Справа № 342/1148/19
Провадження № 11-кп/4808/121/22
Категорія ч.1 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2021 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лука, Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який депутатом не обирався, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту без позбавленням права керування транспортними засобами.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 27.08.2019 року в справі №342/1013/19 (провадження 1-кс/342/341/2019) на мотоцикл марки «Альфа», червоного кольору, без реєстраційного номеру, об`єм двигуна 108 см.3, номер двигуна 1Р52FMN1112040, яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_7 , та мотоциклетний шолом чорного кольору (зберігаються на майданчику Відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що за адресою: вул. Героїв Євромайдану, 5 м. Городенка Івано-Франківська область) скасовано.

Цивільний позов законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 задоволено повністю: стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 17061 грн. 46 коп. на відшкодування майнової шкоди та 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1256 грн. 08 коп. за проведення експертизи.

Вирішено питання речових доказів.

2. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, чим спричинив потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

25.08.2019 приблизно о 02 годин 30 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює здатність належним чином реагувати на зміну дорожньої обстановки, рухався мотоциклом марки «ALPHA» ділянкою дороги по вул. Галицькій в с. Семенівка, Городенківського району. При цьому ОСОБА_7 не мав посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а мотоцикл марки «ALPHA» не був зареєстрованим у визначеному законом порядку. Технічний стан мотоцикла не відповідав вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, правил технічної експлуатації, а саме мало місце не спрацювання гальмівного механізму переднього колеса через недостатній натяг тросу приводу, а також відсутність всіх деталей гальмівного механізму заднього колеса. Вказані несправності носять експлуатаційний характер і водій мав можливість їх виявити до настання ДТП, оскільки при застосуванні водієм екстреного гальмування відсутнє сповільнення та подальша можливість зупинки мотоцикла. У цей час у попутному з мотоциклом напрямку, попереду лівим узбіччям йшла група пішоходів: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Водій ОСОБА_7 не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого втратив керованість мотоциклом, виїхав за межі проїзної частини ліворуч на узбіччя, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_9 . При цьому водій ОСОБА_7 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.1.2, згідно якого в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів; підпункти «а» та «б» п.2.1, які зобов`язують водія мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб; підпункт «б» п.2.3, який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; та підпункт «д» не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; підпункт «а» п.2.9, який вказує, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин; п.10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.1., у якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.3., який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п.31.4.1 а), який забороняє експлуатацію транспортних засобів за наявності технічних несправностей гальмівної системи коли змінено конструкцію гальмівних систем, вузли або окремі деталі не відповідають вимогам підприємства виробника. У результаті порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням відломків, які згідно висновку експерта №110 від 18.09.2019 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя.

Потерпілою від кримінального правопорушення є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, визнав частково.

3. Зміст апеляційної скарги:

- вважає, що вирок суду занадто суворий;

- обставини, що пом`якшують покарання: визнання вини в повному обсязі, щиросердечне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину, а також повне відшкодування потерпілій завданої матеріальної та моральної шкоди на час вступу вироку в законну силу та примирення ОСОБА_7 з потерпілою та її законним представником;

- до апеляційного суду потерпілою, її законним представником та адвокатом буде подано відповідні клопотання щодо відсутності матеріальних претензій та вирішення питання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 Кк України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, оскільки ОСОБА_7 з потерпілою помирилися та в останньої щодо обвинуваченого немає жодних претензій;

- ОСОБА_7 щиросердечно розкаявся у скоєному, пожалкував та навчений і покараний наріканням оточуючих;

- з урахуванням усіх обставин та характеристик суд мав можливість та законні підстави призначити обвинуваченому менш суворе покарання в межах санкції статті та не арештовувати останнього терміном на два місяці.

Просить вирок скасувати, а провадження закрити на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

4. Правові позиції сторін.

4.1. В засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений просив застосувати положення ст. 46 КК та закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

4.2. Прокурор проти доводів апелянта заперечив, наголосив, що кримінальне правопорушення скоєно в стані алкогольного сп`яніння, що виключає можливість застосування приписів ст. 46 КК України.

4.3. Потерпіла, її законний представник та адвокат в судове засідання апеляційного суду не з`явились. 15.02.2022 адвокат ОСОБА_14 подав від імені законного представника неповнолітньої ОСОБА_9 письмову Заяву щодо заперечення проти доводів апелянта, просив залишити вирок суду без змін, оскільки сторони не примирились, а потерпіла сторона має не задоволені матеріальні претензії до обвинуваченого.

Згодом на адресу апеляційного суду надійшли заяви від потерпілої та її законного представника (28.02.2022) та адвоката в інтересах потерпілої (02.03.2022) з повідомленням про примирення з обвинуваченим, повне відшкодування останнім завданої матеріальної, моральної шкоди та з клопотанням про закриття кримінального провадження і розгляд провадження за їх відсутності.

5. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково з огляду на таке.

5.1. Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційну скаргу суд переглядає в межах доводів апелянта (щодо можливості застосування приписів ст. 46 КК України, звільнення обвинуваченого від відбуття покарання та можливості його пом`якшення).

5.2. Підстави для застосування ст. 46 КК України відсутні з огляду на таке.

Перше. Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду (стаття 46 КК України).

Друге. Даними матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст.12 КК України (в редакції чинній на момент вчинення злочину) є злочином невеликої тяжкості. На час розгляду провадження апеляційним судом потерпіла та обвинувачений примирились (останній відшкодував завдані матеріальні та моральні збитки, вибачився перед потерпілою та щиро розкаявся у скоєному).

Однак, ДТП, що мала місце 25.08.2019, відбулась з вини водія ОСОБА_7 , який в момент наїзду на пішохода перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, достатніх правових підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 46 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілої немає.

5.3. Підстави для пом`якшення покарання.

Перше. Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Приписами ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Друге. Учинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості (ст.12 КК України в редакції, чинній на момент вчинення).

Матеріалами провадження підтверджено: цивільний позов законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 задоволено повністю (стягнуто 17061 грн. 46 коп. на відшкодування майнової шкоди та 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди). В цій частині вирок обвинуваченим не оскаржено.

Зі слів потерпілої, її законного представника та адвоката, обвинувачений з потерпілою примирились, остання жодних претензій (матеріальних, моральних) не має. За клопотанням письмових заяв в інтересах потерпілої (п.п. 4.3 цієї Ухвали) просили закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням сторін.

Апеляційний суд констатує, що наявність сукупності умов, наведених в п.п. 5.2 цієї Ухвали в даному конкретному випадку не є підставою для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення виключно з огляду на те, що останній скоїв ДТП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Третє. За таких обставин, апеляційний суд, з огляду на дискреційні повноваження, керуючись приписами статей 50 та 65 КК України, враховуючи клопотання в інтересах потерпілої про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням, дані про особу винного (щиро розкаявся, компенсував моральну та матеріальну шкоду за скоєне, примирився з потерпілою, попросив пробачення, вперше притягується до кримінальної відповідальності) та з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження вважає достатніми підстави для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання.

6. Висновки.

Апеляційний суд, з огляду на викладене, з урахуванням дискреційних повноважень, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючу обставини, а також з огляду на мету покарання (ч. 2 ст. 50 КК України), засади призначення покарання (ст. 65 КК України) та принцип співмірності остаточного покарання скоєному кримінальному правопорушенню, вважає за належне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в найнижчій межі санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень.

Саме таке покарання узгоджується з клопотаннями в інтересах потерпілої щодо закриття кримінального провадження та буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, співмірним скоєному, особі обвинуваченого, а також меті покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , попередження вчинення ним нових кримінальних проступків.

Це, на думку колегії суддів, відповідає нормі ст. 65 КК України щодо співмірності покарання тяжкості кримінального правопорушення, особі винного і обставинам, які пом`якшують (обтяжують) покарання.

Часткове задоволення апеляційної скарги становища обвинуваченого не погіршує (п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України), тому вирок суду першої інстанції належить змінити в частині призначеного покарання, оскільки призначене судом першої інстанції покарання суд, з огляду на фактичні обставини (примирення обвинуваченого з потерпілою) вважає неспівмірним скоєному, надмірно суворим з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5