КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022року про відмову в задоволенні скарги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2022 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, з посиланням на вимоги ст.ст. 2, 11 КК України ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2019), зазначив, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Дослідивши зміст долученого до скарги повідомлення про вчинення, на думку ОСОБА_5 , уповноваженою особою Бучанського РУ ГУНП в Київській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що воно не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення уповноваженою особою Бучанського РУ ГУНП в Київській області вказаного кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_5 .
Також, в обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 30.01.2019 року у справі №818/1526/18, в якому зазначено, що в межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2022року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги його скарги у справі №761/15475/22.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні його скаргиє незаконною та такою, що не відповідає вимогам КПК України, а тому підлягає скасуванню, оскільки у долученому до його скарги повідомленні про вчинення уповноваженою особою Бучанського РУ ГУНП в Київській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, чітко зазначені усі необхідні об`єктивні дані, які вказують на ознаки складу злочину, зокрема час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення.
Також апелянт звертає увагу на практику Київського апеляційного суду викладену у судових рішеннях, згідно якої, на етапі прийняття слідчим, дізнавачем, прокурором заяви про вчинене кримінальне правопорушення за нормою ст. 214 КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями давати оцінку змісту заяви, у тому числі на предмет наявності чи відсутності у ній відомостей про кримінальне правопорушення з апелюванням на цьому етапі до положень ст. 2 КК України щодо завдань кримінального провадження, і слідчий суддя позбавлений можливості з власної ініціативи здійснювати перевірку викладених у скарзі обставин шляхом застосування відповідних правових процедур, оскільки це буде мати наслідком порушення згаданого принципу та формування у сторін кримінального провадження уявлення про упередженість та схильність до однієї із сторін.

Прокурор та особа, яка подала скаргу ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали, а тому, враховуючи, що у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив проводити апеляційний розгляд без його участі, колегія суддів, відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_5 без участі останніх, оскільки їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження №761/15475/22 за скаргою ОСОБА_5 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи №761/15475/22, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та просив зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань невідкладно внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України до ЄРДР на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та розпочати за цією заявою досудове розслідування; зобов`язати уповноважену особу ДБР визнати ОСОБА_5 потерпілим, вручити йому пам`ятку про права та обов`язки, надіслати витяг з ЄРДР на електронну пошту, а також зобов`язатиуповноважену особу ДБР зв`язуватись з ОСОБА_5 лише засобами електронної пошти.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя, з посиланням на вимоги ст.ст. 2, 11 КК України ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2019), обґрунтовано зазначив, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Оскільки повідомлення про вчинення, на думку ОСОБА_5 , уповноваженою особою Бучанського РУ ГУНП в Київській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення цією особою вказаного кримінального правопорушення,слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_5 є необґрунтованою, а тому відмовив у її задоволенні.

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами ч.5 ст. 214 КПК України та п.1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а отже відомості, які вказують на наявність ознак складу злочину чи кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що також узгоджується з вимогами ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження і щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Отже, вищенаведені положення КПК України дозволяють дійти висновку про те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які місять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року в справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Враховуючи, що повідомлення ОСОБА_5 вих.№36 від 02.08.2022 не містить об`єктивних даних, що свідчать про наявність ознак вчинення уповноваженою особою Бучанського РУ ГУНП в Київській області кримінального правопорушення, а саме фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що підстави для внесення зазначених у повідомленні ОСОБА_5 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

При цьому, колегія суддів відмічає, що хоча кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення у повідомленні (заяві) усіх складових злочину, проте це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву може вважатися таким документом і її подання тягне за собою процесуальні наслідки у виді безумовного внесення вказаних у цій заяві відомостей до ЄРДР.

За наведеним, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2022року обґрунтованою та належним чином вмотивованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3