Справа № 204/7446/22
Провадження № 1-кс/204/1706/22
У Х В А Л А
16 вересня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
В обґрунтування клопотання зазначено, що 26.01.2022 до відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що 10.08.2021 у невстанолений час, невстановлена особа, знаходячись у невстановленому місті, таємно, шляхом вільного доступу викрала грошові кошти та документи. (ЖЕО 1657). В ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, 22.07.1961 року він зареєстрував шлюб з гр. ОСОБА_6 , яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище ОСОБА_7 . В шлюбі народилась донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Донька вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_9 . Потерпілий разом з дружиною проживали за адресою: АДРЕСА_1 , Донька разом з чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 . Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла. До квартири батьків приїхала донька ОСОБА_10 . Донька викликала ритуальну службу, для того, щоб останні забрали тіло матері та займались оформленням документів та похованням. В цей же день донька залишилась ночувати разом з батьком. Коли донька була вдома, потерпілий помітив, що остання заглядає по шафам. Коли ОСОБА_10 відкрила одну з тумбочок, то побачила грошові кошти, котрі потерпілий збирав протягом тривалого часу. Запитавши у батька, що це за грошові кошти, останній попрохав їх не чіпати та покласти на місце. Остання поклала гроші назад у тумбочку та більше не чіпала. Наступного дня, 10.08.2021 до потерпілого приблизно о 09.00 прийшли на допомогу син знайомої: ОСОБА_11 та товариш останнього ОСОБА_12 . Вони поспілкувались не тривалий час та поїхали додому. Коли ОСОБА_5 проводжав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 помітив доньку з подушкою у руках біля тумбочки де знаходились грошові кошти. На запитання що вона робить, ОСОБА_10 повідомила, що за повір`ям подушку на котрій спала померла треба спалити. Потерпілий не звернув на це увагу. Приблизно о 10.00 год. до потерпілого прийшли онуки та зять. Поснідавши останні почали збиратись додому разом з ОСОБА_13 . Коли останні збирались, то ОСОБА_10 взяла пакет з логотипом «АТБ», поклала туди подушку, яку у подальшому забрала з собою. Згодом потерпілий виявив відсутність грошових коштів у сумі 600000 гривень, котрі лежали у тумбочці, ключі від квартири та правовстановлюючі документи на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 : свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.03.1994, технічний паспорт, кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт пов`язаних із створенням об`єкта архітектури серії АЕ №002960 від 08.11.2013. Також, в ході досудового розслідування було допитано свідків гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які вказали, що 10.08.2021 вони прибули за адресою: АДРЕСА_1 для того щоб допомогти з похованням дружини гр. ОСОБА_5 . Так як ОСОБА_5 повідомив, що наразі допомога не потрібна свідки гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зібрались йти до дому, та знаходячись в коридорі побачили гр. ОСОБА_10 , котра стоячи біля тумбочки складала пачки грошових коштів у подушку. Під час допиту потерпілого було встановлено фактичне місцезнаходження та проживання гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: АДРЕСА_2 . Таким чином, є всі підстави вважати, що за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , можуть зберігатися відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, тому на теперішній час виникла необхідність у проведенні слідчої (розшукової) дії у виді обшуку за вищевказаною адресою, з метою виявлення та фіксації вказаних відомостей вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, є достатні підстави вважати, що відомості, які мають значення для досудового розслідування у якості доказів, а саме правовстановлюючі документи на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 : свідоцтво про право власності на житло, технічний паспорт, кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт пов`язаних із створенням об`єкта архітектури свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.03.1994, технічний паспорт, кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт пов`язаних із створенням об`єкта архітектури серії НОМЕР_2 від 08.11.2013, грошові кошти у сумі 600000 грн, побутова техніка, ювелірні прикраси, рухоме або нерухоме майно придбане в період часу з 10.08.2021 по теперішній час, що мають доказове значення для вказаного кримінального провадження, знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформація за адресою: АДРЕСА_2 відсутня. Відповідно до інформації КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризвції» №6092 від 18.08.2022 станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: : АДРЕСА_2 право власності належить гр. ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1993 р., виданого Бюро приватизації ВО «Дніпровський машинобудівний завод», згідно розпорядження № 135, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДМР та записано в реєстрову книгу №17п за реєстровим номером № 45. 19.08.2022 заступник начальника сектору дізнання відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_17 , за погодженням з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , звернулася до суду із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_3 . 19.08.2022 отримано ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, про задоволення клопотання, строк дії якої визначено до 19 вересня 2022 року. 14.09.2022 проведено обшук квартири АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено речі та документи, зазначені в клопотання дізнавача. Таким чином, у ході досудового розслідування з метою збереження доказів, зокрема запобігання можливості приховування та відчуження майна,яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, виникла необхідність у позбавленні за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядженнята користування майном особою, у якої воно було вилучено, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину, тому, дізнавач звернувся із зазначеним клопотанням до суду.
В судове засідання дізнавач не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави, які в ньому зазначені.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.172 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна, його представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя робить висновок, про можливість розглянути клопотання у судовому засіданні без виклику власника майна, для уникнення в подальшому унеможливлення виконання завдань кримінального провадження.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Постановою слідчого вищевказані об`єкти, слідчим було визнано та залучено до вказаного кримінального провадження в якості речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, та те, що майно, яке вилучене 14 вересня 2022 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , для встановлення повних обставин скоєння злочинів, та осіб, які можуть бути причетними до скоєння вище вказаного злочину, з метою забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення пошкодження майна, відчуження майна, злочинного посягання, необхідно накласти арешт на зазначене майно.
Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на що майно, яке вилучене 14 вересня 2022 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , не допущення їх знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, не можливо, у зв`язку із чим, не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи дізнавача, щодо необхідності накладення арешту на майно, яке вилучене 14 вересня 2022 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
- договір заява № PRFO 101121/098-08 про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи в національній валюті від 10.11.2021, складений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК» та гр. ОСОБА_10 № НОМЕР_3 ;
- квитанція № 819633 на суму 22 000 гривень;
- технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для ведення садівництва на території Новоолександрівської сільської ради, садівниче товариство «Шинник-4», ділянка № НОМЕР_4 ;
- грошові кошти в сумі 19 000 гривень, купюрами номіналом 1 000 гривень;
- грошові кошти в сумі 24 500 гривень, купюрами номіналом 500 гривень;
- грошові кошти в сумі 3 800 гривень, купюрами номіналом 200 гривень, тобто загальною сумою 47 300 гривень;
- банківський рахунок фізичної особи в національній валюті від 10.11.2021, складений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК» та гр. ОСОБА_10 № НОМЕР_3 ;
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1