233 № 233/5573/17
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу

20 травня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000945 від 06 серпня 2017 року за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000945 від 06 серпня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2022 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Донецькій області строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 травня 2022 року.

16 травня 2022 року прокурор Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 через канцелярію звернувся до суду з клопотанням про продовження дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Житомирській установі виконання покарань № 8 на 60 днів стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 . Клопотання обґрунтовано тим, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України на теперішній час не перестали існувати. Прокурор зазначив, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченим можуть бути прийнято спроби переховування від суду, а також вчиняти тиск на свідків, які недопитані у судовому засіданні. Крім того, за переконанням прокурора запобіжний захід у виді тримання під вартою попереджає можливість вчинення обвинуваченим інших злочинів.

Відповідно до довідки керівника апарату Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області суддя Костянтинівського міськрайонного суду ОСОБА_6 з 12 травня 2022 року по 24 травня 2022 року перебуває у щорічній відпустці.

Згідно з абзацом 5 п. 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд іншого судді, визначеного в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи ту обставину, що суддя ОСОБА_6 не може бути присутнім під час розгляду клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора лише за участю головуючого.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового засідання без її участі.

Прокурор просив задовольнити його клопотання, посилаючись на його обґрунтованість. Зазначив, що застосування більш м`яких заходів забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не будуть дієвими та не забезпечать належну процесуальну поведінку останнього.

Заперечував з приводу клопотання захисника щодо зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 на початку судового засідання зазначив, що вказане клопотання розглядається без участі його захисника та упередженим, на його думку, судом, тому відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Захисник у судовому засіданні пояснив, що хоч обвинувачений і відмовився від участі в судовому засіданні, проте він раніше приймав участь у розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , як захисник на окрему процесуальну дію, та узгоджував з ним позицію з цього приводу. Заперечував щодо клопотання прокурора. Зазначив, що прокурором не надано доказів на підтвердження існування ризиків. Обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, через що погіршився стан його здоров`я, однак не мав можливості зібрати довідки з цього приводу. Просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт за адресою вказаною в клопотанні прокурора.

Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора та захисника дійшов наступного висновку.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2022 року стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 травня 2022 року.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, вважає за доцільне продовжити останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_5 більш небезпечним, ніж втеча. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді;

- ризик незаконно впливати на свідків, підтверджується тим, що у разі перебування останнього на свободі, він може спробувати переконати або домовитись, або залякати їх, змусити його змінити свідчення на свою користь. За таких обставин ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Окрім того, свідки у кримінальному провадженні є знайомими обвинуваченого, у зв`язку з чим останній має реальну можливість впливати на них шляхом спонукання його до надання неправдивих свідчень та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні даного кримінального правопорушення в період не знятої та не погашеної судимості. ОСОБА_5 після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, соціально не адаптувався та через невеликий проміжок часу обвинувачується у вчиненні іншого умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_5 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено. Більш м`який запобіжний захід, на переконання суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам. Суду не надано відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.

Що стосується доводів захисника про погіршення стану здоров`я, суд вважає необхідним зазначити, що на час розгляду клопотання суду не надано медичних документів на підтвердження неможливості перебування ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, при цьому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 197, 199, 331, 372, 376 КПК України, суд ,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 липня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)».
На ухвалу суду обвинуваченим, захисником, прокурором може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1