справа № 361/1402/22
провадження № 1-кс/361/319/22
УХВАЛА
Іменем України
16 квітня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Паліївка Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000027 від 17 лютого 2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з контрактом від 21.12.2021 №2279, укладеним між Фондом державного майна України, що іменується надалі Підприємство, в особі Першого заступника Голови Фонду ОСОБА_9 , яка діє на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 №1611-р «Про призначення ОСОБА_9 першим заступником Голови Фонду державного майна України», наказу Фонду від 14.12.2021 №1276к «Про тимчасове підпорядкування підрозділів апарату Фонду державного майна України та розподіл функціональних обов`язків між керівництвом Фонду» з однієї сторони та громадянином України ОСОБА_4 , останнього призначено на посаду директора Державного підприємства Шовкорадгосп «Баришівський» () (далі Керівник) наказом Фонду від 21.12.2021 №2279, терміном дії контракту три роки.

За наказом Фонду від 21.12.2021 №2279 ОСОБА_4 зобов`язується виконувати обов`язки, визначені контрактом від 21.12.2021, №2279, а саме:

П. 1.1. - Відповідно до умов цього Контракту Керівник зобов`язується здійснювати поточне управління (керівництво) Державним підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, забезпечувати виконання рішень Фонду.

П. 1.2. Управління (керівництво) Державним підприємством здійснюється Керівником на засадах єдиноначальності, шляхом безпосереднього управління роботою підрозділів (посадових осіб) Державного підприємства з питань, що віднесені Статутом Державного підприємства та цим контрактом до компетенції Керівника.

П. 1.3. Керівник є посадовою особою Державного підприємства, і виступає як його виконавчий орган, діє відповідно до повноважень, визначених для Керівника актами законодавства, Статутом Державного підприємства, цим Контрактом та/або покладених на Керівника (делегованих Керівнику) згідно із рішеннями Фонду.

П. 1.4. Керівник підзвітний Фонду у межах, встановлених законодавством, Статутом Державного підприємства та цим Контрактом.

П. 2.1. Керівник здійснює поточне управління (керівництво) Державним підприємством.

П. 2.3. Керівник не має права ухилятися від участі в управлінні Державним підприємством.

У своїй діяльності Підприємство керується Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства економіки України, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами контролю, Статутом ДП Шовкорадгосп «Баришівський».

Майно, що надається Підприємству закріплене за ДП Шовкорадгосп «Баришівський» на праві господарського відання і є державною власністю.

Майно Підприємства складають основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, закріплені за ДП Шовкорадгосп «Баришівський», вартість яких одночасно відображається в окремому балансі Підприємства та в зведеному балансі ДП Шовкорадгосп «Баришівський».

Джерелами формування майна Підприємства є зокрема нерухоме та рухоме майно, грошові та інші матеріальні засоби, закріплені за Підприємством за рішенням ДП Шовкорадгосп «Баришівський».

Користування та управління майном Підприємства здійснюється керівником Підприємства виключно в межах повноважень, наданих йому ДП Шовкорадгосп «Баришівський».

Підприємство має право здавати в оренду відповідно до чинного законодавства України підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам: устаткування, транспортні засоби, приміщення, інвентар та інші матеріальні цінності, які йому належать.

Керівник Підприємства призначається на посаду та звільняється з посади наказом Фонду державного майна України.

Керівник Підприємства несе персональну дисциплінарну, майнову, кримінальну та інші види відповідальності за невиконання покладених на нього завдань, перевищення повноважень, наданих йому ДП Шовкорадгосп «Баришівський», а також за неправомірне використання коштів, незбереження і неналежне використання майна, яке закріплене за філією, недотримання норм чинного законодавства, правил охорони праці, наказів та розпоряджень ДП Шовкорадгосп «Баришівський».

Так, ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єктами оренди за цим Законом є зокрема єдині майнові комплекси підприємств, їхніх відокремлених структурних підрозділів; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини).

Згідно ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено передачу в оренду державного майна в наступні етапи:
-прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду;

-внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС (електронна торгова система);

-прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків;

-опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС;

-розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду;

-проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

За ст. 6 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» - ініціаторами оренди майна можуть бути потенційний орендар, балансоутримувач, уповноважений орган управління та/або орендодавець.

Потенційний орендар, зацікавлений в одержанні в оренду нерухомого або індивідуально визначеного майна, звертається до орендодавця із заявою про включення цього майна до Переліку відповідного типу згідно з Порядком передачі майна в оренду.

Орендодавець протягом трьох робочих днів з дати отримання відповідної заяви передає її балансоутримувачу такого майна.

За результатами розгляду заяви (крім випадків, передбачених абзацом п`ятим частини другої статті 6 цього Закону) балансоутримувач протягом 10 робочих днів з дати отримання такої заяви приймає одне з таких рішень:

-рішення про намір передачі майна в оренду;

-рішення про відмову у включенні об`єкта до відповідного Переліку в разі наявності однієї з підстав, передбачених статтею 7 цього Закону.

У разі якщо відповідно до законодавства, статуту або положення балансоутримувача уповноважений орган управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, має надавати згоду на розпорядження майном балансоутримувача, балансоутримувач протягом 40 робочих днів з дати отримання заяви потенційного орендаря приймає одне з таких рішень:
-рішення про намір передачі майна в оренду, погоджене уповноваженим органом управління;

-рішення про відмову у включенні об`єкта до відповідного Переліку в разі наявності однієї з підстав, передбачених статтею 7 цього Закону.

Відсутність погодження або відмови у погодженні уповноваженого органу управління протягом 40 робочих днів з дати отримання заяви потенційного орендаря вважається погодженням уповноваженого органу управління рішення балансоутримувача про намір передачі майна в оренду.

Про прийняте рішення балансоутримувач повідомляє заявника та орендодавця протягом трьох робочих днів з дати його прийняття.

У разі включення об`єкта до відповідного Переліку за заявою іншої особи, яка подана раніше, балансоутримувач інформує заявника та орендодавця про таке включення.

Балансоутримувач може прийняти рішення про намір передачі майна в оренду за власною ініціативою, з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач.

Відсутність погодження або відмови у погодженні уповноваженого органу управління протягом 40 робочих днів з дати направлення звернення балансоутримувача про таке погодження вважається погодженням уповноваженого органу управління рішення балансоутримувача про намір передачі майна в оренду.

У разі якщо ініціатором оренди майна є орендодавець, такий орендодавець звертається до балансоутримувача майна із заявою про включення цього майна до Переліку відповідного типу відповідно до Порядку передачі майна в оренду.

Прийняття рішення балансоутримувачем про намір передачі майна в оренду та погодження такого рішення відбуваються у порядку, встановленому частиною другою цієї статті.

У разі якщо ініціатором оренди майна є уповноважений орган управління, то такий уповноважений орган управління надає балансоутримувачу рішення про доцільність передачі майна в оренду, яке є погодженням уповноваженого органу управління рішення балансоутримувача про намір передачі майна в оренду. Балансоутримувач протягом 10 робочих днів з дати отримання рішення про доцільність передачі майна в оренду приймає рішення про намір передачі майна в оренду.

Після прийняття балансоутримувачем рішення про намір передачі майна в оренду або отримання від уповноваженого органу управління рішення про доцільність передачі майна в оренду балансоутримувач здійснює такі дії:

-вносить інформацію про потенційний об`єкт оренди до ЕТС в порядку, обсязі та строки, передбачені Порядком передачі майна в оренду, та включає об`єкт до одного з Переліків, якщо відповідно до цього Закону балансоутримувач може виступати орендодавцем відповідного майна і якщо включення об`єкта до Переліку відповідного типу не потребує прийняття рішення іншим органом;

-надсилає інформацію про потенційний об`єкт оренди орендодавцю для її внесення до ЕТС в порядку, обсязі та строки, передбачені Порядком передачі майна в оренду, та звертається до орендодавця із клопотанням про включення потенційного об`єкта оренди до одного з Переліків згідно з Порядком передачі майна в оренду.

Орендодавець розглядає клопотання балансоутримувача, подане відповідно до частини четвертої цієї статті, та протягом 10 робочих днів з дати отримання клопотання приймає одне з таких рішень:
-рішення про включення об`єкта до Переліку відповідного типу;

-рішення про відмову у включенні об`єкта до Переліку відповідного типу з підстав, передбачених статтею 7 цього Закону.

У випадках, передбачених частиною шостою цієї статті, орендодавець звертається до уповноваженого органу, визначеного частиною шостою цієї статті, із клопотанням про включення об`єкта до Переліку, якщо включення об`єкта до Переліку відповідного типу потребує прийняття відповідного рішення, і передає його на розгляд такого органу. Такі дії не здійснюються орендодавцем у випадку, якщо особи орендодавця та уповноваженого органу, визначеного частиною шостою цієї статті, є однією особою.

Про прийняте рішення орендодавець повідомляє балансоутримувача та заявника протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення.

Рішення балансоутримувача (уповноваженого органу управління) або орендодавця про відмову у включенні об`єкта до одного з Переліків може бути скасовано або змінено:
-Кабінетом Міністрів України або визначеним ним органом - щодо майна державної власності;

-представницьким органом місцевого самоврядування або визначеними ним органами - щодо майна комунальної власності.

Рішення балансоутримувача про відмову у включенні об`єкта до одного з Переліків може бути також скасовано або змінено уповноваженим органом управління.

Балансоутримувач майна, включеного до одного з Переліків, вживає заходів для укладення охоронного договору щодо об`єктів, внесених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, інших об`єктів культурної спадщини, які включені до одного з Переліків. Балансоутримувач зобов`язаний передати орендарю копію охоронного договору, укладеного балансоутримувачем з відповідним органом охорони культурної спадщини, за актом приймання-передачі. Орендар зобов`язаний виконувати умови охоронного договору, про що зазначається у договорі оренди.

Переліки оприлюднюються в ЕТС та на офіційних вебсайтах орендодавців.

Згідно ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавець оприлюднює в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду на аукціоні в таких випадках та у такі строки:

-протягом 20 робочих днів з дати включення об`єкта оренди до Переліку першого типу, якщо включення такого об`єкта до Переліку відбулося за заявою потенційного орендаря згідно з частиною другою статті 6 цього Закону;

-протягом 20 робочих днів з дати подання потенційним орендарем заяви на оренду майна згідно з частиною першою статті 11 цього Закону;

-у будь-який час після включення об`єкта оренди до Переліку першого типу, якщо включення такого об`єкта до Переліку відбулося за власною ініціативою (ініціативою балансоутримувача, уповноваженого органу управління або орендодавця) і щодо якого відсутня заява на оренду майна, передбачена частиною першою статті 11 цього Закону.

Вимоги до змісту оголошення, порядку та строків його оприлюднення встановлюються Порядком передачі майна в оренду.

За статтею 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» - об`єкти державної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС, у тому числі аукціону, предметом якого є право на продовження договору оренди об`єкта згідно із статтею 18 цього Закону (ч. 1).

Таким чином законодавством України у сфері оренди державного майна та установчими документами державного підприємства Шовкорадгосп «Баришівський» передбачено можливість передачі об`єктів нерухомого майна, виключно шляхом включення цих об`єктів до Переліків об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні чи без проведення аукціону, власне проведення аукціону та передачі об`єктів в оренду за його результатами чи передачі об`єктів в оренду без проведення аукціону в електронній торговій системі, визначеній Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

При цьому передача в оренду об`єктів нерухомого майна державного підприємства Шовкорадгосп «Баришівський» фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 у відповідності до статті 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» без проведення аукціону не можлива.

Зі змісту примітки до ст. 364 КК України вбачається, що службовими особами у ст. ст. 364, 368, 368-2, 369 Кодексу є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представника влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_4 в силу покладених на нього Положенням про Підприємство та контрактом повноважень, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, обіймає в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто згідно з ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, згідно статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Однак, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора Державного підприємства Шовкорадгосп «Баришівський», будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, в порушення вище вказаних нормативно-правових актів, з метою особистого незаконного збагачення, вирішив стати на злочинний шлях, вчинивши корупційний злочин за наступних обставин.

Так, на початку лютого 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стм Баришівка, Броварського району Київської області, підшукував собі нежитлове складське приміщення для розміщення будівельних матеріалів та переробки деревини. Йому повідомили, що здаються нежитлові приміщення, розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Шовкове, які належать Державному підприємству Шовкорадгосп «Баришівський».

16.02.2022 перебуваючи на території вказаного підприємства ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_4 , який представився директором підприємства та показав останньому декілька нежитлових складських приміщень, які можна взяти в оренду. В подальшому ОСОБА_4 розповів ОСОБА_10 умови оформлення та сплати грошових коштів за оренду приміщень.

Під час розмови у ОСОБА_4 виник умисел на одержання неправомірної вигоди, використовуючи надане йому службове становище.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вищезазначеного законодавства, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, запропонував ОСОБА_10 отримати в оренду наявні у підприємства приміщення шляхом укладання договору зберігання майна без проведення будь-яких аукціонів, орендна плата буде становити 12 000 гривень, але в договорі буде прописано сума, яка менша за вищевказану, грошові кошти потрібно передавати особисто ОСОБА_4 та потрібно заплатити відразу за перший та останній місяць оренди, а саме 24 000 гривень, за користування чотирма складськими приміщеннями площа яких невідома.

Одразу після цього ОСОБА_10 про зазначені вище протиправні дії ОСОБА_4 повідомив правоохоронні органи та розпочав діяти під їх контролем на викриття злочинної діяльності останнього.

17 лютого 2022 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

08.04.2022 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_10 та домовився з ним про зустріч через декілька днів за адресою Київська область, Броварський район, село Шовкове.

Надалі, 14.04.2022 близько 14 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Державного підприємства Шовкорадгосп «Баришівський», що за адресою: Київська область, Броварський район, село Шовкове, вулиця Шовкова будинок 1, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 24 000 гривень за надання в оренду приміщень, а саме чотири будівлі, що знаходяться на балансі ДП Шовкорадгосп «Баришівський», що за адресою: Київська область, Броварський район, село Шовкове, шляхом укладення договору зберігання з правом користування.

14 квітня 2022 року о 17 годин 00 хвилин гр. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичне затримання о 14 год. 35 хв.).

15 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України в рамках кримінального провадження №0000027 від 17.02.2022 року.

Слідчий в клопотанні стверджує, що підозра обґрунтована, існують ризики, передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому наявні обставини застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це єдиний запобіжний захід, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо неможливості застосувати більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, слідчий вказує на те, що інші запобіжні заходи не в змозі запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення належної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий, за погодженням прокурором, просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання заперечував, прохав застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки має матір віком 84 роки, яка потребує стороннього догляду.

Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, на які вказує у своєму клопотанні слідчий, прохали відмовити в задоволенні клопотання. Вказали на те, що підозрюваний має на утриманні матір поважного віку, яка проживає одна та потребує стороннього догляду, про що надали відповідні документи.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 17.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

14.04.2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

15.04.2022 року ОСОБА_4 згідно ст. ст. 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Виходячи з цього, в ході розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_4 в цілому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Ця підозра підтверджується зібраними по справі матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи наявність ризиків, на які посилалась у своєму клопотанні слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вже зазначалося, слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Одночасно, слідчий суддя вважає необхідним при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_11 , крім вищевказаного, врахувати те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має визначене постійне місце проживання, має на утриманні матір ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_11 не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Як передбачено ч. 1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням того, що підозрюваний проживає на території Броварського району Київської області, де Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану» запроваджено комендантську годину в умовах оголошеного воєнного стану, тому обмеження і застосування до підозрюваного домашнього арешту у нічний час, а саме з 22 год 00 хв. до 06 год. 00 хв., слідчий суддя вважає за обґрунтованим застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, строком на 60 діб, з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя, вважає також необхідним зазначити, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме: з 22 год 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці, тобто до 14 червня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;

- не відлучатися за територію Броварського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- заборонити спілкування із заявником та свідками у зазначеному кримінальному провадженні на час дії цього запобіжного заходу;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити, підозрюваному, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 20 квітня 2022 р. о 14 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1