ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/29/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва
в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Івано-Франківська, українки, громадянки України, освіта вища , працюючої завідувачем лабораторії - лікарем ветеринарної медицини - радіологом державної лабораторії ветеринарної санітарної експертизи №32, заміжню, на утриманні має малолітню дитину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 368 КК України.
Захисник ОСОБА_6 направив до суду клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Так як, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 1 ст. 368 КК України є злочином середньої тяжкості, за який передбачений максимальний термін покарання не більше 5 років позбавлення волі або не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу.
Захисник, думку якого підтримала обвинувачена ОСОБА_5 , підтримав клопотання та просив його задовольнити. При цьому повідомили, що ОСОБА_5 розуміє, що закриття провадження з даних підстав не є реабілітуючим.
Прокурор не заперечував щодо заявленого клопотання.
Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 згідно наказу №145-К від 24.04.2014 Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи в м. Києві управління ветеринарної медицини Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України призначена на посаду завідувача лабораторії лікаря ветеринарної медицини радіолога державної лабораторії ветеринарної санітарної експертизи №32.

Згідно посадової інструкції завідувача лабораторії - лікаря ветеринарної медицини радіолога державної лабораторії ветеринарної санітарної експертизи №32:

-на посаду завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку (далі лабораторія) призначається лікар ветеринарної медицини, який має досвід практичної роботи за фахом не менше трьох років і пройшов відповідну підготовку та атестацію;

-завідувач лабораторією в своїй роботі керується Конституцією України, Законом України «Про ветеринарну медицину», Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів», Положенням «Про державну лабораторію ветеринарно-санітарної експертизи на ринку», наказами, розпорядженнями, цією посадовою інструкцією та іншими нормативними документами;

-завідувач лабораторії здійснює загальне керівництво роботою лабораторії, направлене на організацію та проведення ветеринарно-санітарної експертизи сировини та продукції тваринного і рослинного походження. Проводить органолептичні, фізики-хімічні, біохімічні, паразитологічні дослідження продукції тваринного і рослинного походження згідно методик, ДСТУ, ГОСТ, керує спеціалістами, розподіляє планові та поточні справи, організовує їх виконання. Забезпечує виконання правил внутрішнього розпорядку роботи, виконавчої дисципліни, дотримання правил техніки безпеки у лабораторії;

-завідувач лабораторії на ринку є державним інспектором ветеринарної медицини і здійснює державний ветеринарно-санітарний контроль;

-визначення якості та безпеки продукції тваринного та рослинного походження, що призначається для харчування людей шляхом проведення комплексу досліджень, передбачених законодавством;

-організація заходів щодо попередження розповсюдження заразних хвороб тварин через продукцію, що підлягає ветеринарно-санітарній експертизі;

-здійснює ветеринарно-санітарний контроль та нагляд за дотриманням ветеринарно-санітарних вимог про торгівлі на ринку м`ясом, м`ясопродуктами, молоком, молокопродуктами, яйцями, рибою, рибопродуктами, медом, іншою продукцією тваринного і рослинного походження;

-здійснює контроль за надходженням, зберіганням і реалізацією продукції тваринного та рослинного походження, а також державний ветеринарно-санітарний контроль (огляд) підконтрольної продукції промислового виготовлення;

-здійснює огляд і ветеринарно-санітарну експертизу продукції тваринного і рослинного походження відповідно до порядку установленого правилами ветеринарно-санітарної експертизи та іншими нормативними документами;

-здійснює відбір проб продукції для органолептичних, фізики-хімічних, біохімічних, паразитологічних та інших досліджень;

-видає експертні висновки встановленої форми, які свідчать про безпечність та якість кожної партії продукції тваринного та рослинного походження, на підставі яких дозволяється продаж її на ринку;

-здійснює ветеринарно-санітарний контроль за санітарним станом ринку, проведенням санітарного дня;

-забороняти надходження продукції тваринного та рослинного походження на склади й холодильники ринку, а також допущення до місць торгівлі без відповідних документів та висновку лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи і продукції, що визнана не доброякісною;

-призупиняти реалізацію продукції тваринного і рослинного походження у разі порушення вимог установлених правил ветеринарно-санітарної експертизи та іншими нормативно-правовими актами, визнаної непридатною для споживання, або при незадовільному ветеринарно-санітарному стані ринку;

-вживати заходів відповідно до чинного законодавства щодо власника (реалізатора) сировини, або продукції, власника ринку чи інших посадових осіб адміністрації ринку, які допустили торгівлю недоброякісною продукцією тваринного і рослинного походження, споживання якої може призвести до захворювання населення хворобами, спільними для тварин та людей, або отруєнь.

Згідно ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно примітки 1 до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 18, 364 примітки 1 КК України, перебуваючи на посаді завідувача лабораторії лікаря ветеринарної медицини радіолога державної лабораторії ветеринарної санітарної експертизи №32 ОСОБА_5 є службовою особою.

Так, ОСОБА_5 будучи службовою особою та згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, перебуваючи на посаді лікаря ветеринарної медицини радіолога державної лабораторії ветеринарної санітарної експертизи №32, будучи службовою особою, в порушення посадової інструкції, з метою особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, 30.04.2015 о 15 год. 00 хв., перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 1200 грн. за нездійснення державного ветеринарно-санітарного контролю за наявністю і правильністю оформлення ветеринарних та інших супровідних документів на продукцію тваринного походження, що реалізується на ринку.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Вислухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к, в якій вказано, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого відкримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Постановою Верховного суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.
Наведені обставини Верховного суду дотримані судом, тому суд не пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності із фактом визнання обвинуваченої своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, або ж за фактом його відсутності.
З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час вчинення кримінального правопорушення положення ст. 12 КК України та ст. 49 КК України діяли в редакції Законів № 4025-VI від 15 листопада 2011року.
Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , згідно з нормами ст. 12 КК України (в редакції Закону, яка діє в момент вчиненні кримінального правопорушення) є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до положень п.3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону, яка діє в момент вчиненні кримінального правопорушення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Крім цього, виконуючи приписи ст. 442 КПК, Об`єднана палата ККС ВС у справі № 328/1109/19 сформувала висновок щодо застосування норми права - положень ст. 49 КК: особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Враховуючи те, що з моменту вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення пройшло більше 5 років, в цей час провадження не зупинялося у зв`язку з розшуком обвинуваченої, клопотання захисника підлягає задоволенню, а обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону, яка діє в момент вчиненні кримінального правопорушення), та із закриттям даного кримінального провадження.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 .
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 284, 350 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_6 - задовольнити.
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0000056 від 29.04.2015 року відносно ОСОБА_5 - закрити.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 1107 грн. 96 коп. на користь держави.
Речовий доказ: змиви з рук та з правої кишені ОСОБА_5 , які передані на зберігання до камери схову Дарницького УП ГУ НП у м. Києві знищити; грошові кошти номіналом по 100 грн., в загальній кількості 12 шт., на загальну суму 1200 грн. (копюри МБ 1002328, КИ 1216309, КЄ 1896223, КЛ 8442559, КР 83544448, ЗД 9794706, ЕЖ 5713070, АГ 4927666, МА 6980408, ГГ 5429890, ЕД 9648809, МЕ 6170406), які передані на відповідальне зберігання до фінансової частини Дарницького УП ГУ НП у м. Києві (квитанція №000148) звернути в дохід держави; три лазерних диски DVD-RW 4x диск 1.4 GB, 30 min. з написом «Videx» та micro SD Tranceno 4GB зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: