ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/9083/19
Провадження № 1-кс/4910/21/19
У Х В А Л А

24 травня 2022 рокум. Київмісто Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

здійснивши у відкритому судовому в залі суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні корупційних злочинів,

в с т а н о в и в :

1. На розгляді Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження (справа № 760/9083/19) за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час підготовчого судового засідання на обговорення учасників судового провадження колегією суддів винесено питання про притягнення адвоката ОСОБА_15 до дисциплінарної відповідальності за те, що останній, в порушення Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон), Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 (далі Правила адвокатської етики), з метою затягування кримінального провадження, ухилився від виконання обов`язків адвоката, своїми неправомірними діями примусив клієнта відмовитися від послуг захисника та без поважних причин не прибув у судове засідання.

2. Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 ініціативу суду підтримав повністю.

Присутні в судовому засіданні захисники: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проти притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності заперечували. Обвинуваченні: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтримали позицію своїх захисників. Обвинувачений ОСОБА_11 від висловлення власної думки утримався.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_16 , будучи належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судові засідання систематично не прибуває без поважних причин. Також у судове засідання 24.05.2022 без повідомлення причин не прибув другий захисника ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_15 . Захисник цього ж обвинуваченого за призначенням - адвокат ОСОБА_17 не прибув у судове засідання з причин, визнаних судом поважними.

Представник потерпілого АТ «Укрзалізниця», будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не прибув, проте 11.09.2020 направив клопотання про проведення судових засідань за його відсутності (т. 2 а.с. 60).

У даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_14 здійснюється спеціальне судове провадження, тому про дату, час і місце розгляду справи його повідомлено в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 323 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе вирішення питання про притягнення адвоката ОСОБА_15 до дисциплінарної відповідальності у відсутність учасників судового провадження, які не прибули у судове засідання.

3. Історія кримінального провадження
3.1. 16.09.2019 на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 09.09.2019 до Вищого антикорупційного суду передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000330 від 20.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України. Відповідно до обвинувального акта до участі у справі в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_11 залучено адвоката ОСОБА_16 на підставі договору про надання правової допомоги.

3.2. 17.10.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000460 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (т. 7 а.с. 1, 6).

3.3. Ухвалою суду від 26.01.2021 матеріали кримінального провадження за № 0000330 від 20.09.2016 об`єднано в одному провадженні з матеріалами кримінальним провадженням № 0000460 від 05.12.2016 (т. 8 а.с. 167).

3.4. 10.08.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000810 від 21.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України (т. 9 а.с. 1, 4).

3.5. Зі змісту обвинувальних актів та реєстрів матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000330 та № 0000810 вбачається, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , як співучасникам, інкриміновано вчинення одного кримінального правопорушення. Але на стадії досудового розслідування постановою прокурора від 21.08.2018 матеріали кримінального провадження № 0000810 були виділені з кримінального провадження № 0000330 у зв`язку з міжнародним розшуком ОСОБА_14 .

З огляду на викладене, ухвалою суду від 18.02.2021 матеріали кримінального провадження № 0000810 від 21.08.2018 об`єднано в одному провадженні з матеріалами об`єднаних кримінальних проваджень № 0000330 та № 0000460 (т. 16 а.с. 34, додаток до ухвали № 1).

Таким чином, в даному провадженні судом об`єднано кримінальні провадження № 0000460, № 0000330 та № 0000810. Разом із цим, останні два кримінальні провадження, за версією сторони обвинувачення, стосуються одного кримінального правопорушення, інкримінованого групі осіб у складі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Починаючи з 18.02.2021 у згаданому об`єднаному кримінальному провадженні триває підготовче судове засідання. Призначені у справі судові засідання неодноразово відкладалися, у тому числі у зв`язку із неприбуття до суду захисників без поважних причин, зокрема адвоката ОСОБА_16 .

3.6. 14.12.2021 судом постановлено ухвалу, якою Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві доручено призначити ОСОБА_11 адвоката для здійснення захисту у кримінальній справі № 760/9083/19 та забезпечити безперервну участь призначеного захисника незалежно від подальшої участі у судовому засіданні захисника, обраного обвинуваченим (т. 21 а.с. 189, додаток № 2).

Зазначене рішення суду вмотивоване тим, що не дивлячись на те, що в обвинуваченого ОСОБА_11 є захисник ОСОБА_16 , з якою у нього укладено договір про надання правової допомоги, пасивна поведінка останньої, що проявляється в ігноруванні судових засідань, порушує право ОСОБА_11 на захист, що не повинно залишитись поза увагою суду.

На виконання зазначеної ухвали керівником згаданого Регіонального центру видано доручення для надання безоплатної правової допомоги від 18.12.2021 № 026?00104114 адвокату ОСОБА_17 (т. 21 а.с. 196, додаток № 3).

3.7. 21.12.2021 обвинувачений ОСОБА_11 звернувся до суду із заявою про відмову від захисника за призначенням ОСОБА_17 з тих мотивів, що його захист забезпечено адвокатом ОСОБА_16 . Проте згадана заява судом була відхилена (т. 21 а.с. 230, 236). Аналогічні заяви подавалися ОСОБА_11 та були відхилені 25.01.2022, 11.05.2022 (т. 22 а.с. 106, 123, 154, т. 23 а.с. 102).

Відхиляючи зазначені заяви, суд зазначив, що неодноразова відмова від захисника за призначенням без обґрунтування своєї правової позиції або ж із повторенням одних і тих же підстав може свідчити про зловживання обвинуваченого своїми правами з метою затягування розгляду.

Додатково, з ініціативи адвоката ОСОБА_16 , обвинувачений ОСОБА_11 15.02.2022 направив до суду клопотання, в якому повідомив, що забороняє адвокату ОСОБА_17 «у будь-якій формі висловлювати позицію захисту у судовій справі» (т. 22 а.с. 168?173, додаток № 4). Наряду із тим, що адвокат ОСОБА_16 продовжує ігнорувати судові засідання, наведені вище дії обвинуваченого розцінені судом як зловживання процесуальними правами з метою затягування кримінального провадження.

3.8. 16.05.2022 на адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_15 про ознайомлення з матеріалами судового провадження, до якого додано копію ордера на надання правової (правничої) допомоги від 16.05.2022, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 15/05/22 від 15.05.2022, укладеного з ОСОБА_11 (т. 23 а.с. 129?133, додаток № 5). Копія самого договору в матеріалах справи відсутня.

3.9. 16.05.2022 захисник ОСОБА_15 вперше прийняв участь у судовому засіданні, відводів до колегії суддів не мав, хоча підтримав заяву про відвід захисника ОСОБА_9 , яка ухвалою суду залишена без розгляду як повторний відвід. Зазначене судове засідання відкладено у зв`язку із вичерпанням визначеного для нього часу (т. 23 а.с. 144, 161, 203, додаток № 6).

3.10. 23.05.2022 захисник ОСОБА_15 був присутній у судовому засіданні, під час якого приймав активну участь в обговоренні заяв та клопотань, які вирішувалися судом, також скористався своїм правом заявлення відводу колегії суддів тощо. Наприкінці судового засідання, а саме після залишення без розгляду його заяви про відвід колегії суддів, адвокат ОСОБА_15 вчинив дії, які змусили його підзахисного ОСОБА_11 повідомити суду про вимушену відмову від захисника ОСОБА_15 (т. 23 а.с. 234, додаток № 7).

3.11. Не дивлячись на те, що судом не було прийнято відмови обвинуваченого ОСОБА_11 від захисника ОСОБА_15 , в наступне судове засідання 24.05.2022 останній не прибув без поважних причин.

3.12 Зазначена поведінка адвоката ОСОБА_15 є зайвим підтвердженням обраної обвинуваченим та його захисником ОСОБА_16 тактикою, направленою на затягування судового розгляду. Це також вбачається з того, що адвокати ОСОБА_16 та ОСОБА_15 є пов`язаними між собою спільною юридичною практикою. Так, в матеріалах справи міститься довіреність ОСОБА_16 , видана 01.02.2021, на підставі якої її представник (помічник) ОСОБА_15 вже ознайомився з матеріалами даного кримінального провадження (т. 16 а.с. 71, додаток № 10).

4. Правове обґрунтування та мотиви суду
4.1. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав, для порушення перед відповідним органом питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_15 , суд виходить з наступного.

4.2. Одним із суб`єктів сторони захисту в кримінальному провадженні є захисник. Відповідно до частини першої статті 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом є фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. У частині першій статті 6 Закону вказується, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, установлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Підозрюваному, обвинуваченому забезпечується конституційне право на вільний вибір захисника (ст. 59 Конституції України). Свобода вибору захисника знаходить свій прояв як у можливості запрошення до участі в кримінальному провадженні будь-якої особи, яка відповідає встановленим законом вимогам, так і можливості відмовитися від участі захисника чи замінити його на іншого на будь-якому етапі кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 54 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений наполягає на відмові від захисника, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані організувати зустріч захисника з підозрюваним, обвинуваченим. У разі якщо підозрюваний, обвинувачений особисто та безпосередньо повідомляє захиснику про небажання мати захисника, заміну захисника після конфіденційної розмови із захисником, така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії або журналі судового засідання.

Частиною третьою згаданої статті передбачено, що питання прийняття відмови обвинуваченого від захисника вирішується уповноваженою особою, тобто на стадії судового провадження судом.

Разом з цим, системний аналіз правових положень щодо права обвинуваченого мати захисника, закріплених в ч. 1 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 42, п. 2 ч. 1 ст. 49, 52 КПК України, дає підстав дійти висновку, що участь захисника є обов`язковою те тільки у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, а й в інших кримінальних провадженнях, в яких обвинувачений наполягає на участі захисника.

4.3. Пленум Верховного Суду України в постанові № 8 від 24.10.2003 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» зазначив, що відмова від захисника можлива на будь-якій стадії процесу лише за ініціативою підсудного. Вирішуючи питання про прийняття такої відмови, суд має з`ясувати, чи не є вона вимушеною (наприклад, у зв`язку з неявкою захисника в судове засідання) і як у подальшому підсудний здійснюватиме свій захист - самостійно чи за допомогою іншого захисника. Установивши вимушеність відмови, суд вживає передбачених законом заходів до забезпечення участі захисника у справі.

Виходячи з цього, реалізація даного права повинна здійснюватися лише за наявності певних умов, а саме: відмова від захисника має бути добровільною і надходити від підозрюваного, обвинуваченого. При відмові від конкретного захисника цим особам має бути надана реальна можливість його заміни іншим захисником. Утім зазначені умови не вичерпують усіх передбачених законом вимог до забезпечення права на захист при відмові підозрюваного, обвинуваченого від захисника.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄСПЛ) закріплено право на практичну та ефективну юридичну допомогу. Визнаним на рівні практики Європейського суду з прав людини є те, що право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення на ефективний захист становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду. Про це свідчить ряд рішень у справах, як-от: «Шабельник проти України», «Чопенко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України». І хоча, як зазначається в рішеннях ЄСПЛ, таке право не є абсолютним, воно становить одну з таких засад.

4.4. Належне надання професійної правничої допомоги апріорі презюмує конструктивну взаємодію між адвокатом і клієнтом за дотримання заборони щодо недопустимості ототожнення адвоката із клієнтом (яка детально розтлумачена у рішенні Ради адвокатів України № 49 від 05.08.2020).

Положеннями статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Згаданий договір може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором.

Згідно вимог ст. 32 Правил адвокатської етики адвокат має право в будь-який час достроково (до завершення виконання доручення) розірвати договір з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, в односторонньому порядку на умовах, передбачених договором. Договір про надання правової допомоги, укладений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, припиняється у разі зупинення та/або анулювання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, крім випадку укладення договору з адвокатським бюро чи адвокатським об`єднанням. У цьому разі головою адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання здійснюється заміна адвоката.

Відповідно до ст. 8 Правил адвокатської етики адвокат повинен поважати свободу вибору клієнтом захисника своїх прав (представника чи особи, яка надає йому професійну правничу (правову) допомогу), і не перешкоджати в реалізації цієї свободи.

Статтею 42 вказаних Правил визначено, що представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил.
За приписами статті 44 Правил адвокатської етики під час здійснення професійної діяльності в суді адвокат повинен бути добропорядним, поводити себе чесно та гідно, стверджуючи повагу до адвокатської професії. Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.
4.5. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний, зокрема: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Пунктом четвертим частини другої згаданої статті передбачено, що адвокату забороняється відмовлятися від надання правової допомоги, крім випадків, установлених законом.

Разом з цим, частина 4 статті 47 КПК України передбачає певні винятки із заборони відмовлятися від надання правової допомоги. Так, захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках:

1) якщо є обставини, які згідно з цим Кодексом виключають його участь у кримінальному провадженні;

2) незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника;

3) умисного невиконання підозрюваним, обвинуваченим умов укладеного з захисником договору, яке проявляється, зокрема, у систематичному недодержанні законних порад захисника, порушенні вимог цього Кодексу тощо;

4) якщо він свою відмову мотивує відсутністю належної кваліфікації для надання правової допомоги у конкретному провадженні, що є особливо складним.

4.6. Водночас варто зазначити, що тягар доказування факту, який є підставою для відмови від виконання своїх обов`язків, покладається на адвоката захисника. Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, адвокатом ОСОБА_15 відповідного договору або витягу з нього до справи не приєднано, що позбавляє суд можливості переконатися у тому, що одностороннє розірвання такого договору передбачено його умовами. Разом з цим, у будь-якому разі кримінальне процесуальне законодавство забороняє адвокату свавільно (на свій розсуд) відмовляти від надання правової допомоги, навіть якщо таке положення відображено в умовах складеного ним договору про надання такої допомоги.

4.7. Окрім того, з огляду на формулювання ст. 47 КПК України встановлення волевиявлення клієнта є обов`язковим і має враховуватися при прийнятті рішення за заявою/клопотанням захисника. Аналогічне положення закріплено в ст. 54 КПК України, яка регламентує порядок відмови обвинуваченого від захисника або його заміни.

4.8 З. огляду на викладене, положення ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. 32 Правил адвокатської етики щодо розірвання договору про надання правової допомоги у кримінальному процесі застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать Кримінальному процесуальному кодексу України.

4.9. Таким чином, захисник після його залучення до справи, окрім випадків, передбачених ч. 4 ст. 47 КПК України, не має право відмовитися від виконання своїх обов`язків та в односторонньому порядку розірвати договір про надання правової допомоги, у тому числі з підстав, визначених цим договором.

4.10. Для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення адвоката ОСОБА_15 до дисциплінарної відповідальності необхідно дослідити перебіг судового засідання за 23.05.2022.

4.10.1. Так, відповідно до журналу судового засідання та технічного запису судове засідання розпочалося о 14:25 (т. 23 а.с. 234, додаток № 7).

4.10.2. На початку судового засідання від захисника ОСОБА_15 та інших учасників судового провадження заяв про відвід колегії суддів не надходило.

4.10.3. Захисник ОСОБА_15 прийняв участь в обговоренні клопотань інших учасників судового провадження (о 14:33).

4.10.4. Далі під час судового засідання судом не було задоволено заявлених ОСОБА_15 : 1) клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із відсутністю іншого захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_17 , від послуг якого, до речі, цей обвинувачений відмовився (о 14:41) та 2) заяви захисника про відвід колегії суддів (о 15:17).

4.10.5. У подальшому ОСОБА_15 прийняв участь в обговоренні клопотань інших захисників про закриття кримінального провадження.

4.10.6. Після повернення колегії суддів з нарадчої кімнати та оголошення резолютивної частини ухвали про відмову у задоволенні клопотань щодо закриття кримінального провадження та продовження судового засідання (о 16:06) захисник ОСОБА_15 звернувся до суду із заявою, в якій зазначив про відмову від надання правової допомоги своєму клієнту, зазначивши: «…нажаль, те що відбувається в судовому засіданні за моєї участі, я не бачу тут процесу…, …тому мною прийняте рішення про одностороннє розірвання договору про надання правової допомоги, я більше не представляю інтереси ОСОБА_18 ».
4.10.7. У відповідь на заяву ОСОБА_15 його підзахисний ОСОБА_11 , приймаючи участь у засіданні в режимі відеоконференції, повідомив, що наміру відмовлятися від послуг захисника він не має.

4.10.8. Після надання адвокату ОСОБА_15 та обвинуваченому ОСОБА_11 часу для конфіденційного спілкування судове засідання було продовжено, під час якого обвинувачений ОСОБА_11 заявив, що після наведених адвокатом доводів (щодо одностороннього розірвання договору про надання правової допомоги) відмовляється від послуг адвоката ОСОБА_15 .

Тобто відмова від захисника не стала результатом волевиявлення самого обвинуваченого, а була обумовлена поведінкою захисника, який без передбачених законом підстав, без узгодження із своїм клієнтом та несподівано для останнього, в порушення присяги адвоката України та Правил адвокатської етики, відмовився він надання правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_11 .

4.10.9. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відмова обвинуваченого ОСОБА_11 від захисника ОСОБА_15 є вимушеною та такою, що суперечить положенням процесуального закону, тому з урахуванням наведених в пунктах 4.3. та 4.9 даної ухвали правових висновків, колегія суддів прийняла процесуальне рішення, яким не прийняла відмову обвинуваченого ОСОБА_11 від захисника та відмову адвоката ОСОБА_15 від виконання його обов`язків, про що було постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, та роз`яснила адвокату ОСОБА_15 його обов`язок прибувати у наступні судові засідання. Чергове судове засідання було призначено на заздалегідь погоджену дату, а саме на 24.05.2022, про що були повідомлені учасники судового засідання, зокрема захисник ОСОБА_15 (т. 23 а.с. 234, додаток № 7).

4.11. В судове засідання 24.05.2022 захисник ОСОБА_15 не прибув (т. 23 а.с. 248, додаток № 9), обмежившись лише тим, що направив до суду письмову заяву, в якій зазначив, що він не погоджується із процесуальними рішеннями, ухваленими колегією суддів, відмовляється їх виконувати та відмовляється від виконання своїх обов`язків захисника у кримінальному провадженні (т. 23 а.с. 239, додаток № 8).

Втім, незгода учасників судового провадження, зокрема захисника, з прийнятими судом процесуальними рішенням об`єктивно не є підставою для ігнорування судових викликів та неприбуття в судове засідання, а може бути предметом розгляду в апеляційному провадженні (ч. 2 ст. 392 КПК України). Тому колегія суддів вважає, що 24.05.2022 захисник ОСОБА_15 за повідомленням суду не прибув у судове засідання без поважних причин.

У відповідності до ч. 1 ст. 324 КПК України якщо в судове засідання не прибув за повідомленням захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду. Одночасно, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора або адвоката, які не прибули, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності.

5. Висновки суду
5.1. Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що будучи на підставі ордеру про надання правової (правничої) допомоги від 16.05.2022 залученим до участі у справі № 760/9083/19 в якості захисника ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні двох тяжких корупційних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, адвокат ОСОБА_15 в судовому засіданні 23.05.2022, в порушення вимог ст. ст. 21, 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 32 Правил адвокатської етики та положень ст. 47 КПК України, без погодження зі своїм клієнтом та безпідставно відмовився від виконання обов`язків захисника, чим порушив право ОСОБА_11 на отримання належної правової допомоги та змусив підзахисного подати заяву про відмову від захисника.

Окрім того, залишаючись захисником обвинуваченого ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_15 , будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в порушення ч. 2 ст. 47 КПК України, без поважних причин не прибув за викликом суду в судове засідання, яке було призначено 24.05.2022 о 14:00.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, у діях адвоката ОСОБА_15 вбачаються ознаки дисциплінарних проступків, що полягають у порушенні правил адвокатської етики та у неналежному виконанні свого професійного обов`язку, у тому числі щодо прибуття в судове засідання.
5.2 Згідно із ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката зокрема є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 01.07.2014 у справі «S.A.S. проти Франції», п. 66, визначив, що «зловживання правом» - це шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.
До повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належить, зокрема, здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів (п. 4 ч. 5 ст. 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
5.3. ОСОБА_15 здійснює приватну адвокатську діяльність на підставі свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 10465/10, виданого 07.02.2022 Радою адвокатів Київської області, та обліковується у Раді адвокатів Київської області (т. 23 а.с. 132), тому питання притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності має вирішуватися відповідною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури.
5.4. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне порушити перед органом, що згідно із законом уповноважений притягати адвоката до дисциплінарної відповідальності, питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_15 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 138, 324 КПК України, ст. ст. 34, 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,

п о с т а н о в и в :

Порушити перед органом, що згідно із законом уповноважений притягати адвоката до дисциплінарної відповідальності, питання про дисциплінарну відповідальність ОСОБА_15 з підстав, наведений в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті висунутого обвинувачення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3