ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/885/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/367/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей 2005 та 2011 року народження, працюючого ковалем на ПАО «Дніпроспецсталь», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком на 2 місяці, а саме, до 26 липня 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України -,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного УП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 при невстановлених слідством обставинах, у невстановлений час та місці, маючи умисел на незаконне зберігання вибухових речовин та вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу придбав шляхом привласнення знайденого вогнепальну зброю, а саме:

- предмет, зовні схожий на автомат «АКСУ-74», з маркуванням на затворному механізмі « НОМЕР_1 », з явними ознаками зміни цифр маркування;

- бойову гранату ф-1 без запобіжної чеки та у ржавому стані вагою приблизно 442 грама.

Після чого, ОСОБА_7 , діючи умисно та незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі, порушуючи положення ст. 39 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, переніс вибухові речовини та вогнепальну зброю до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжував їх зберігати до 20 травня 2022 року.

В подальшому, 20 травня 2022 року, вході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 співробітниками поліції, у ОСОБА_7 було вилучено:

- предмет зовні схожий на автомат «АКСУ-74», з маркуванням на затворному механізмі « НОМЕР_1 », з явними ознаками зміни цифр маркування;

- бойову гранату ф-1 без запобіжної чеки та у ржавому стані вагою приблизно 442 грама.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у придбанні та зберіганні вибухових речовин та вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

8 березня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 6-7).

20 травня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 45-46).

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та можливість їх попередження шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний не судимий, працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, є членом Запорізької обласної громадської організації «Асоціація пошукових загонів Запорізької області».
В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.
В обґрунтування зазначає, що слідством під час проведення досудового розслідування встановлено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і подальшого покарання у вигляді від 3 до 7 років реального позбавлення волі, ОСОБА_7 може умисно ухилятись від явки в органи досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Крім того, вказує, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 зможе незаконними засобами впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме, примушувати їх до дачі неправдивих показів на його користь, що перешкодить встановленню істини під час досудового та судового слідства.
Також зазначає, що обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення свідчать про те, що він вчинив тяжкий злочин, зокрема, під час воєнного стану, що свідчить про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зауважує, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства підозрюваного забезпечить запобіганням спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню, а також гарантувати виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вказує, що соціальні та родинні зв`язки підозрюваного є не настільки міцними та впливовими на поведінку останнього, щоб утримати його від продовження злочинної діяльності та гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, належну процесуальну поведінку, запобігти ризику втечі як особі, якій загрожує кримінальне покарання за тяжкий злочин.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, відповідно до якої задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, але вказав, що докази порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом та перешкоджання досудовому розслідуванню у сторони обвинувачення відсутні.

Захисник адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що підозрюваний не порушує умов перебування під домашнім арештом, з`являється за викликом слідчого, поняті допитані, підозрюваний продовжує працювати.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" поняття "обґрунтована підозра", - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Таким чином, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, що дає підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інше кримінальне провадження, тобто саме ці ризики, є реальними.
Доводи прокурора з приводу наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на думку колегії суддів є необґрунтованими та не підтвердженими, оскільки як вбачається із матеріалів, доданих до клопотання, свідки та підозрюваний ОСОБА_7 прямо не знайомі між собою, не є родичами та від них не надходили заяви до органу досудового розслідування щодо погроз відносно них з боку підозрюваного.
Посилання прокурора на те, що запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо тільки шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, офіційно працевлаштований на ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь», є пенсіонером, має двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, є членом Запорізької обласної громадської організації «Асоціація пошукових загонів Запорізької області».
Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині посилання на тяжкість інкримінованого злочину, оскільки необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю злочину та суворістю передбаченого за нього покарання, тому що тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не покаранням за вчинений злочин.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком на 2 місяці, а саме, до 26 липня 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 331/885/22