Справа № 577/1402/22
Провадження № 1-кп/577/223/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
27 квітня 2022 року близько 19 год 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, яка розташована поряд з магазином «Народний» за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. В. Великого, 20а, помітив на землі зіп-пакет із порошкоподібною речовиною.
Усвідомлюючи, що зазначена речовина є психотропною, з метою її власного вживання, діючи умисно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», ОСОБА_3 підібрав зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, таким чином незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP вагою 0,3950 г.
Вказану психотропну речовину ОСОБА_3 поклав до кишені своїх штанів та став незаконно зберігати при собі без мети збуту.
У подальшому цього ж дня 27 квітня 2022 року близько 20 години ОСОБА_3 біля будинку № 3 по вул. Набережній в м. Конотопі Сумської області був зупинений працівниками поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яким добровільно видав зіп-пакет з порошкоподібною речовиною.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/119-21/3265-НЗПРАП від 06 травня 2022 року вилучена у ОСОБА_3 27 квітня 2022 року порошкоподібна речовина містить у своєму складі PVP, який належить до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP становить 0,3950 г.
Відповідно до таблиці І Списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затв. постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770, PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Згідно таблиці 2 «Про невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затв. наказом МОЗ України від 01 серпня 2000 року № 188, вага вилученої 27 квітня 2022 року у ОСОБА_3 психотропної речовини PVP на 0,245 г перевищує граничну межу невеликих розмірів, встановлену для вказаного виду психотропної речовини.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю та надав показання, що він у період часу з літа до осені 2019 року вживав психотропні речовини, а тому знав як вони виглядають. 27 квітня 2022 року близько 19 год 30 хв. він перебував на зупинці громадського транспорту поряд з магазином «Народний» по вул. В. Великого, 20а у м. Конотопі Сумської області та помітив на землі зіп-пакет з порошкоподібною речовиною рожевого кольору. За кольором речовини він зрозумів, що порошкоподібна речовина, яка знаходиться у зіп-пакеті, є психотропною речовиною, а тому вирішив взяти її з тим, щоб у подальшому вжити. Він взяв зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, відкрив його, спробував речовину на смак та зрозумів, що вказана речовина дійсно є психотропною. Зіп-пакет з порошкоподібною речовиною він поклав до кишені своїх штанів та пішов додому. Проте цього ж дня близько 20 години поряд з будинком № 3 по вул. Набережній в м. Конотопі Сумської області його зупинили працівники поліції, які запитали чи є у нього заборонені речовини. Він повідомив, що у нього із собою є психотропна речовина. Працівники поліції запросили двох понятих та в їх присутності він видав працівникам поліції зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, який у його приступності та у присутності понятих був поміщений до іншого пакета та опечатаний. Будь-який претензій щодо дій працівників поліції під час вилучення психотропної речовини він не має, будь-якого тиску чи погроз до нього застосовано не було. Він повністю згоден з висновком експертизи, що виявлена та вилучена у нього 27 квітня 2022 року працівниками поліції речовина є психотропною речовиною PVP та що її вага становить 0,3950 г. Щиро розкаюється у вчиненому та прохає надати йому можливість виправитися.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена та своїми діями щодо незаконного придбання та зберігання 27 травня 2022 року психотропної речовини - PVP вагою 0,3950 г, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які, відповідно до 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які б, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Положеннями ст. ст. 50 і 65 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З огляду на вказані положення кримінального закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК України, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Реалізація зазначеної функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про призначення покарання в межах санкції статті чи частини статті, яка передбачає відповідальність за інкриміноване кримінальне правопорушення, можливість призначення більш м`якого покарання (ст. 69 КК України), застосування чи незастосування ст. 75 КК України
Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, та призначає покарання необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі правопорушника випливає з ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Слід також врахувати, що Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 06 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відсутність обставин, які б обтяжували його покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.с.27), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 26), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 22), працює без укладення трудових договорів та до запровадження на території України воєнного стану отримував щомісяця дохід в розмірі 5 000 грн 00 коп, а на даний час отримує дохід в розмірі від 1 000 грн до 2 000 грн щомісяця, суд приходить висновку, що сукупність вказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, з урахуванням особи винного, дають суду підстави при призначенні ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, та призначити йому основне покарання у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції зазначеної статті, а саме призначити покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
Вказане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідає критерію справедливості та не становитиме особливий надмірний тягар для ОСОБА_3 .
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 застосований не був.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/119-21/3265-НЗПРАП від 06 травня 2022 року в розмірі 1 201 грн. 34 коп (а.с. 17), відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 у прибуток держави.
Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України: поліетиленовий пакет із психотропною речовиною PVP загальною вагою 0,3950 г., який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області (а.с. 18, 19 ) слід знищити.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн 00 коп (вісім тисяч п`ятсот грн 00 коп).
Стягнути з ОСОБА_3 у прибуток держави процесуальні витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/119-21/3265-НЗПРАП від 06 травня 2022 року в розмірі 1 201 грн. 34 коп (одна тисяча двісті одна грн 34 коп).
Речові докази у справі: поліетиленовий пакет із психотропною речовиною PVP загальною вагою 0,3950 г., який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1