КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/9964/21Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3096/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005543, по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263, ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України,

та ОСОБА_9 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.258, ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.258, ч.1 ст.263, ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 28 липня 2022 року включно.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора та всупереч вимогам діючого законодавства продовжено застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
За доводами обвинуваченого, судом було порушено його право на захист, оскільки незважаючи на те, що його захист здійснював адвокат ОСОБА_7 , суд залучив для здійснення його захисту без його згоди адвоката ОСОБА_10 . Також судом не надано йому можливості ознайомитись із клопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не надано часу на підготовку заперечень на подане клопотання. Вважає, що зазначені порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За результатами апеляційного перегляду просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти її задоволення та вважав рішення суду законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону судом належно дотримані.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів контрольного провадження, на розгляді Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005543 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263, ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України; та ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.258, ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.258, ч.1 ст.263, ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено до 28 липня 2022 року включно, без визначення застави.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції послався на те, що реальним на даний час є існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, які не допитані судом, а також спроби знищити, сховати або спотворити речі та документи, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України.

Суд також навів обставини, які ним були враховані при продовженні обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме дані про особу ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчинені нетяжких, тяжких та особливо тяжких злочинів, має постійне місце проживання, до затримання працював, раніше був засуджений вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 26.11.2018 за ч.2 ст.15 п.п.5, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, до покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків переховування обвинуваченого від правосуддя, незаконного впливу на свідків та інших проявів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, судом ухвалено не визначати розмір застави ОСОБА_8 на п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора та всупереч вимогам діючого законодавства продовжено застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України
Колегія суддів також визнає необґрунтованими апеляційні доводи ОСОБА_8 про порушення його права на захист, через недопущення для його захисту адвоката ОСОБА_7 , з яким у нього була укладена угода на здійснення його захисту.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, протоколу судового засідання від 30.05.2022 року, в зазначену дату в судовому засіданні була присутня захисник ОСОБА_10 , призначена Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги для розгляду судом першої інстанції клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. Захисник заперечувала проти задоволення клопотання та звернулась до суду із своїм клопотанням про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Даних про неефективне здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_10 матеріали провадження не містять. Клопотання про додаткове ознайомлення з клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою та надання додаткового часу для підготовки заперечень від обвинуваченого не надходило.

Таким чином колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було забезпечено дотримання права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Також судом апеляційної інстанції допущено до захисту обвинуваченого ОСОБА_8 за його клопотанням адвоката ОСОБА_7 . При цьому, як вбачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів на підтвердження повноважень захисника, договір між адвокатом ОСОБА_7 та обвинуваченим про надання правової допомоги був укладений лише 25 липня 2022 року.

В той же час суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованих злочинів.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 28 липня 2022 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4