Справа № 307/1315/22
Провадження № 1-кп/307/102/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 2.04.2022 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з вищою освітою, неодруженого, який працює фізичною особою-підприємцем, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.ч.1, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , в лютому 2022 року, в невстановлені досудовим розслідуванням більш точні дати та часу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на виготовлення підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме, виготовленні завідомо підробленої довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданої на його ім`я, яке посвідчене головою МСЕК «Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_2 в мережі інтернет відшукав зразок довідки серії 12 АА, №491919, яка видається Міністерством охорони здоров`я України до акту огляду медико-соціальною експертною комісією та відтиск печатки КП «Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради», яку за допомогою комп`ютера наніс на довідку та роздрукував на кольоровому принтері, після чого заповнив кульковою ручкою свої анкетні дані та відомості, що він являється інвалідом другої групи з дитинства, безтерміново. При цьому, згідно відповіді КП «Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради», за вихідним №344 від 06.04.2022 року, зазначається, що ОСОБА_3 у МСЕК Полтавської області не оглядався довідка до акту МСЕК серії 12 АА, №491919 МСЕК Полтавської області не видавалась, а також лікар ОСОБА_5 в установі не працює та не працював.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст.358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім цього 1 квітня 2022 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України «Солотвино», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Сігетська, 88 усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду завідомо підроблений документ, а саме довідку серії 12 АА, №491919 від 23 січня 2022 року видану МСЕК КП «Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради», що він являється інвалідом другої групи інвалідності з дитинства, достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання такого документу та, що такий є підробленим і на підставі якого відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та постанови КМУ №399 він має право виїхати з території України, чим здійснив використання завідомо підробленого документу.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_6 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим ОСОБА_3 зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків за ч. 1, 4 ст. 358 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Прокурором зазначено клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно обвинувального акту, потерпіла сторона до кримінального провадження в порядку ч.3 ст. 55 КПК України не залучалася.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним проступків, дані про особу винного, який на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення проступків, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених проступків, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч.ч. 1, 4 ст.358 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальних витрат немає.

Питання щодо речового доказу вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700, 00 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ: довідку серії 12 АА №491919 опечатану в експертний пакет №3052495, який згідно постанови дізнавача від 2.04.2022 року зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000146, залишити при матеріалах кримінального провадження зібраних під час досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1