Справа № 298/1187/22
Номер провадження 1-кс/298/306/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Тарасевич П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

за участі прокурора Сегедія В.Ю.,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

захисника Колотія С.М.,

розглянувши клопотання заступника начальника-начальника СВ відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Кичери Ю.М.,за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000172 від 28.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Сегедієм В.Ю., про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, працівника фермерського господарства «Колос», українця, громадянина України, не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Заступника начальника-начальника СВ відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Кичери Ю.М., за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Сегедій В.Ю., звернувся до суду з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного ОСОБА_1 .

Заступника начальника-начальника СВ клопотання мотивує тим, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України № 2102-1X від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24.02.2022 указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27- річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст.22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Поряд з цим, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці але не пізніше 13:30 год. 28.08.2022 у ОСОБА_1 , виник злочинний умисел на надання службовій особі Державної прикордонної служби України неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах ОСОБА_1 , як особи, що надає таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, що полягали у безперешкодному пропуску державного кордону України в умовах дії встановлених обмежень.

Так, установлено, що ОСОБА_1 , близько 13:00 год. 28.08.2022 прибув до пункту пропуску через державний кордон України на кордоні із Словаччиною - «Малий Березний-Убля» за адресою: АДРЕСА_2 та мав намір перетнути останній на підставі наявного студентського квитка.

Надалі, ОСОБА_1 , перебуваючи на відділі прикордонної служби «Малий Березний» в ході паспортного контролю наддав начальнику четвертої групи інспекторів прикордонного контролю відділу інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) 94 прикордонного загону лейтенанту ОСОБА_2 , паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_1 та документ, що слугував підставою для безперешкодного перетину державного кордон України - студентський квиток, який викликав сумнів у його достовірності, про що ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , при цьому повернувши вказані документи останньому.

Водночас, ОСОБА_1 , близько 13:30 год. 28.08.2022, перебуваючи в пункті пропуску через державний кордон України на кордоні із Словаччиною - «Малий Березний» за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання та з метою безперешкодного перетину державного кордону України запропонував начальнику четвертої групи інспекторів прикордонного контролю відділу інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) 94 прикордонного загону лейтенанту ОСОБА_2 неправомірну вигоду за безперешкодний перетин державного кордону України та наддав паспорт для виїзду за кордон серії РН470436 виданий на ім`я ОСОБА_1 , у якому знаходилася неправомірна вигода в сумі 2 000 доларів США (згідно курсу НБУ - 73137,2 грн.), за сприяння ОСОБА_2 у безперешкодному перетині державного кордону України, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України - пропозиція надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища. У вчиненні кримінального правопорушення (злочину), обґрунтовано підозрюється ОСОБА_1 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 народився. 19 вересня 2022 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 є злочином середньої тяжкості, за який законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-ох до 5-ти років. Вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обумовлена тим, що жоден із інших запобіжних заходів не може запобігти ризикам в тому, що він не буде незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст.177 КПК України, доводяться наступним ризиками: щодо того, що підозрюваний ОСОБА_1 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний, будучи військовозобов`язаним та у зв`язку із обмеженням на період дії правового режиму воєнного стану, щодо заборони виїзду за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, буде всіляко намагатись впливати на свідків та прикордонників, що дає можливість підозрюваному ОСОБА_1 отримати покази на свою користь; щодо того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_1 як народився так і проживає у Кіровоградській області, що унеможливить проведення із ним всіх необхідних слідчих дій для відправлення обвинувального акту до суду.

До того ж, ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, санкція за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу непов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органу досудового слідства за кордоном.

Крім цього, особисте зобов`язання застосовується до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки, а тому враховуючи аналіз особистості ОСОБА_1 вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів. Беручи до уваги вищевикладене, заступника начальника-начальника СВ просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання вважає підставним, необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні середньої тяжкості злочину, переконаний що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, застосування запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просить клопотання задовольнити.

Захисник у судовому засіданні не заперечив щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_1 у судовому засіданні погодився з думкою свого захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

28.08.2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

19 вересня 2022 року по кримінальному провадженні № 0000172 від 28 серпня 2022 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_1 передбачене ч.1 ст.369 КК України 19.09.2022 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні наведеного злочину, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст.ст. 131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Особисте зобов`язання є одним із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, що може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір завданої підозрюваним, обвинуваченим майнової шкоди.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосування якого ініціює слідчий відносно підозрюваного, є найбільш м`яким із запобіжних заходів.

Отже, слідчий суддя, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке може бути застосовано до ОСОБА_1 у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, враховуючи дані про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, приходить до висновку, що з огляду на положення ст.ст. 177,178,179,194 КПК України до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст.131,132, 176-179, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника-начальника СВ відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Кичери Ю.М.,за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000172 від 28.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Сегедій В.Ю., про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на 2 місяці до 19 листопада 2022 року включно, з покладенням наступних обов`язків:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місце роботи;

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу підлягає негайному виконанню.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали відбулося 23 вересня 2022 року о 14 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя: Тарасевич П.П.