Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3344/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2022 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000801 від 05.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
У С Т А Н О В И В:
Слідча СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві капітан поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000801 від 05.05.2022 року, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, звернулась до Подільського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи подане клопотання слідча зазначила, що 05 травня 2022 року, близько 14 год. 40 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у приміщенні магазину «АТБ», що за адресою м. Київ, пр. Гонгадзе, 20-Є, де у нього виник конфлікт з раніше не знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого ОСОБА_4 побачив у руках ОСОБА_7 мобільний телефон та в цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , почав наносити ОСОБА_7 тілесні ушкодження, в наслідок чого у останнього з рук на підлогу впав мобільний телефон. В цей час, ОСОБА_4 правою рукою підняв з підлоги мобільний телефон «Хіаomі Redmi 6-A» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 3000 гривень, що належить ОСОБА_7 , та заховав його до правої кишені своїх штанів. Після цього, утримуючи викрадений телефон при собі, не реагуючи на крики ОСОБА_7 , з вимогою зупинитись та повернути викрадене майно, ОСОБА_4 , вийшов з приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3000 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. У органу досудового розслідування існують підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; підозрюваного та його захисника, які заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею встановлено наступне.
Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у причетності до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».
Можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом ст. о/у ВКП Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 від 05.05.2022 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.05.2022 року; протоколом огляду місця події від 05.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.05.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.05.2022 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.05.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.05.2022 року; повідомленням про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_4 від 06.05.2022 року; протокол допиту підозрюваного від 06.05.2022 року.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 pоку, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.
Слідчий суддя враховує те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відтак, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання по суті в судовому засіданні встановлено, що наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що орган досудового розслідування обґрунтовано підозрює ОСОБА_4 у причетності до інкримінованого йому злочину, прокурором доведені деякі із ризиків, однак, не доведено, що не можливо обрати інший, більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку, тримання під вартою в цьому провадженні щодо інкримінованого ОСОБА_4 злочину, накладатиме на підозрюваного надмірний тягар, який не відповідає ні особі підозрюваного, ні обставинам даного провадження в їх сукупності.
Тяжкість злочину і суворість можливого покарання самі по собі не можуть бути обґрунтуванням такого запобіжного заходу в конкретних обставинах даного провадження.
На переконання слідчого судді обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як найбільш обтяжливого запобіжного заходу, в даному конкретному випадку буде неприйнятним, а запобігти встановленим ризикам на стадії досудового розслідування буде можливо і без тимчасової ізоляції підозрюваного від суспільства в місцях несвободи.
Тому слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і не буде надмірним тягарем для нього і хоча домашній арешт накладає на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, він усе одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до практики ЄСПЛ.
Відтак, враховуючи все вище перелічене, наведені у клопотанні ризики, а також тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення і його наслідки, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити і обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши підозрюваному залишати місце перебування за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, або суду та з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи чи навчання; утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 234 236, 303, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000801 від 05.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення;
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати адресу: АДРЕСА_1 в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня;
Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти в залі суду;
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно прибути за адресою: АДРЕСА_1 ;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:
1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають йому право на виїзд та в`їзд за межі України;
4) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні;
Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем знаходження підозрюваного;
Ухвала підлягає негайному виконанню;
Строк тримання під домашнім арештом та строк дії обов`язків визначити до 04.07.2022 року включно;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13