Справа № 761/8665/22
Провадження № 1-кс/761/4928/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в рамках кримінального провадження №0004906 від 16.12.2021 клопотання про накладення арешту на майно,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на автомобіль «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , із встановленням заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном.

Зі змісту клопотання вбачається, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004906 від 16.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 24 листопада 2021 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, по вул. Білоруська, 8, в м. Києві, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка в результаті наїзду отримала тілесні ушкодження.

На підставі викладеного прокурор, з метою забезпечення збереження транспортного засобу як речового доказу, просить накласти арешт на вказаний автомобіль.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання.

Представник власника майна ОСОБА_5 заперечувала з приводу задоволення даного клопотання, а ОСОБА_4 підтримав думку свого представника.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Шевченківським УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004906 від 16.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування перевіряються обставини ДТП, що мали місце 24 листопада 2021 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, по АДРЕСА_1 , до якої, зокрема причетний транспортний засіб «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

Разом з тим, матеріали клопотання не містять постанови про визнання наведеного транспортного засобу речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Водночас суд звертає увагу на те, що з моменту ДТП (24 листопада 2021 року) до моменту розгляду даного клопотання минув тривалий строк, протягом якого жодних компрометуючих даних відносно власника майна щодо приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, відчуження згаданого майна органом досудового розслідування не встановлено, як і не доведено прокурором в судовому засіданні існування даних ризиків.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

При цьому посилання прокурора на те, що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, та має доказове значення у ньому, без посилання на документи, які процесуально закріплюють статус такого майна (як речового доказу), не є безумовною підставою вважати зазначене майно речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 117, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0004906 від 16.12.2021, а саме на автомобіль «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , із встановленням заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном, відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1