1Справа № 335/3508/22 1-кп/335/552/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши, у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 22.06.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта вища, одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді водія першого стрілецького взводу третьої стрілецької роти, солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2022, приблизно о 07:00 годині, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, обіймаючи посаду водія першого стрілецького взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , виконуючи бойові завдання поблизу АДРЕСА_3 , отримав від командира роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 оформлений бойовими розпорядженнями № 79т та № 80т наказ щодо виконання бойових завдань у районі населеного пункту АДРЕСА_3 . Вказані бойові розпорядження були доведені до солдата ОСОБА_4 у присутності інших військовослужбовців командиром роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

Однак, солдат ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 20.04.2022, приблизно о 07 годині 00 хвилин, перебуваючи на бойових позиціях неподалік АДРЕСА_3 , відкрито, у присутності командира роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який відповідно до вимог ст. ст. 29, 30, 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України є для нього начальником за службовим становищем та військовим званням, та інших військовослужбовців, відкрито відмовився виконувати наказ командира роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , а саме бойові розпорядження № 79т та № 80т щодо виконання бойових завдань у районі населеного пункту АДРЕСА_3 , хоча об`єктивно міг та зобов`язаний був виконати цей наказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України, до суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 22.06.2022, укладена між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного злочину, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 402 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинен понести обвинувачений, із застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із запропонованим видом покарання ОСОБА_4 погодився.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, наслідки її невиконання.

Учасники кримінального провадження у судовому засіданні просять затвердить угоду про визнання винуватості від 22.06.2022.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, та його дії судом кваліфіковані, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 66 КК України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика за місцем несення служби. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив вказані дії внаслідок виснаженості, оскільки раніше не був військовослужбовцем, що може свідчити про вчинення дій внаслідок збігу тяжких обставин, а також те, що обвинувачений продовжує військову службу, порушень не допускав, службові обов`язки виконує сумлінно, що підтверджує істотне зниження тяжкості вчиненого ним злочину.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, одружений, має на утриманні дитину (зі слів), має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно, має відповідний матеріальний дохід, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також його негативного ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами більш м`якого виду покарання, ніж зазначено у санкції ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. Такий вид покарання, на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб судом не встановлено.

При цьому, у ході допиту обвинуваченого судом з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовано. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.06.2022 року між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 22.06.2022 року, за ч. 4 ст. 402 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1