КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.08.2022 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях з кіберзлочинності управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням посягань на кібербезпеку держави Департаменту організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки та кібербезпеку держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.10.2022 включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001380 від 09.06.2022.
Одночасно визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу у межах 770 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 002 000 гривень, із покладенням на підозрюваного, в разі внесення застави, наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, ________________________________________________________________________________

Справа № 757/21774/22-к Слідчий суддя ОСОБА_9
Апеляційне провадження № 11-сс/824/3505/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1
прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 20.10.2022 включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001380 від 09.06.2022.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання, та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби: з 22 до 07 години ранку.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України є не обґрунтованою та не конкретною, оскільки у ній здебільшого відсутні відомості про конкретні час та місце вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_7 фактично особисто не знайомий і ніколи не зустрічався із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які начебто були залучені до складу злочинної організації разом із ОСОБА_7 .
У частині підозри за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України щодо заволодіння шляхом шахрайства майном ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , не наведено будь-яких шахрайських дій ОСОБА_7 по відношенню до названих осіб, натомість такі дії за вказаними епізодами слідством визначені як такі, що вчинені невстановленими досудовим розслідуванням особами, так званими «Воркером» та «Вбівером».
За епізодом заволодіння майном ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вчинення шахрайських дій інкриміновано ОСОБА_11 і так званому «Вбіверу» із ніком « ОСОБА_17 zxc ecs».
На переконання захисника, у органу досудового розслідування відсутні докази про наявність у діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, та стороною обвинувачення не наведено доказів, що свідчать про набуття злочинною організацією ознак, притаманних злочинній організації, котрі вказують на її стійкість.
Апелянт зазначав, що вказані у клопотанні докази, на які посилається слідчий при обгрунтуванні повідомлення про підозру, є неналежними та недопустимими, та не доводять причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів.
Зокрема, протоколи допиту потерпілих не містять жодних посилань на прізвище ОСОБА_7 , як знайомої їм особи, що вчинила по відношенню до них шахрайство, а протоколи оглядів документів, мобільних телефонів та ноутбуку від 19.08.2022 не містять інформації щодо ОСОБА_7 .
Крім того, вказані протоколи оглядів не містять ні номерних позначень оптичних носіїв, що оглядалися, ні відомостей щодо застосованих технічних засобів та програмного забезпечення, за допомогою яких проводився огляд, а долучені до клопотання копії постанов про створення у кримінальному провадженні № 0001380 групи слідчих від 15.08.2022 та про внесення змін до групи слідчих у цьому провадженні від 19.08.2022 не містять відомостей про включення до складу групи слідчих інспектора 2-го відділу УПК в Харківській області ДКП НП України ОСОБА_18 , та старшого інспектора 2-го відділу УПК в Харківській

області ДКП НП України ОСОБА_19 , якими складені усі вказані вище протоколи оглядів.
Однак, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі від 23.08.2022 не звернув уваги і не надав оцінки доводам сторони захисту щодо зазначених фактів, наведеним у письмових запереченнях до клопотання.
Крім того, слідчий суддя безпідставно прийняв до уваги як доказ, що підтверджує підозру, електронні документи з мобільного телефону ОСОБА_20 , хоча стороною обвинувачення подібні документи як доказ до клопотання не надавалися.
Апелянт зазначав, що слідчим суддею не враховано міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , який перебуває у фактичному шлюбі з ОСОБА_21 , разом із якою винаймає квартиру за адресою АДРЕСА_1 ., що підтверджується договором найму.
Також, в Україні проживають батьки ОСОБА_7 та його менша сестра. Крім того, ОСОБА_7 із 18.09.2020 зареєстрований як фізична особа підприємець та відповідно до характеристики від 22.08.2022, наданої німецькою компанією «Malag&Soltay GmbH», з 23.08.2020 працює у вказаній компанії і зарекомендував себе як сумлінний працівник.
ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, а навпаки має намір сприяти органу розслідування та суду у встановленні обставин кримінального правопорушення.
Сама по собі тяжкість покарання, яке може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі.
Підозрюваний позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для провадження, оскільки такі речі та документи вже вилучено.
У кримінальному провадженні відсутній ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілих чи інших підозрюваних, оскільки потерпілі у даному кримінальному провадженні допитані та надали органу досудового розслідування показання щодо відомих їм обставин правопорушення.
ОСОБА_7 особисто не знайомий із жодним потерпілим та підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . У наданих матеріалах клопотання не наведено жодного прізвища свідків, допитаних стороною обвинувачення.
Зважаючи на відсутність наведення стороною обвинувачення конкретних

фактів про вплив підозрюваного на вказаних осіб, зазначений ризик є надуманим і нічим не підтвердженим.З метою унеможливлення вказаного ризику, достатньо покласти на підозрюваного обов`язок утримуватися від спілкування з конкретними особами (підозрюваних, свідків, потерпілих чи ін.) у кримінальному провадженні.
Доводи сторони обвинувачення в частині необхідності застосування

запобіжного заходу у виді тримання під вартою задля запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення є надуманими і об`єктивно нічим не підтвердженими, оскільки ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а роль організатора інкримінованого правопорушення стороною обвинувачення визначена за ОСОБА_20 . Під час розслідування у ОСОБА_20 та ОСОБА_7 вилучено засоби, за

допомогою яких, на думку органу розслідування, вчинялося кримінальне

правопорушення.
Крім того, всупереч вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчим суддею визначено розмір застави ОСОБА_7 без урахування усіх обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК

України.
Визначена стороною обвинувачення майнова шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні складає 107 951 грн., однак в ухвалі слідчого судді не наведено жодних належних і обґрунтованих доводів, які підтверджують виключність випадку, внаслідок якого застосовано розмір застави, що більш ніж у два з половиною разів перевищує максимально визначений розмір застави, передбачений у випадку підозри особи у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Вказаний розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного. Більше того, встановлений дохід батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_21 , із якою підозрюваний проживає у фактичному шлюбі, як окремо, так і в сукупності, не зможе забезпечити внесення ними застави за ОСОБА_7 у розмірі 2 002 000 гривень.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001380 від 09.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що організатор злочинної організації ОСОБА_20 у червні 2022 року, перебуваючи в невстановленому місці, спільно з учасниками злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи фішингові посилання, ззовні схожі на вхід до системи онлайн-банкінгу «Приват24», АТ «УКРСИББАНК», інших банків, додатку «Дія», та послуги «Є-підтримка», призначених для введення в оману потерпілих під приводом отримання соціальних виплат від держави, ООН, Президента та отримання від останніх персональних даних, що становлять банківську таємницю, а саме: номерів платіжних банківських карток, строк їх дії, код CVV2/CVC2, ПІН-код, код системи 3D Secure картки, використовуючи закритий Telegram канал та чат-бот « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », заволоділи чужим майном, а саме: коштами громадян України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , спричинивши матеріальний збиток останнім на загальну суму 107 951 грн.
Отриманими від злочинної діяльності коштами організатор злочинної організації ОСОБА_20 спільно з учасниками злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами розпорядився на власний розсуд, попередньо розподіливши отримані кошти між членами злочинної організації шляхом передачі цих коштів, у тому числі здійснивши безготівкові транзакції на рахунки, належні учасникам злочинної організації.

Згідно доданих до клопотання матеріалів, зокрема даних протоколу затримання, 22.08.2022 об 09 год. 02 хв. ОСОБА_7 затримано згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.

22.08.2022 об 12 год. 38 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України; у співучасті у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України; у співучасті у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України; у співучасті у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України; у співучасті у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України; у співучасті у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України.

23.08.2022 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням від 22.08.2022, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях з кіберзлочинності управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням посягань на кібербезпеку держави Департаменту організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки та кібербезпеку держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, із визначенням застави у межах 770 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 002 000 гривень, та покладенням на підозрюваного, в разі внесення застави, наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.08.2022 задоволено клопотання слідчого, та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.10.2022 включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001380 від 09.06.2022, із визначенням застави у межах 770 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 002 000 гривень, із покладенням на підозрюваного, в разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 20.10.2022 включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001380 від 09.06.2022
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні,продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави у межах 770 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 002 000 гривень.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначених кримінальних правопорушень.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
З наведених підстав, доводи апеляційної скарги щодо відсутності у повідомленні про підозру відомостей про конкретні час та місце вчинення кримінальних правопорушень, непричетність підозрюваного до інкримінованих йому злочинів та відсутність у діях ОСОБА_7 складу злочинів, у тому числі ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, неналежність та недопустимість зібраних у справі доказів, зокрема протоколів допиту потерпілих, протоколів огляду документів, мобільних телефонів та ноутбуку від 19.08.2022, колегія суддів вважає передчасними.
Твердження захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вірогідність настання яких, поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є досить високою.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, перебуває у фактичному шлюбі з ОСОБА_21 , зареєстрований як фізична особа підприємець, позитивно характеризується за місцем роботи, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи апелянта про відсутність у підозрюваного намірів переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, та вчиняти інші дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці ОСОБА_7 у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.
Твердження апелянта про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірний для ОСОБА_7 та підлягає зменшенню, є безпідставними, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри, майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що застава саме у межах 770 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 002 000 гривень, здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3