Провадження №1-кс/522/5401/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022 місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Процесуальний керівник у кримінальному провадженні - прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру загальною площею 46 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100).

В обґрунтування доводів клопотання прокурор посилається на наступне.

Слідчим відділом ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000545 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група невстановлених осіб шляхом обману, із використанням завідомо підроблених документів, заволоділи житловою квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, згідно аналізу відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 16.05.2022 приватним нотаріусом Київської нотаріальної державної контори ОСОБА_4 зареєстровано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право приватної власності на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості зазначено договір купівлі-продажу № 062/99 від 11.12.1999, який укладено між ОСОБА_6 (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець), виданий універсальною товарною біржею «КАФА».

Також для реєстрації права власності на зазначену квартиру заявником ОСОБА_5 надано лист КП «БТІ» ОМР № 880/01.01-10 від 13.05.2022, відповідно до якого станом на 31.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 , та довідку юридичного департаменту ОМР № 358497/3 від 24.04.2014 згідно із якою квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відповідає адресі, зареєстрованій в Адресному реєстрі міста Одеси, а саме: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 23.05.2022 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Підставою для реєстрацією права власності на вказаний об`єкт нерухомості вказано договір купівлі-продажу № 940 від 23.05.2022, який укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Разом з тим, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за заявою Одеської міської ради, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання спадщини ОСОБА_6 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що складається з квартири загальною площею 46,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - відумерлою та реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі ОМР права власності на вказану квартиру.

Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Із зазначеного вбачається, що об`єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_6 , у якої спадкоємці за заповітом і за законом відсутні.

Також, під час здійснення досудового розслідування на адресу КП «БТІ» ОМР направлено запит в порядку ст. 93 КПК України щодо надання відомостей та копії відповідних документів про рух права власності (володіння, користування) на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді КП «БТІ» ОМР від 02.09.2022, станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстровано за ОСОБА_6 , дата реєстрації 05.03.1994.

Допитана у процесуальному статусі свідка ОСОБА_9 показала, що близько 5 років тому померла ОСОБА_6 , яка до моменту смерті проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі ОСОБА_6 проживала сама, співмешканців не було. Зазначена житлова квартира перебувала у власності ОСОБА_6 .

Таким чином, враховуючи норми Цивільного кодексу України вказана квартира належить до категорії спадщини, що є відумерлою, та відповідно до закону підлягає передачі територіальній громаді м. Одеси.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Статтею 220 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В той же час, приватним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса ОСОБА_4 , в порушення зазначених норм Закону, на підставі нотаріально не посвідченого та не визнаного в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу № 062/99 від 11.12.1999, укладеного між ОСОБА_6 (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець), виданого універсальною товарною біржею «КАФА», зареєстровано право власності на за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .

Із зазначеного вбачається, що право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна зареєстровано на підставі недійсного договору купівлі-продажу, державна реєстрація права власності на вказану квартиру за покупцем ОСОБА_5 була проведена майже через 6 років після смерті продавця ОСОБА_6 , яка по день смерті проживала і ній.

Вищезазначене прямо вказує на наявність ознаки заволодіння невстановленими особами шляхом обману та підробки документів об`єктом нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні від 05.09.2022 квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на праві приватної власності належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, виникла об`єктивна необхідність у накладені арешту на вищезазначене нерухоме майно, яке є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, з метою недопущення передачі зазначеного вище приміщення іншим особам (відчуження).

Прокурор в судове засідання не з`явилася.

Власник майна в судове засідання не викликався, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна (ч.2 ст.172 КПК України).

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Правові підстави для арешту майна в контексті наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Встановлено, що Слідчим відділом ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000545 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Обставини, що дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину аргументовані доданими стороною обвинувачення до клопотання доказами, а саме:

витягом з ЄРДР, договір купівлі-продажу нерухомого майна, довідкою з адресного реєстру м. Одеса, свідоцтвом про право власності на житло, протоколом допиту свідка, постановою про визнання речовим доказом та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на праві приватної власності належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

З огляду на викладене є достатньо підстав вважати, що зазначене майно може бути використано для забезпечення виконання конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення.

Правові підстави для арешту майна в контексті розумності та співрозмірності обмеження права власності із врахуванням наслідків арешту майна.
Слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження, які станом на теперішній час вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, з метою забезпечення відшкодування завданої шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні - Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру загальною площею 46 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100), яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на праві приватної власності належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ), шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна чи перереєстрацію його у будь-який спосіб.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виконання ухвали доручити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні №0000545.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:
06.09.2022