Провадження № 1-кп/761/2750/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_7,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 22.01.2022, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, який має вищу освіту, працюючого начальником відділу в ПАТ «Укрсіббанк», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого місця реєстрації на території України, раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_8

прокурора - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_1 ,

потерпілої - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва 22 липня 2022 року надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою від 25 липня 2022 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 просила направити кримінальне провадження до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, оскільки злочин, який інкримінований обвинуваченому ОСОБА_1 , вчинено на території Святошинського району м Києва.

Обвинувачений ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_3 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені частиною 3 статті 314 КПК України.

Одним з питань є направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, дане питання підлягає першочерговому вирішенню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині Новоірпінського шосе у м. Києві, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та обрати в установлених межах дозволену швидкість руху, усвідомлюючи, що проїзна частина має шар мокрого снігу, будучи обізнаним, що при обранні безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожню обстановку та стан проїзної частини, внаслідок чого, змінив напрямок руху ліворуч, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України (перетинати яку категорично забороняється), виїхав на зустрічний бік дороги, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Jeep Patriot», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 який рухався назустріч в другій (крайній лівій) смузі, після чого, перебуваючи в некерованому стані, виїхав у першу (крайню праву) смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Seat Leon», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини та живота; переломи 2-5 ребер зліва (з субплевральними крововиливами на рівні переломів вказаних ребер), яка супроводжувалась розривом лівобічного пневмоторакса; переломи донної та сідничної кісток праворуч, перелом сідничної кістки зліва, перелом бічної маси крижової кістки ліворуч. Виявлене тілесне ушкодження відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за адресою, що територіально відноситься до юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, надалі Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 341/2022 від 22.05.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, а Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Частиною 9 статті 615 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні під час дії воєнного стану кримінального правопорушення на території Святошинського району м. Києва, а отже розгляд цього обвинувального акту не відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду м.Києва.

Аналізуючи наведене вище, з метою недопущення порушення територіальної підсудності кримінального провадження, з урахуванням вимог ч.9 ст.615 КПК України, в редакції, яка діє станом на день прийняття рішення, є достатні підстави для направлення обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Крім того, слід зазначити, що і станом на день подачі до суду обвинувального акту, чинна на той день редакція ч. 9 ст. 615 КПК України, не давала підстав для розгляду цього обвинувального акту Шевченківським районним судом м. Києва.

Так, на день подачі до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_1 , а саме на 22 липня 2022 року, чинною була ч. 9 ст. 615 КПК України в редакції Закону України №2201-IX від 14 квітня 2022 року «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», відповідно до якої під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких було закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідне роз`яснення з приводу цього питання неодноразово надавав і Верховний Суд - зокрема, у постанові ВС у справі № 761/11819/2022 вказано, що в аспекті застосування приписів ч. 9 ст. 615 КПК щодо встановлення місця закінчення досудового розслідування необхідно виходити із положень Глави 24 КПК, які визначають поняття і форми закінчення досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК, якими визначаються загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, як вбачається зі змісту наведеної норми, певну форму закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує з дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор, а тому місцем закінчення досудового розслідування слід вважати місце вчинення прокурором відповідної дії.

В той же час, зі змісту обвинувального акту стосовно ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, вбачається, що він був затверджений прокурором у приміщенні Київської міської прокуратури за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, що знаходиться у Печерському районі м. Києва.

Враховуючи викладене, обвинувальний акт слід вважати таким, що надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, визначеною ч.9 ст. 615 КПК України як на час надходження до суду обвинувального акту, так і на час прийняття судом рішення у підготовчому судовому засіданні. Отже зазначений обвинувальний акт не підлягає розгляду у Шевченківському районі м. Києва.

Згідно з п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Аналізуючи наведене вище, з метою недопущення порушення територіальної підсудності кримінального провадження, з урахуванням вимог ст.ст. 615 КПК України, є достатні підстави для направлення обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_7