Справа № 487/2113/22
Провадження № 1-кп/487/561/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000857 від 14.06.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України при наступних обставинах.
У невстановлений під час досудового розслідування час та місці,і ОСОБА_4 знайшов вибуховий пристрій, який в подальшому незаконної зберігав у квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу, до моменту його вилучення працівниками поліції.
У період часу з 09:15 до 11:20 21.04.2022, під час проведення обшуку; квартири за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено корпус гранати типу Ф1 в кількості 1 одиниця, який згідно висновку експерта є корпусом ручної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, належить до категорії «вибухові речовини» та придатний до вибуху при наявності засобів підриву.
12.07.2022 року між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду кримінального провадження у повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинний понести за вчинений злочин, а саме 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України , від відбування призначеного покарання обвинувіаченого звільнити з іспитовим строком 1 рік, поклавши обов`язки, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Вимогами ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та розуміє, що наслідком укладання та затвердження даної угоди є обмеження його права на оскарження вироку.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Фактичні підстави для визнання винуватості судом перевірені шляхом дослідження доказів наданих стороною обвинувачення.
Обвинувачений погодився на призначення йому узгодженого покарання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченій узгодженого ними покарання.
Таким чином, суд вважає встановленим в судовому засіданні той факт, що своїми умисними діями, які виражені в незаконному придбанні та зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу., ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України та йому має бути призначене узгоджене сторонами покарання у виді 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік, яке відповідає вимогам закону та особі обвинуваченого, є достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Речовий доказ, корпус ручної гранати Ф-1, знищити.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену 12.07.2022 року угоду між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік, поклавши обов`язки, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ, корпус ручної гранати Ф-1, знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_1