ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2276/21 Номер провадження 11-сс/814/354/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
представник власника майнаОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено частково. Накладено аешт на майно, а саме: автомобіль марки «Toyota RAV -4» з н.з. « НОМЕР_1 » номер шасі: НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_9 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження до скасування арешту майна у встановлений КПК України спосіб.

Зобов`язано слідчих СУ ГУНП в Полтавській області та процесуальних прокурорів у кримінальному провадженню за №0000076 від 20 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України передати власнику майна ОСОБА_9 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) автомобіль марки «Toyota RAV -4» з н.з. « НОМЕР_1 » номер шасі: НОМЕР_2 на відповідальне зберігання під відповідальну розписку до скасування арешту майна у становлений КПК України спосіб. В іншій частині клопотання було відмовлено.

Рішення слідчого судді мотивовано, тим що тимчасово вилучене майно перебуває на праві власності у ОСОБА_9 , підозра останній не пред`явлена, «Toyota RAV - 4» використовує у власних цілях для переміщення, а тому необхідно накласти арешт, шляхом обмеження відчуження та розпорядження, що негативно не позначить на інтересах ОСОБА_9 .

Не погодившись із вказаним рішенням суду, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на автомобіль марки Toyota RAV -4» з н.з. « НОМЕР_1 » номер шасі: НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_9 дружині підозрюваного.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом не звернуто увагу на той факт, що зібрані матеріали досудового розслідування, свідчать про те, що вказаний автомобіль є майном, здобутим злочинним шляхом, яке підлягає спеціальній конфіскації. Крім того, повернення та подальше користування вказаним автомобілем зменшить його вартість та перешкодить проведенню відповідних експертиз.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 20 лютого 2021 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 у лютому 2021 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи мету противоправного та швидкого збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, у великих та особливо великих розмірах, вступила у змову з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 його співмешканкою ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Відповідно до плану вчинення злочинів ОСОБА_15 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в домоволодінні займався незаконним вирощуванням рослин канабісу, які у подальшому після висушування доводив до стану, що дає змогу використовувати їх як наркотик шляхом відокремлення частин від рослин та подрібнення, тобто здійснював незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, який незаконно зберігав за вказаним місцем проживання з метою подальшого незаконного збуту.

У свою чергу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 займались фасуванням незаконно отриманого від ОСОБА_15 особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у зазадалегідь підготовлені зіп-пакети з паперовими етикетками з написом «VBZ FOR VIP BAZAR» та їх подальшим розповсюдженням методом безконтактного збуту.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у месенджері «Telegram» на абонентський номер оператору мобільного зв`язку ТОВ «Лайф селл» НОМЕР_3 створили акаунт під назвою ІНФОРМАЦІЯ_1 та з нього інтернет магазин під назвою VipBazzarOriginal_Oper, який використовували для масового та безперервного розповсюдження по м. Полтава шляхом їх прихованого розміщення в зручних для цього місцях у схованках - «закладках», а також за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 займались фасуванням незаконно отриманого від ОСОБА_15 особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у зазадалегідь підготовлені зіп-пакети з паперовими етикетками з написом «VBZ FOR VIP BAZAR».

У подальшому ОСОБА_13 та ОСОБА_14 систематично розповсюджували вже розфасовані заборонені речовини шляхом розміщення їх в «закладках», фотографували місця «закладок», визначали їх орієнтири та спосіб ідентифікації, які відправляли через месенджери ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які створювали їх базу обліку, здійснювали адміністрування інтернет магазином, направляючи покупцям фотознімки місць «закладок», орієнтирів та способів їх ідентифікації, за допомогою мобільного телефону, отримували інформацію про оплату за збут вказаних наркотичних засобів споживачами шляхом перерахування грошових коштів на заздалегідь створені ними облікові записи - електронні гаманці «EasyPay» в ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та НОМЕР_8 та електронні гаманці Global Money в ТОВ «Global Money», які використовуються ними як основні елементи злочинної схеми, а саме для розрахунку з клієнтами та постачальниками при вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин., які у подальшому перераховувались на карткові рахунки АТ КБ «Приват Банк», АТ «Альфа-Банк», МФО «Монобанк», які належали ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та особами, які не були обізнані про джерело походження грошових коштів та вчинювані злочини.

Вище вказані грошові кошти використовувались для забезпечення подальшої діяльності групи, а також для її продовження, а саме для купівлі насіння рослин канабісу, усіх необхідних матеріалів для фасування та пакування вказаних речовин, їх переробки, коштовних мобільних телефонів відомих брендів, телевізору, автомобіля марки «Mersedes-Benz190» з реєстраційним номером НОМЕР_9 , «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_10 , якими особисто керували.

За вказаними фактами 22 березня 2022 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, останні від надання показань відмовилися.

23 березня 2022 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, останні від надання показань відмовилися.

Встановлено, що ОСОБА_15 має у користуванні автомобіль марки «Toyota RAV-4» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який використовується для незаконного перевезення та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин. На даному автомобілі ОСОБА_15 щоденно їздив з м. Полтава до Полтавська область, Полтавський район, с. Ваці, вул. Сонячна, буд. 18 де незаконно вирощує, перероблює наркотичний засіб канабіс.

29 березня 2022 року клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_7 про проведення обшуку у кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000076 від 20 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задоволено частково. Надано з 29 березня 2022 року по 29 квітня 2022 року дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки « Toyota RAV 4» з н.з. « НОМЕР_1 », який належить на праві власності ОСОБА_9 та яким користується ОСОБА_15 , з метою відшукання (виявлення): наркотичних засобів, психотропних речовин, посуду (пляшок, тарілок, колб, чашок, тощо), вагів, речових різного походження, консистенції, та предметів, які вилучені законом з обігу, мобільних телефонів, сім карт, банківських карт, які належать ОСОБА_15 . В іншій частині клопотання було відмовлено.

30 березня 2022 року у період часу з 08 год. 54 хв. по 09 год. 58 хв. проведено обшуку автомобіля «Toyota RAV-4» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », який у постійному користуванні перебуває у ОСОБА_15 в ході якого вилучено свідоцтво реєстрації транспортного засобу та ключі від автомобіля, котрі поміщенні до спец пакету INZ1070616 та автомобіль марки «Toyota RAV-4» з державним номерним знаком НОМЕР_1 номер шасі: НОМЕР_2 , який у постійному користуванні перебуває у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 власником якого є ОСОБА_9

30 березня 2022 року вилучені речі постановою слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_17 визнано речовими доказами.

31 березня 2022 року прокурор Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_18 звернувся із клопотання про накладення арешту з позбавленням права володіння, користуватися та розпорядження на вилучений 30 березня 2022 року під час санкціонованого обшуку автомобіля марки «Toyota RAV 4» з н.з. « НОМЕР_1 » номер шасі: НОМЕР_2 , який у постійному користуванні перебуває у ОСОБА_15 , та власником якого є ОСОБА_9 . Автомобіль Toyota RAV 4» з н.з. « НОМЕР_1 » номер шасі: НОМЕР_2 , буде зберігатись на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Полтава, вул. Кременчуцька, 2в.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2022 року клопотання прокурора задоволено частково. Накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Toyota RAV -4» з н.з. « НОМЕР_1 » номер шасі: НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_9 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження до скасування арешту майна у встановлений КПК України спосіб.

Зобов`язано слідчих СУ ГУНП в Полтавській області та процесуальних прокурорів у кримінальному провадженню за №0000076 від 20 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України передати власнику майна ОСОБА_9 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) автомобіль марки «Toyota RAV -4» з н.з. « НОМЕР_1 » номер шасі: НОМЕР_2 на відповідальне зберігання під відповідальну розписку до скасування арешту майна у становлений КПК України спосіб. В іншій частині клопотання було відмовлено.

З огляду на вказані обставини, слідчий суддя дослідивши матеріали, які додані до клопотання, прийшов до правильного висновку задовольнивши клопотання прокурора лише в частині, позбавивши ОСОБА_9 права на відчуження та розпорядженням транспортним засобом.

Оскільки, як вбачається з матеріалів судового провадження 29 березня 2022 року ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого. Надано дозвіл лише на проведення обшуку в автомобілі марки «Toyota RAV -4» з н.з. « НОМЕР_1 » номер шасі: НОМЕР_2 , власником якого згідно картки реєстрації транспортного засобу є ОСОБА_9 , з метою відшукання наркотичних засобів, психотропних речовин, посуду (пляшок, тарілок, колб, чашок, тощо), вагів, речових різного походження, консистенції, та предметів, які вилучені законом з обігу, мобільних телефонів, сім карт, банківських карт, які належать ОСОБА_15 . Тобто, вказаною ухвалою було надано дозвіл лише на обшук зазначеного транспортного засобу, а не дозвіл на його вилучення.

При цьому, ОСОБА_9 не є підозрюваною, та відповідно до клопотання, вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_9 , а тому обмеження останньої в користуванні «Toyota RAV -4» не є співмірним та розумним на даному етапі розгляду провадження.

Крім цього, в клопотанні зазначено, що автомобіль є речовим доказом у справі, при цьому не зазначено, що цей доказ підтверджує.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі, що вказаний автомобіль є майном, здобутим злочинним шляхом, яке підлягає спеціальній конфіскації, є безпідставним, оскільки ні з матеріалів провадження, ні в судовому засідання не було надано жодних належних доказів, які б могли підтвердити вказані обставини і в клопотанні така обставина не зазначалася.

З огляду на викладене доводи апелянта, є безпідставними, необґрунтованим та не знайшли своє підтвердження при дослідженні клопотання прокурора.

Висновки слідчого судді щодо часткового задоволення клопотання відповідають матеріалам доданих до клопотання так і вимогам КПК України, не оскаржується власником майна, тому посилання прокурора в апеляційній скарзі про необхідність накладення арешту ще і шляхом заборони користування ним, не найшло свого підтвердження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Полтавської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 квітня 2022 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4