Ухвала
Іменем України
15 вересня 2022 року

м. Київ
провадження № 51-3848 зно 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду

від 24 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 9 вересня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років без конфіскації майна; за п.п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 357 КК України з урахуванням ст. 101 КК України до покарання у виді 45 діб арешту. На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років без конфіскації майна.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 7 лютого 2017 року апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та засудженої ОСОБА_8 залишені без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни.
Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року касаційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 9 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року без змін.
Вимоги заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і доводи особи, яка її подала
У своїй заяві засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами. В обґрунтування своїх вимог посилається на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме, неякісний звукозапис судового засідання в першій інстанції. Стверджує, що ні йому, ні касаційному суду на час перегляду постановлених щодо нього вироку та ухвали не було відомо про них. І що він дізнався про це лише в липні 2022 року від свого адвоката.

Мотиви Суду
Відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Отже, нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, у тому числі шляхом дачі відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.
Системне тлумачення глави 34 КПК України у сукупності з наведеними вище положеннями свідчить, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
У своїй заяві засуджений ОСОБА_4 не погоджується з постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року, посилається на допущене, на його думку, істотне порушення вимог кримінального процесуального законупід час розгляду справи щодо нього, через неякісний звукозапис судового засідання в першій інстанції.

Разом з тим зазначені в заяві ОСОБА_4 обставини не є нововиявленими в розумінні положень ч. 2 ст. 459 КПК України, ніяким чином не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

Вказане узгоджується з висновком, викладеним в ухвалі Верховного Суду від 9 жовтня 2020 року по справі № 1-2113/68/2012.
Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішилипитання, їхнє рішення не ставилося під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.
Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.
Судом не встановлено таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду під час ухвалення судового рішення і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність постанови, що належить переглянути.
Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 3 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17, положення ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя, суд вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами» слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається у заяві засуджений ОСОБА_4 не є підставами для відкриття кримінального провадження за його заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами, а тому слід відмовити у відкритті кримінального провадження.
Ураховуючи наведене, керуючись ст. 464 КПК України, колегія суддів вважає, що слід відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті кримінального провадження за його заявою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11