Справа № 129/2359/22
Провадження по справі № 1-кп/129/552/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" жовтня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000081 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юрківці Могилів-Подільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, учасника бойових дій, несудимого, на утриманні неповнолітні діти 2012, 2009 р. н., в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

установив:

21.03.2022 близько 08:00 год. капітан ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду начальника відділення персоналу штабу, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, тимчасово ухилився від проходження військової служби, та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженнямвійськової служби, доки 28.03.2022 добровільно не прибув до військової частини НОМЕР_1 .За вказане протиправне діяння, ОСОБА_4 постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 08.04.2022, визнано винуватим у скоєнні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, та протягом 2022 року у капітана ОСОБА_4 виник повторний злочинний умисел тимчасово незаконно ухилитися від проходження військової служби.Реалізуючи свій повторний злочинний умисел, капітан ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних нормативно - правових актів, з метою тимчасового незаконного ухилення від військової служби, без поважних причин, в умовах воєнного стану, повторно протягом року 30.05.2022 близько 08:00 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до 06.06.2022 ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , не пов`язуючи його із проходженням військової служби, доки 06.06.2022 добровільно не прибув до військової частини НОМЕР_1 .
ОСОБА_4 21.06.2022 об 08:00, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, повторно протягом року 21.06.2022 близько 08 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до 04.07.2022 ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , не пов`язуючи його із проходженням військової служби, доки 04.07.2022 добровільно не прибув до військової частини НОМЕР_1 .Він же, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, повторно протягом року 12.07.2022 близько 08:00 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до 19.07.2022 ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , не пов`язуючи його із проходженням військової служби, доки 19.07.2022 добровільно не прибув до військової частини НОМЕР_1 .
За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.
Вину визнав повністю, щиро розкаявся і дапв суду показання про те, що він з 1991 року є військовослужбовцем, має звання капітан, обіймав посаду начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , з особистих негараздів тричі без поважних причин та дозволу командирів в умовах воєнного стану ухилявся від проходження служби, вчасно не з`являвся на службу тричі поспіль: 21.03.2022 - прибув до військової частини 28.03.2022, 30.05.2022 р. - прибув до військової частини НОМЕР_2 , 12.07.2022 прибув до військової частини 19.07.2022, в періоди ухилення від військової служби проводив час на власний розсуд за місцем свого тимчасового проживання в АДРЕСА_4 , а також по АДРЕСА_3 . На даний час бажає продовжити свою службу в ЗСУ.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, ОСОБА_4 роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає щире каяття та сприяння встановленню дійсних обставин справи, відсутність у нього судимості, позитивні характеристики з місця служби та проживання, наявність неповнолітніх дітей на утриманні 2012, 2009 р.н. на утриманні, статус учасника бойових дій; також суд приймає до уваги особу ОСОБА_4 , який є фізично здоровим, працездатним, бажає продовжити службу у Збройних Силах України, є учасником бойових дій, захищав цілісність та державний суверенітет України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має двох неповнолітніх дітей, вперше скоїв злочин, за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.5 ст. 407 КК України, у виді штрафу.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 обирати, оскільки таке клопотання прокурором не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, призначити із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень).

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: