Єдиний унікальний номер № 285/2121/22
Провадження № 1-кп/0285/415/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді…………...……Літвин О. О.,
секретаря судового засідання...... ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора……………………….. ОСОБА_2 ,
обвинуваченої…………………... ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022 за №0000329,
по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Тупальці Новоград-Волинського району Житомирської області,

громадянки України, українки, з неповною середньою освітою (9 класів), вдови, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей,

яка не працює,

зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 ,
раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Верещинська 05.05.2022 в денну пору доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на подвір`ї свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , знайшла на землі банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 (далі за текстом Картка), яка належала її рідній сестрі ОСОБА_4 , та привласнила її собі.
В Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, який Указом Президента України наразі продовжений. Достовірно це знаючи, Верещинська з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, які знаходились на рахунку Картки, 06.05.2022 о 15:16 год., розуміючи протиправність своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні аптеки «Центральна міськрайонна аптека №217», що знаходиться по вул. Шевченка, 29 в м. Новоград-Волинський Житомирської області, використовуючи Картку розрахувалась за придбаний товар на загальну суму 112,74 грн., чим спричинила потерпілій майнові збитки.
Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_5 06.05.2022 о 15:23 год., реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину «Карапуз», що знаходиться по вул. Шевченка, 29 в м. Новоград-Волинський Житомирської області, використовуючи Картку розрахувалась за придбаний товар на загальну суму 300 грн.
Далі, Верещинська цього ж дня о 15:35 год. та 15:40 год. з метою таємного викрадення грошових коштів у ОСОБА_4 , з використанням банкомату АТ «Ощадбанк» №10005-057-291985 та №10005-057-291987, що знаходиться по вул. Шевченка, 9 в м. Новоград-Волинський Житомирської області, використовуючи Картку, двічі зняла та викрала грошові кошти в сумі 5000 грн. та 3000 грн.
Окрім того, ОСОБА_5 06.05.2022 о 16:04 год., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення майна ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Єва», що знаходиться по вул. Юрія Глухова, 15 в м. Новоград-Волинський Житомирської області, використовуючи ОСОБА_6 розрахувалась за придбаний товар на загальну суму 710,90 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 умисно, таємно викрала грошові кошти з Картки на загальну суму 9123, 64 грн., які належали потерпілій ОСОБА_4 , чим заподіяла їй майнову шкоду.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та пояснила, що дійсно вчинила крадіжку грошових коштів з Картки своєї сестри за обставин, зазначених у обвинувальному акті. Наразі шкоду потерпілій відшкодувала повністю. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, цивільний позов не заявляла, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченої не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювавфактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, суд визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_5 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 , суд знаходить доведеною її винність та її умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відсутні..

При обранні виду і міри покарання обвинуваченій суд враховує:
ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до категорії тяжкого; його характер;
дані про особу винної, яка раніше не судима, її вік, стан здоров`я, задовільну характеристику за місцем проживання, той факт, що вона не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також варта уваги позиція потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченій, та положення ст.ст.50, 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.4 ст.185 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченої, яка вину визнала та усвідомила протиправність своїх дій, її відношення до скоєного, добровільне відшкодування завданого збитку, думку потерпілої, суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_5 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому її виправлення можливе без ізоляції із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України в умовах звільнення її від відбування основного покарання з випробуванням. Крім того, на ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Підстав для звільнення від відбування покарання судом не вбачається.
Суд вважає, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.69 КК України.
Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Арешт на майно не накладався.
Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України: картку ПриватБанк повернути ОСОБА_4 .
Судові витрати відсутні.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
повідомляти його про зміну місця проживання і роботи
та не виїжджати за межі України без його погодження.
Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Речовий доказ: банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , передану на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , їй повернути.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_8