печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2022 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що майно є доказом кримінального правопорушення. Метою накладення арешту є збереження речових доказів.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Печерською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002624 від 24.12.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Печерського Управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києва надійшло звернення ОСОБА_4 , з приводу підробки підпису при подачі позовної заяви до Печерського районного суду міста Києва та квитанції про оплату судового збору.

В невстановлений досудовим розслідуванням день та час, невстановлена особа, підробивши підпис ОСОБА_4 , подала до Печерського районного суду позовну заяву, предметом оскарження в якій являється договір купівлі-продажу квартири № 1584 від 16.11.2021, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 91).

За договором купівлі-продажу квартири № 1584 від 16.11.2021 укладеного між ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» (код ЄРДПОУ 25286345), в особі директора ОСОБА_5 , та ТОВ «Комфорт - 2021» (код ЄРДПОУ 44280618) в особі директора ОСОБА_6 , продавець - ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія, передає у право власності покупцю - ТОВ «Комфорт - 2021», квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 91).

Разом з тим встановлено, що 07.07.2006 між Акціонерним банком «Синтез» та ОСОБА_7 , був укладений кредитний договір на суму 180 000, 00 (сто вісімдесят тисяч) доларів США, поручителем в якому виступила ОСОБА_8 , яка 07.07.2006 уклала договір іпотеки з Акціонерним банком «Синтез», в якому предметом іпотеки виступило дві квартири: перша трикімнатна квартира, загальною площею 95, 1 кв. м., жила площа 67,8 кв. м., яка розташована за адерсою: АДРЕСА_1 ; друга - трикімнатна квартира, загальною площею 71,3 кв. м., жила АДРЕСА_3 , яка розташована за адерсою: АДРЕСА_1 .

25.01.2001 року начальник Київського бюро державної інвентаризації Київської міської державної адміністрації видав довідку, згідно якої, по даним реєстрових книг в будинку АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_8 .

09.10.1996 року Печерська районна державна адміністрація, на підставі права власності за договором купівлі-продажу №1 с -509 від 30.05.1996, видала розпорядження, дозволити ОСОБА_7 самостійно за власні кошти, здійснити перепланування трикімнатної квартири, загальною площею 95, 1 кв. м., жила площа 67,8 кв. м., яка розташована за адерсою: АДРЕСА_1 ; друга, та трикімнатної квартири, загальною площею 71,3 кв. м., жила АДРЕСА_3 , яка розташована за адерсою: АДРЕСА_1 , об`єднати квартири в одну квартиру, та внести зміни поверхневого плану в Київському бюро технічної інвентаризації, та подати новий план до ЖЕК-301.

З 09.11.2010 року Акціонерний банк «Синтез» припинив свою діяльність, та передав права на витребування прав за договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська Телекомунікаційна компанія», яка вирішила реалізувати право на стягнення боргу ОСОБА_7 , шляхом звернення до суду про стягнення боргу з поручителя, Проте позичальником кредиту ОСОБА_7 , виконувались всі відповідні зобов`язання по сплаті кредиту перед Акціонерним банком «Синтез», та подальшим правонаступником.

Також, в позовній заяві, яку було подано до Печерського районного суду м. Києва було вказано про те, що ОСОБА_7 являється єдиним спадкоємцем на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 91), що не відповідає дійсності.

У зв`язку із вищевикладеним, у органу досудового розслідування є всі наявні підстави вважати про наявність в діях невстановлених осіб ознак складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 KК України, а саме використання завідомо підробленого документу позовної заяви та квитанції про оплату судового збору.

10.08.2022 квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 91) визнана речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Прокурор до судового засідання не з`явився. Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.
Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт на об`єкти будівництва, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.
З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення спеціальної конфіскації як виду покарання, запобігання можливості його приховування та зникнення, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт в рамках досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002624 від 24.12.2021, на нерухоме майно, а саме: на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 91).
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1