Справа № 287/1368/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000132 від 11.07.2022 року стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Майдан-Копищенський, Олевського району, Житомирської області, українець, громадянин України, освіта вища, не працюючий, одружений, не інвалід, на утриманні має неповнолітню дитину, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимиий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України;

ВСТАНОВИВ:

24.03.2022 близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у публічному місці, по АДРЕСА_1 , під час купівлі продуктів харчування в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », достовірно знаючи про військову агресію російської федерації проти України, будучи громадянином України, в присутності співробітників прикордонної служби України ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які здійснювали патрулювання прикордонної території та односельчан с. Майдан-Копищенський, які в той час перебували в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та поблизу нього, голосно, публічно заперечував здійснення збройної агресії російської федерації проти України, та публічно закликав до підтримки рішень та дій держави-агресора (російської федерації), які виразились у виправданні та схваленні дій Президента російської федерації, повному підтриманні таких дій, визнання агресії правомірною, нав`язуванні своєї позиції односельчанам та співробітникам прикордонної служби щодо підтримки таких дій.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.111-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками публічного заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічних закликах до підтримки рішень та дій держави-агресора.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами його вчинення.

Згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, щире каяття, усвідомив наслідки вчиненого правопорушення, в психіатричному та наркологічному кабінетах на обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Законодавець визначив єдиний вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України - позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Визначаючи вид таких посад або діяльності, суд враховує характер суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_4 (на час події вже місяць тривала повномасштабна збройна агресія рф проти України, на всій території України від російської зброї гинули люди, в тому числі діти, знищувалася інфраструктура країни, майно громадян України, однак в умовах воєнного стану все це свідомо ігнорувалося обвинуваченим і обвинувачений, будучи громадянином України, перебуваючи в Україні, серед людей, які страждають від війни, публічно заперечував ці очевидні факти, висловлював слова підтримки збройної агресії рф проти України, що вказує на спрямованість умислу особи заперечення самого існування української державності), приймає до уваги цілі та завдання законодавця при постановленні закону. За таких умов, хоч обвинувачений і не обіймав будь-які посади, але, враховуючи спрямованість умислу обвинуваченого, для досягнення мети покарання, пов`язаної зі збереженням в умовах воєнного стану, на майбутнє українського народу, нації, держави, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування. Стороною обвинувачення не встановлено та не зазначено, що обвинувачений під час вчинення кримінального правопорушення займався якоюсь діяльністю, з якою це кримінальне правопорушення пов`язане.
На думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним так і іншими особами.
Арешт на майно обвинуваченого не накладався.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.
Витрати на проведення експертиз під час досудового розслідування відсутні.
Шкода кримінальним проступком не завдана.
Речові докази у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 111-1 КК України, ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.111-1КК України, та призначити йому покарання у виді позбавленням права займатися певною діяльністю на строк 10 (десять) років.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано. У разі подання такої апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1