Справа № 161/2988/22
Провадження № 1-кс/161/1397/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 28 липня 2022 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення слідчого про підозру, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 31.08.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В

22.02.2022 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення слідчого про підозру, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 31.08.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Захисник скаргу мотивує тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05.10.2021 в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 31.08.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, із зазначенням статей (частини статей) Закону України про кримінальну відповідальність, суперечить процесуальному законодавству, оскільки воно складено та вручено слідчим ОСОБА_5 без наявних на те повноважень, що, на думку захисника, є безумовною підставою для скасування повідомлення про підозру. Також, у повідомленні про підозру вказано необґрунтовану суму збитків чи шкоди, які ніби то завдав своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_4 , а також повідомлення про підозру не містить виклад обставин, які можуть переконати в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого злочину.

Скаржник ОСОБА_3 в судових засіданнях, які відбулися 12.04.2022, 31.05.2022, не заперечувала щодо розгляду скарги за відсутності підозрюваного ОСОБА_4 , при цьому подану скаргу підтримала та просила її задовольнити.

В подальшому скаржник в судові засідання, які були призначені на 07.07.2022, 20.07.2022, не з`явилася, подавала клопотання про відкладення судових засідань, а в судове засідання, яке призначене на 28.07.2022, не з`явилася з невідомих для суду причин, хоча належним чином, у спосіб, передбачений КПК України, була повідомлена про час та дату розгляду скарги.

Прокурор ОСОБА_6 у судових засіданнях, які відбулися 12.04.2022, 31.05.2022, заперечив щодо задоволення скарги, оскільки вона є безпідставною, водночас в судове засідання, яке призначене на 28.07.2022, не прибув, водночас подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, зазначивши, що заперечує у її задоволенні, повідомив, що 23.03.2022 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.

Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, зазначивши, що заперечує щодо її задоволення.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули на розгляд заяви, тому відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Оглянувши та дослідивши матеріали скарги з доповненнями та долучені до неї документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Повідомлення про підозру - процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності в органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення та є поєднаним із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності в них повноважень на прийняття такого рішення.

Частиною 4 статті 278 КПК України передбачено, що дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, у вчиненні якого підозрюється особа, невідкладно вносяться уповноваженою особою (слідчим, прокурором) до Єдиного реєстру досудових розслідувань .

Підозрюваним, у відповідності до норм Кримінально процесуального кодексу України є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Пунктом 16 ч.3 ст.42 КПК України надано право підозрюваному оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Тобто, подання скарги на повідомлення про підозру в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України, є реалізацією підозрюваним прав закріплених у ст.42 КПК України.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст.277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.

В Кримінальному процесуальному кодексі України відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру.

З аналізу положень ст.ст. 276-278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

1.Неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру;

- повідомлення про підозру складено слідчим, однак немає відмітки про погодження прокурором (дане повідомлення про підозру є недійсним з моменту його здійснення);
- зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного;
- підозра вручена не уповноваженою особою
2. Порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру;

- підставою для скасування повідомлення про підозру також є порушення порядку його вручення, (зокрема факт, що на момент вручення підозри, по кримінальному провадженню закінчився строк досудового розслідування);
- підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру (процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення уповноваженою особою).
3. Необґрунтованість підозри.

- повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст.277 КПК України, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК України є грубим порушенням права на захист;
- аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення;
- матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих. При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Водночас в рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.94 суд навів важливий критерій обґрунтованості підозри та її відмежування від кінцевого обвинувачення. Суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Слідчим суддею встановлено, що Другим (Третім) слідчим відділом (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 31.08.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

05.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

03.12.2021 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 31.08.2018 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, до шести місяців, тобто до 05.04.2022 включно для завершення проведення слідчих та процесуальних дій.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник вважає те, що підозра не містить доказів винуватості чи причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, правової кваліфікації кримінального правопорушення, із зазначенням статей (частини статей) Закону України про кримінальну відповідальність, в ній необґрунтовано суму збитків чи шкоди, які ніби то завдав своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_4 тоді як питання винуватості підозрюваного чи ні, встановлення суми збитків наразі вирішуватися не може слідчим суддею, причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину вбачається із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження №0000506.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що на час повідомлення про підозру ОСОБА_4 органом досудового розслідування, були зібрані наявні достатні докази про причетність особи до скоєння злочину, відповідальність за який передбачено ч.5 ст.191 КК України. При цьому, слідчим суддею перевірено чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують відомості щодо можливої причетності особи до вчинення злочину.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена ОСОБА_4 05.10.2021 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України (вручена 05.10.2021), повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Разом з тим, посилання захисника на те, що повідомлення про підозру складено та вручено слідчим ОСОБА_5 без наявних на те повноважень, що, на думку захисника, є безумовною підставою для скасування повідомлення про підозру, є голослівним.

Таким чином, оскільки перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, так як на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення слідчого про підозру, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 31.08.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя