Провадження № 1-кп/512/29/22
"13" квітня 2022 р. смт. Саврань
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань, Подільського району, Одеської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2021 за № 0000077, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Саврань, Савранського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, працездатного, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , депутатом не являється, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, затвердженим 27.02.2022 прокурором Любашівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , Восени 2021 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, достовірно знаючи, що земельна ділянка у встановленому порядку не надавалася йому у володіння і користування та не передавалася у власність, або оренду, тобто за відсутності правочину щодо такої земельної ділянки, в порушення статті 13 Конституції України, статті 88 Водного кодексу України, статей 60, 112, 125, 126 Земельного кодексу України, за допомогою сільськогосподарської техніки, самовільно зайняв (розорав) земельну ділянку державної форми власності, а саме прибережну захисну смугу р. Південний Буг площею 6,4224 га, яка межує із земельними ділянками за кадастровими номерами: :01:001:0186, :01:001:0187, :01:001:0188, :01:001:0189, :01:001:0107, :01:001:0640, а також самовільно зайняв (розорав) земельну ділянку державної форми власності, а саме прибережну захисну смугу р. Південний Буг, площею 8,5710 га, яка межує із земельними ділянками за кадастровими номерами: :01:001:0624, :01:001:0635, :01:001:0632, :01:001:0631, :01:001:0627, :01:001:0626 використавши відповідні земельні ділянки, які знаходяться на території Савранської селищної ради за межами населеного пункту Осички Одеської області, для посіву сільськогосподарських культур (кукурудзи та соняшника).

Відповідно до розрахунку розміру шкоди, ОСОБА_4 , внаслідок самовільного зайняття (розорювання) земельних ділянок державної форми власності, а саме прибережних захисних смуг р. Південний Буг, площею 6,4224 га та 8,5710 га, які межують із земельними ділянками за кадастровими номерами :01:001:0186, :01:001:0187, :01:001:0188, :01:001:0189, :01:001:0107, :01:001:0640, :01:001:0624, :01:001:0635, :01:001:0632, :01:001:0631, :01:001:0627, :01:001:0626 заподіяв Савранській селищній раді Одеської області, матеріальну шкоду в розмірі 191692,90 грн. (сто дев`яносто одна тисяча шістсот дев`яносто дві гривні дев`яносто копійок).

Умисні злочинні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 197-1 КК України як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

Повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, вручено ОСОБА_4 25.01.2022.

Потерпілі у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового провадження між прокурором Любашівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , якій на підставі статті 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000077, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_4 26.02.2022 на підставі статей 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Любашівської окружної прокуратури Одеської області, що знаходиться за адресою смт. Саврань, вул. Генерала Карначова, 3, у присутності захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та відшкодувати розмір шкоди Савранській селищній раді Одеської області, в розмірі 191692,90 грн, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Враховуючи повне визнання своєї винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, сторони вказаної угоди дійшли згоди щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною 2 статті 197-1 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробовуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених статтею 76 КК України, зокрема:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3.не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 2 статті 197-1 КК України суд дійшов до наступного.

Як встановлено пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до частини 2 статті 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні вказаної угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просила угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та зазначив, що він уклав з прокурором угоду про визнання винуватості, стверджував, що розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження та невиконання даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473, статтею 476 цього Кодексу, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид і міру покарання, просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, заявивши, що виконає взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості свого підзахисного підтримала, просила її затвердити, пояснивши, що угода укладена ним у її присутності без будь-якого примусу, цілком добровільно, вважає, що угода відповідає вимогам, визначеними статтею 472 КПК України, та очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Отже, суд вважає, що обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України, знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Враховуючи санкцію частини 2 статті 197-1 КК України вказане кримінальне правопорушення відповідно до частини 4 статті 12 цього Кодексу відноситься до нетяжких злочинів.

Суд у судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дана правильна правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Покарання, запропоноване сторонами, не виходить за межі санкції частини 2 статті 197-1 КК України, відповідає положенням Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених статтею 66 КК України та статтею 67 КК України, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 , в угоді не зазначено.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України, і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, що передбачене в санкції частини 2 статті 197-1 КК України, із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України, зокрема:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

що буде необхідним й достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Керуючись ст. 50 КК України, п.1 ч.3 ст. 314, ст.ст. 371, 374, п.2 ч.1 ст. 468, ст.ст. 472-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.02.2022 між прокурором Любашівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2021 за № 0000077 стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 та пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Речові докази у кримінальному провадженні оригінали документів на 37 арк., які було вилучено в Головному управлінні Держгеокадастру в Одеській області - Управлінні з контролю за використанням та охороною земель в м. Одеса повернути останньому за належністю.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення (частина 4 статті 475 КПК України), зокрема:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (частини 1, 2 статті 532 КПК України).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору (частина 6 статті 376 КПК України).

Суддя: ОСОБА_1