Справа № 344/2443/22
Провадження № 1-кс/344/2059/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає зобов`язання вчинити дії у вигляді повідомлення особам про підозру,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою в якій просить:

встановити бездіяльність та зобов`язати прокуратуру повідомити особам про підозри за вчинення злочинів, згідно зі ст. 276-279 КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що під час досудового розслідування за ініціативою потерпілої зібрано всі докази, а тому орган досудового розслідування або прокурор зобов`язані повідомити особам виконавцям незаконних документів про підозру, оскільки всі слідчі дії на думку скаржника проведені, провадження триває дуже довго і нічого не проводиться.

Потерпіла та її адвокат в судовому засіданні вимоги скарги підтримали і просили задовольнити її.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги вказавши, що на даний час не проведено всіх необхідних слідчих дій, не зібрано та не перевірено всі достатні докази, які б не лишали сумнівів органу досудового розслідування для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а враховуючи воєнний стан певні слідчі дії об`єктивно немає змоги проводити в даний час.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали та доповнесння, матеріали кримінального провадження у п`яти томах та матеріали наглядового провадження у двох томах, а ткож інші представлені слідчому судді документи, вражаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Івано-Франківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002234 від 02.07.2019 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла подавала клопотання у якому просила здійснити оцінку доказів та прийняти кінцеве рішення і за наявності підстав скласти та вручити підозри, в задоволенні цього клопотання слідчий відмовив, про що постановив постанову.

Відтак не оскаржуючи в даному судовому провадженні постанову слідчого про відмову, скаржник просить слідчого суддю по суті зобов`язати прокурора або слідчого повідомити особам виконавцям незаконних документів про підозру.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42цього Кодексу.

Питання достатності доказів для повідомлення особі про підозру вирішує слідчий та прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Відповідно до ст. 36 та ст. 40 КПК України, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Розуміючи прагнення скаржника відстоювати свої права і законні інтереси в суді, слідчий суддя звертає увагу на те, що реалізація такого права відповідно до ст.21 КПК України здійснюється тільки у порядку, передбаченому цим Кодексом. Даний порядок не передбачає можливості слідчого судді втручатися під час досудового розслідування в компетенцію прокурора чи слідчого з метою спонукання його до прийняття певних рішень.

Отож враховуючи вище наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи скарги є не обґрунтованими, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 276, 277, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка полягає у зобов`язання вчинити дії у вигляді повідомлення особам про підозру - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1