.2022 року, проте, закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження у зазначені строки з об`єктивних причин не вбачається можливим з огляду на потребу продовження дослідження письмових доказів та закінченням робочого часу.
Водночас будь-яких вагомих об`єктивних відомостей про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
При цьому, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, об`єктивно враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його зрілий вік, характер та обсяг пред`явленого обвинувачення у вчиненні ряду умисних злочинів, ґрунтовність якого наразі визначається затвердженим у встановленому порядку прокурором обвинувальним актом, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, а саме можливості обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Дані ризики аргументовано доводяться тим, що ОСОБА_7 , хоча й має постійне місце проживання, проте не мешкав там до його затримання й не оформив у встановленому порядку договору найму іншого житлового приміщення, де фактично проживав певний час, у нього немає стійких соціальних зв`язків та легальних джерел постійного доходу, він раніше неодноразового притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у даному кримінальному провадженні обвинувачується серед іншого у вчиненні за обтяжуючих відповідальність обставин особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років, й достатніх стримуючих факторів, що були здатні втримати його від зміни місця проживання з метою уникнення цієї відповідальності, стороною захисту належно не доведено.
Суд визнає необґрунтованими твердження сторони захисту про зменшення за перебігом утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 раніше визначених ризиків, оскільки ступінь такого їх зменшення в часі не є істотним, а надто не визначає повного зникнення зазначених ризиків, зокрема, щодо можливості переховування від суду, включно з урахуванням неперевищення строку попереднього ув`язнення з часу затримання трьох чвертей навіть мінімального строку покарання, що може бути йому призначено у разі визнання винуватим за обвинуваченням у вчиненні відповідного особливо тяжкого злочину, лише після фактичного відбуттям яких положеннями закону про кримінальну відповідальність допускається можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
При цьосму, судом визнається недоведеним стороною захисту належними доказами обставин перебування у власності обвинуваченого ОСОБА_7 заявленої для зміни запобіжного заходу житлового приміщення, яким заздалегідь не є свідоцтво про право на спадщину за заповітом з урахуванням на визначені цивільним законом умови набуття права власності на нерухоме майно як такого, що підлягає державній реєстрації, з дня такої реєстрації.
Таким чином, за невстановлення виключних обставин щодо неможливості застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає достовірних підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки він є недостатніми для запобіганню зазначеним прокурором ризикам та належному виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи виправданим продовження дії застосованого виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 за наявності більш вагомого суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до особистої свободи, становлячи достатні підстави його продовження строком на 60 днів з урахуванням потреб здійснення судового розгляду.
Водночас з урахуванням встановлених ризиків та тяжкості покарання, з огляду на обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, суд визначає відсутнім обов`язок визначення йому розміру застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст.177,178,181,199,324,331,350 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.
Клопотання прокурора задоволити.
Оголосити перерву в судовому засіданні до 14 години 30 хвилин 08.06.2022 року.
Продовжити на 60 днів, тобто до 29.07.2022 року включно запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2019 року, без визначення розміру застави.
На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, до Вінницького апеляційного суду, що не перешкоджає судовому розгляду.

Головуючий

Судді