Справа № 588/800/22
№ провадження 1-кп/588/113/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження №0000290 від 11.07.2022 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Охтирка Сумської області, громадянина України, який має базову вищу освіту, працює верстатником у ДП «Тростянецьке лісове господарство», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_6 11.07.2022 року близько 16 год. 20 хв. знаходився у стані алкогольного сп`яніння на вулиці перед будівлею Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області за адресою: вул. Благовіщенська, 34, у м. Тростянець Охтирського району Сумської області. У зв`язку з тим, що обвинувачений перебував у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння, мав хитку ходу, нерозбірливу вимову, різкий запах алкоголю з ротової порожнини начальник дільничних офіцерів поліції ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_8 під час виконання своїх службових обов`язків у присутності старшого ДОП ВП №1 (м.Тростянець) капітана поліції ОСОБА_9 , ДОП ВП №1 (м.Тростянець) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , підійшов до ОСОБА_6 , представився, пред`явив службове посвідчення та у зв`язку із достатністю підстав вважати, що ОСОБА_6 вчиняє правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 178 КУпАП, на підставі статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» став вимагати у останнього представитись та пред`явити документи, що посвідчують його особу.

Проте ОСОБА_6 відмовився пред`явити документи, що посвідчують його особу, став у громадському місці висловлюватись нецензурною лайкою на адресу капітана поліції ОСОБА_8 та інших працівників поліції, на неодноразові законні вимоги працівників поліції заспокоїтись, припинити нецензурну лайку не реагував та продовжував вчиняти адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП. Після цього, близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 для оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення був супроводжений працівниками поліції, до приміщення фойє відділення поліції, при цьому ОСОБА_6 став поводити себе агресивно, висловлював погрози на адресу працівників поліції.

Приблизно о 17 год. 00 хв. 11.07.2022 у приміщенні вказаного відділення поліції ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з метою завдання фізичного болю та спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції при виконанні ним своїх службових обов`язків, висловлюючи погрози застосування насильства, спочатку вдарив лівим плечем у праве плече начальника дільничних офіцерів поліції ВП № 1 (м. Тростянець) ОСОБА_8 , а через деякий час взутою правою ногою наніс йому одного удару по кисті правої руки.

Внаслідок своїх дій, ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 фізичного болю та тілесне ушкодження у вигляді садна невизначеної форми по зовнішній поверхні правої кисті розміром 1,2х2,5 см., яке по тривалості розладу здоров`я кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Діяння ОСОБА_6 суд кваліфікує за частиною 2 статті 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин пред`явленого обвинувачення
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорив, обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду показав, що до події, що відбулась 11.07.2022 не був знайомим з потерпілим. В цей день обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, та після 16 год. був біля Відділення поліції у м.Тростянець, де чекав товариша. В цей момент до нього підійшли працівники поліції, серед яких був потерпілий ОСОБА_8 і почали до нього звертатись з приводу перебування його у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, робили йому зауваження, на їх вимоги обвинувачений не реагував, відповідав нецензурною лайкою. Потім його завели до відділення поліції, до нього були одягнені кайданки, він сидів біля чергової частини, йому повідомили про складання відносно нього адміністративних матеріалів, що обурило обвинуваченого і він дві вдарив потерпілого, який був ближчим до нього. Зокрема, ОСОБА_6 зазначив, що перший удар наніс поліцейському у плече, а інший ногою у кисть правої руки потерпілого. Обвинувачений пояснив, свої дії тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, зазначив, що шкодує з приводу вчиненого.

Вина ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 345 КК України за обставин установлених судом підтверджується також показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який під час допиту показав, що обвинуваченого до події не знав і ніколи не бачив. 11.07.2022 потерпілий був на службі, виконував свої службові обов`язки начальника Сектора превенції Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, яку займає з лютого 2021 року. Близько 16 год. 20 хв. потерпілий з підлеглими дільничними офіцерами поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повертались до відділення поліції, біля якого побачили обвинуваченого, який стояв та хитався. Під час розмови з ним було відчутно запах алкоголю. Потерпілий пред`явив обвинуваченому своє службове посвідчення, представився. З метою установлення його особи та вирішення питання про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за статтею 178 КУпАП ОСОБА_8 просив надати документи, що посвідчують його особу, представитись, але ОСОБА_6 відмовлявся це робити, почав нецензурно лаятись у громадському місці, ображав поліцейських. На вимогу ОСОБА_8 припинити такі дії, які мають ознаки дрібного хуліганства, ОСОБА_6 не реагував і намагався піти, але потерпілий повідомив, щоб він залишався на місці для оформлення відносно нього постанови та протоколу, але ОСОБА_6 почав поводити себе агресивно і не виконував законних вимог, що стало підставою для його затримання, застосування кайданок та супроводження до фойе відділення поліції. Поки поліцейський ОСОБА_10 складав протокол адміністративного затримання, ОСОБА_8 пішов взяти бодікамеру для відеофіксації всіх дій. Повернувшись до фойе, у дверях ОСОБА_6 штовхнув своїм плечем потерпілого у його праве плече, а потім він взутою ногою вдарив у кисть правої руки ОСОБА_8 , в якій останній тримав бодікамеру, від чого утворилось садно.

Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за обставин установлених судом та викладених у вироку, доведеною у повному обсязі поза розумним сумнівом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі вину обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає активне сприяння обвинуваченого у розкритті кримінального проступку, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органу досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального проступку, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Мотиви відсутності підстав для визнання наявності щирого каяття обвинуваченого як обставини, яка пом`якшує його покарання судом наведені в ухвалі суду від 28.10.2022 року , якою відмовлено у звільненні ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд відповідно до статті 67 КК України визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується Висновком щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння КНП «Тростянецька міська лікарня» від 11.07.2022 року.

Мотиви призначення покарання
Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, керуючись правом судового розсуду, підстави та межі якого визначені КК України, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який досяг 27 років, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, проживає з дружиною, батьками та бабусею, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Посилання прокурора та потерпілого на необхідність при прийнятті рішення щодо міри покарання врахування факту вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення стосовно поліцейського в умовах воєнного стану, суд не може взяти до уваги в силу приписів статті 337 КПК України, яка забороняє суду вихід за межі пред`явленого обвинувачення, оскільки це порушуватиме право обвинуваченого на захист. За змістом обвинувального акту ОСОБА_6 в обставинах пред`явленого обвинувачення відсутнє посилання на вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану або з його використанням, і ця обставина, яка визначена пунктом 11 частини 1 статті 67 КК України не зазначена в обвинувальному акті як така, що обтяжує покарання обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, позицію потерпілого, який має повністю не задоволені претензії з приводу відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку, щодо призначення ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі тривалістю 2 роки.

Вирішуючи питання про те чи можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання суд, виходить з таких мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до досудової доповіді складеної уповноваженим органом з питань пробації ураховуючи соціально-психологічну характеристику та виявлені криміногенні потреби обвинуваченого, ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінено як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, уповноважений орган пробації з питань дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення та обмеження волі на певний строк і він не становить високої небезпеки для суспільства.

Отже, з урахуванням викладеного висновку уповноваженого органу з питань пробації, з огляду на особу винного та обставини, які характеризують його особу та сімейну ситуацію, позитивну характеристику як працівника, відсутність даних про його негативну репутацію та притягнення його до будь-якого виду юридичної відповідальності, вчинення ОСОБА_6 одного епізоду кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що на підставі статті 75 КК України є підставою для його звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

При цьому на період іспитового стоку на обвинуваченого слід покласти обов`язки, які передбачені пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України.

У випадку якщо ОСОБА_6 під час іспитового строку вчинить нове кримінальне правопорушення або не виконає покладені на нього обов`язки, або систематично вчинятиме правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, що свідчитиме про його небажання стати на шлях виправлення, він на підставі статті 78 КК України буде направлений для відбування призначеного покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд
Потерпілий ОСОБА_8 пред`явив цивільний позов, в якому просив стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в розмірі 40000 грн. В обґрунтування позову потерпілий посилався на те, що завдана йому моральна шкода є занадто великою, враховуючи той факт, що в той час коли громадяни та правоохоронні органи разом оговтуються від російсько-фашистської окупації, спільно працюють над відстроюванням Тростянецького району та процвітання України, хтось собі дозволяє в денний час у п`яному вигляді привселюдно бити та принижувати працівника поліції. Указані дії є недопустимими, у тому числі з огляду на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Обвинувачений цивільний позов потерпілого визнав частково в розмірі 10000 грн.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого у кримінальному провадженні, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Предметом цивільного позову може бути, зокрема, моральна шкоди, яка полягає у втратах немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних потерпілому протиправними діями обвинуваченого. Суд ухвалює рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження, у межах якого пред`являвся цивільний позов.

Згідно із статтями 23, 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності вини, грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, страждання, заподіяні внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Ураховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, яке полягало у спричиненні потерпілому у присутності його підлеглих працівників поліції двох ударів, які викликали певний фізичний біль від удару у плече та утворення тілесного ушкодження у видні садна на кисті руки, суд вважає, що ОСОБА_8 зазнав моральної шкоди.

При вирішенні питання про розмір моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 суд враховує те, що сам факт притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності вже є певною сатисфакцією для потерпілого за спричинені фізичні та моральні страждання.

Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілого, кількість ударів та їх локалізацію, обсяг спричинених тілесних ушкоджень, їх скороминущі наслідки, які не зумовили необхідність проходження стаціонарного лікування, не привезли до змін у звичайному циклі життя ОСОБА_8 , останнім не надано доказів вимушених змін у житті, погіршення його здібностей, вплив події на виконання ним службових обов`язків, а тому керуючись принципом розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 10000 грн. у рахунок компенсації моральної шкоди.

Отже, цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Посилання потерпілого в обґрунтування заявленого ним розміру моральної шкоди на те, що обвинуваченим було вчинено злочин проти авторитету органу державної влади та в умовах збройної агресії рф, на переконання суду не може бути взято до уваги, оскільки при оцінці втрат немайнового характеру, які зазнає особа внаслідок фізичних та моральних страждань від протиправних дій не має значення належність потерпілого до спеціальних суб`єктів, а вчинення злочину в умовах воєнного стану само по собі не може бути підставою для збільшення розміру компенсації моральної шкоди, якщо вчинення протиправних дій не пов`язано з використанням воєнного стану. Поліцейські в силу покладених на них завдань, на відміну від звичайних громадян, мають бути готовими до виконання службових обов`язків у конфліктному середовищі, при проявах протиправних дій, що компенсується відповідними умовами грошового забезпечення, гарантіями, пільгами за службу в таких умовах. Захист авторитету органів державної влади та їх посадових осіб законодавець здійснив шляхом встановлення окремого складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 345 КК України, яке в силу більшої суспільної небезпеки на відміну від кримінальних проступків, передбачених статтями 125, 126 КК України, віднесено до злочинів, за вчинення якого передбачено більш суворе покарання.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Під час судового провадження запобіжний захід не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 345 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації;

Цивільний позов ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушення задовольнити частково.

Стянути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов ОСОБА_11 в частині інших вимог залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1