Справа № 199/5443/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Сайга Верхньокетського району Томської області, освіта середня, офіційно не працевлаштованої, вдови, має на утриманні двох малолітніх дітей синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також онука, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий за погодженням із прокурором із вищевказаним клопотання, в обґрунтування якого послався на те, що СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000360, кваліфікованого за ч.4 ст.185 КК України та порушеного за фактом вчинення ОСОБА_5 03 червня 2022 року приблизно о 16 годині 00 хвилин таємного викрадення чужого майна продуктів харчування, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що спричинило ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 898,41 гривень. 17 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. З викладених вище підстав та обставин, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.п.1, 5 КПК України, слідчий просив задовольнити його клопотання та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримала, просила його задовольнити з викладених у клопотанні підстав.

Підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на визнання підозрюваною факту скоєної крадіжки, відсутність судимості, наявність в неї на утриманні двох малолітніх дітей та онука, постійного та зареєстрованого місця проживання, а також поважність причин неявки до слідчого відсутність коштів приїхати до м. Дніпра.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, суд враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

В судовому засіданні підтверджено, що СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000360, кваліфікованого за ч.4 ст.185 КК України та розпочатого за фактом вчинення 03 червня 2022 року ОСОБА_5 крадіжки майна (продуктів харчування) ТОВ «АТБ-маркет».

17 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину, за який підозрюваній загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Постановами слідчого від 09 серпня 2022 року підозрювану оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 09 серпня 2022 року відновлено досудове розслідування для звернення до суду із клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваної з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді від 12 серпня 2022 року вказане клопотання слідчого задоволено, в зв`язку із чим постановою слідчого від 12 серпня 2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні знову зупинено.

08 вересня 2022 року підозрювану ОСОБА_5 було затримано на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, копією протоколу огляду місця події, копією протоколу допиту представника потерпілого, копіями постанов про визнання речовими доказами з копією розписки, копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , копіями протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з довідками, копіями протоколів перегляду відеозапису, копією протоколу допиту підозрюваної та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Також, на думку суду, доведеними є зазначені в клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення обґрунтованим є висновок, що ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість підозри та покарання, яке їй загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання. А з огляду на відсутність у підозрюваної постійного офіційного місця роботи ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення проти власності.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим вищевказані ризики, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За змістом ст.ст.176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Поряд з цим суд враховує, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має постійне зареєстроване місце проживання, за адресою якого фактично і мешкає, за місцем свого мешкання в м. Дніпрі характеризувалась позитивно, є вдовою, на утриманні якої знаходяться двоє малолітніх синів, а також онук та мати похилого віку, що вказує на наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків. Окрім того, суд враховує, що хоча підозрювана не має постійного офіційного місця роботи, вона до затримання була працевлаштована неофіційно, маючи тим самим легальне джерело доходу. Крім того, підозрювана в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи наявні і доведені ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених ст.177 КПК України, а також обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваної, суд не вбачає достатніх даних, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваної з метою запобігання зазначеним в клопотанні ризикам, є домашній арешт у певний період доби в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого із прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0000360 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 22.00 години до 06.00 години щоденно за адресою її зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , строком на п`ять днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 13 вересня 2022 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вказаний строк дії застосованого до неї запобіжного заходу наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не залишати місця свого зареєстрованого проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 22.00 до 06.00 години щоденно.

Копію ухвали направити прокурору та відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваної для організації контролю за поведінкою підозрюваною та виконанням нею вимог даної ухвали.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1