КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2401/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 761/9613/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.06.2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 01.08.2022 року включно із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого Фізичною особою - підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.06.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби або особисте зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що до клопотання про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту було долучено лише протоколи проведення негласних слідчих розшукових дій, без відповідної ухвали, які не можуть розглядатися як самостійні докази та братися до уваги слідчим суддею в розумінні обґрунтованості як підозри та і клопотання.
Кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України є невірною, оскільки не було встановлено мети збуту, а отже відповідні дії можуть кваліфікуватися за ст. 309 КК України. Жодного документа про залучення ОСОБА_10 до конфіденційного співробітництва надано не було, так само як і її згоди на вказану процесуальну дію, а також згоди на залучення до проведення НСРД.

Органом досудового розслідування не було надано до клопотання довідки із Державного казначейства про виділення грошових коштів у сумі 1650 грн. для проведення оперативної закупки у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, оголошена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою та базується на недопустимих доказах.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити за наведених у ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого суді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів, наданих до апеляційного суду вбачається, у провадженні СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 24.01.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що в невстановлений час, але не пізніше січня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, за невстановлених обставин, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу та особливо небезпечної психотропної речовини - МДМА.

З метою вчинення злочину ОСОБА_7 розроблено злочинний план, відповідно до якого він, маючи знайомих з числа осіб, які займаються незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, придбає у вищевказаних невстановлених осіб наркотичні засоби та психотропні речовини у великих кількостях, які в подальшому розфасує дрібними партіями та буде незаконно збувати на території міста Києва.

В подальшому 16.02.2022 року приблизно о 13.00 год., особа, яка надала згоду на участь в проведенні оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу та особливо небезпечної психотропної речовини - МДМА, обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_10 », відносно якої застосовано заходи безпеки, під час телефонної розмови з ОСОБА_7 погодилась придбати у нього особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс та особливо небезпечну психотропну речовину - МДМА, попередньо обумовивши місце зустрічі за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 4.

Далі, 16.02.2022 року приблизно о 14.10 год., ОСОБА_7 , незаконно приніс до попередньо обумовленого місця зустрічі з особою, яка надала згоду на участь в проведенні оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу та особливо небезпечної психотропної речовини - МДМА, яка обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_10 », відносно якої застосовано заходи безпеки, де зустрівшись із останньою, діючи умисно, передав, тобто незаконно збув, поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом, - канабісом та поліетиленовий пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною - МДМА, отримавши від особи, яка надала згоду на участь в проведенні оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу, - канабісу та особливо небезпечної психотропної речовини - МДМА, обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_10 », відносно якої застосовано заходи безпеки, грошові кошти в сумі 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В подальшому, 16.02.2022 року близько 14.15 год. перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Тарасівська, 4, особа, яка надала згоду на участь в проведенні оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу та особливо небезпечної психотропної речовини - МДМА, обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_10 », відносно якої застосовано заходи безпеки, добровільно видала для вилучення співробітникам правоохоронного органу поліетиленові пакети з речовинами, які відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою 4,49 г. та особливо небезпечною психотропною речовиною - МДМА, масою 0,436 г., які останній незаконно збув ОСОБА_7 .

31.05.2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КГІК України.

01.06.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.06.2022 року слідчий СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.06.2022 року клопотання слідчого задоволено та застосовано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 01.08.2022 року включно із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри, а також того, що прокурором доведено існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.
З таким рішення колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду зазначеного клопотання,слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як вбачається з наданих слідчим до клопотання матеріалів, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив наявність зазначених у клопотанні обставин підозри, які підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є наведені у клопотанні слідчого докази з доданими до нього матеріалами.

Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликала. Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.
Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчим суддею, судом (наприклад, статті 157, 163, ч. 5 ст. 234, 260 КПК України), так і слідчими, прокурорами (зокрема, статті 134, 271, 276 КПК України).
Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має бути співмірним зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.
З урахуванням того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, всупереч доводам апеляційної скарги, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи сторони захисту про невірну кваліфікацію кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, а також незаконність протоколів НСРД колегія суддів відхиляє як такі, що не входять до компетенції суду апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про його існування є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а відтак існує ризик, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиком, приведеним у клопотанні слідчого, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема щодо міцності соціальних та сімейних зв`язків, майнового стану, відсутності судимостей та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема і ті, на які посилається у апеляційній скарзі захисник.

Саме сукупність цих обставин, з урахуванням характеризуючих особу підозрюваного даних, переконливо свідчать про обґрунтованість застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Оцінивши обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що застосування слідчим суддею суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є правильним, такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року, якоюзадоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 01.08.2022 року включно із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задовлення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3