СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1997/22
пр. № 1-кп/759/753/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000297 від 28.01.2022 р. стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні дітей не має, офіційно не працюючого, раніше судимого:
-23.04.2014р. Малинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 22.05.2017 року умовно достроково звільнений від відбування покарання призначеного вироком Малинського районного суду Житомирської області від 23.04.2014 року за ст. 186 ч.2 КК України, на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 18 днів,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 28.01.2022р., приблизно о 08 годині, перебуваючи на зупинці електропотягу «Білічі» шляхом знахідки на пероні незаконно придбав предмети зовні схожі на набої у кількості 15 шт., тим самим порушив Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року.
Тобто ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та носіння вибухових пристроїв та боєприпасів, почав незаконно носити в правій кишені своєї куртки предмети зовні схожі на набої у кількості 15 шт., в цілях особистого використання.
28.01.2022 року, о 13 год. 24 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, у якого під час особистого обшуку було вилучено 15 предметів зовні схожі на набої.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-22/4213-БЛ від 31.01.2022 року, надані на дослідження 15 патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї.
Дані патрони виготовлені промисловим способом, є бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39мм, що споряджені оболонковими кулями «ПС» зі сталевим осердям. Дані патрони призначені для зброї відповідного типу, виду та калібру, а саме автоматів «АК-74», «АК-74У», «АКС-74», кулемету «РПК», даний перелік не є вичерпним, патрони придатні до стрільби.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину. Так, показав, що 28.01.2022р. на зупинці електропотягу «Білічі» він знайшов патрони, що були замотані у ганчірку, які в наступному поклав до кишені своєї куртки. За деякий час був затриманий працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, утриманців не має. Також суд бере до уваги те, що кримінальним правопорушенням майнову шкоду не завдано.
Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Враховуючи вищенаведене, а також позицію прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якими він визнається винуватим у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.
Цивільний позов відсутній.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які полягають у проведенні судової експертизи № СЕ-19/111-22/4213-БЛ від 31.01.2022, вартістю 858,10 грн., відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .
Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжні заходи в ході досудового розслідування та під час судового провадження не застосовувались.
Керуючись ст. ч.2 ст.186, ст.ст.50, 65- 67, 75,76, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Речові докази: 15 (п`ятнадцять) патронів - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведену експертизу на користь держави у розмірі 858,10 грн. (Вісімсот п`ятдесят вісім грн.,10 коп.).
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1