Дата документу 22.08.2022
Справа № 334/7813/20
Провадження № 1-і/334/1/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання засудженого ОСОБА_3 , про зміну міри покарання

за участю: прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 14 квітня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Вирок набрав законної сили 14.06.2022.

27.06.2022 від засудженого ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому засуджений просить розглянути та змінити йому міру покарання для вступу до лав Збройних Сил України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 (в режимі відео конференції) заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що військово-облікової спеціальності ніякої не має та в армії не служив, але швидко навчається і бажає вступити до лав Збройних Сил України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання засудженого просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що вирок набрав законної сили, зміна покарання у спосіб, про який заявляє засуджений, не передбачена чинним законодавством. Також посилалась на те, що злочин, за вчинення якого засуджений ОСОБА_3 , не входить до переліку злочині, за якими може бути змінено запобіжний захід у зв`язку з введенням воєнного стану.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; про застосування до засуджених примусового годування; про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; про застосування покарання за наявності кількох вироків; про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

При цьому відповідно до вимог ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; прийняття уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Таким чином, чинним законодавством не передбачені повноваження суду по розгляду питань щодо звільнення від відбування призначеного вироком суду покарання для вступу засудженого до лав ЗСУ.

Крім того, питання скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав визначено ст. 616 КПК України, проте вказана стаття передбачає, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, суд не знаходить відповідних підстав для задоволення клопотання засудженого.

Керуючись статтями 32, 34, 372, 537-539, 616 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , про зміну міри покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1