Справа № 369/2205/22
Провадження №1-кс/369/349/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного у кримінальному провадженні №0004503 від 22.07.2017 року, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Києво-Святошинський районний суд Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного у кримінальному провадженні №0004503 від 22.07.2017 року.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказує, що СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004503 від 22.07.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
02.10.2020 у вказаному кримінальному провадженні начальником відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Фактична підозра була повідомлена старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Бучанського РУП ГУПН в Київській області ОСОБА_4 лише 05.10.2021.
09.10.2021 органом досудового розслідування було винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні та оголошення розшуку підозрюваного.
Скаржник вказує, що з тексту вище вказаної постанови вбачається, що підставою її винесення було припущення про те, що скаржниця ОСОБА_3 відсутня за місцем реєстрації, а телефон яким вона користується слідчим не встановлено.
ОСОБА_3 вказує, що на її переконання така підстава є надуманою з огляду на те, що вона постійно проживає за місцем своєї реєстрації. Більше того більше 20 років працює викладачем у Київському національному економічному університеті ім. В. Гетьмана. Проте органом досудового розслідування цей факт не встановлено.
Також, скаржниця у поданій скарзі зазначає, що у неї викликає подив посилання в оскаржуваній постанові на неможливість встановлення слідчим номера телефону, яким вона користується вже багато років (номер не змінювався з 13.02.2005). Оскільки кримінальне провадження відкрите за заявою її колишнього чоловіка якому достеменно було відомо про номер її телефону і який повідомив цю інформацію органу досудового розслідування.
Отже, на переконання ОСОБА_3 підстави для зупинення досудового розслідування та оголошення її в розшук, вказані в оскаржуваній постанові від 09.10.2020 є надуманим та не відповідають фактичним обставинам. Відтак Постанова начальника відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України і Київській області ОСОБА_4 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні та оголошення розшуку підозрюваного від 09.10.2020 є протиправною та підлягає скасуванні.
На підставі вище наведеного, ОСОБА_3 просила слідчого суддю, визнати протиправною та скасувати Постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні та оголошення розшуку підозрюваного, винесену 09.10.2020 у кримінальному провадженні №0004503 від 22.07.2017 року.
Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена у встановленому законодавством порядку.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений у встановлений законодавством порядку.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч.4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.
Підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування встановлені главою 23 КПК України, дотримання яких слідчим, прокурором при прийнятті процесуального рішення про зупинення досудового розслідування є предметом перевірки, яка здійснюється слідчим суддею під час розгляду відповідних скарг.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено, що СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004503 від 22.07.2017 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358 КК України.
02.10.2020 у вказаному кримінальному провадженні начальником відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
09.10.2021 органом досудового розслідування було винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні та оголошення розшуку підозрюваного - ОСОБА_3 ..
Так, згідно із пунктом 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру, зокрема, у разі якщо підозрюваного оголошено у розшук.
Частиною 4 цієї статті визначено, що досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вимоги до змісту постанови визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України).
Тобто, постанова про зупинення досудового розслідування має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема у ній мають бути викладені всі обставини та правові підстави, які виключають можливість подальшого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.
Дослідивши у судовому засіданні постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.
Так, мотивувальна частина постанови складається з одного абзацу, в якому зазначено, що підозрювана ОСОБА_3 відсутня за місцем реєстрації, а номер телефону яким вона користується встановити не можливо.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0004503 від 22.07.2017 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358 КК України не містять підтвердження, що органом досудового розслідування здійснювалися виїзди за місцем реєстрації підозрюваної, натомість в томі №4 на сторінці 127 міститься номер телефону підозрюваної ОСОБА_3 .
Також слідчий суддя звертає увагу на той факт, що підозрюваною ОСОБА_3 надано докази про те, що вона більше двадцяти років має незмінне місце праці та працює з 30.09.2020 року в Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на посаді доцента кафедри корпоративних фінансів і контролінгу по теперішній час.
Відповідно до ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Водночас, для оголошення особи у розшук за ст. 281 КПК України повинна існувати сукупність таких обставин як: набуття особою статусу підозрюваного, відсутність інформації щодо місцезнаходження підозрюваного чи перебування його за межами України, здійснення належного повідомлення підозрюваного про необхідність явки до прокурора чи слідчого, декілька (дві або більше) неявок підозрюваного без поважних причин на такі виклики.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) оголошено в розшук підозрюваного; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Згідно із ч. 2. ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам.
Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.
Виклик слідчим, прокурором є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п. 1 ч. 2 ст. 131 КПК України). Главою 11 КПК визначаються підстави і порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КПК слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Згідно із ч.2 ст.135 КПК у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Відповідно до ч. 6 ст. 135 КПК повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.
Згідно із ч. 8 ст. 135 КПК особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Згідно із ч. 2 ст. 136 КПК України якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.
У повістці про виклик згідно з правилами п.п. 6 - 9 ч. 1 ст. 137 КПК України зазначається 6) час, день, місяць, рік і місце прибуття викликаної особи; 7) процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа;8) наслідки неприбуття особи за викликом із зазначенням тексту відповідних положень закону, в тому числі можливість застосування приводу, та здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження; 9) передбачені цим Кодексом поважні причини, через які особа може не з`явитися на виклик, та нагадування про обов`язок заздалегідь повідомити про неможливість з`явлення.
Поважними причинами неприбуття особи на виклик (відповідності до ст.138 КПК України є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
Статтею 139 КПК передбачені наслідки неприбуття на виклик.
Як свідчать матеріали справи, підозрювана ОСОБА_3 не була викликана слідчим чи прокурором у порядку ч. 1 ст. 135 КПК шляхом направлення їй повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, зміст якої відповідав би вимогам ст. 137 КПК. Крім того, стороною обвинувачення не заперечувався факт, що підозрюваного не було викликано навіть за вказаним ним телефонним номером.
Відтак, суд доходить висновку, що розшук підозрюваного оголошено безпідставно, передчасно та з формальним підходом, у порушення вимог ст.ст. 280, 281 КПК України.
Матеріали кримінального провадження містили достовірні дані про постійне місце проживання та постійне офіційне місце роботи підозрюваної та її номер телефону.
Крім того, суд зауважує, що погоджуючи постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної в розшук прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 не з`ясував та належним чином не пересвідчився, які докази підтверджують переховування підозрюваної від органів слідства, чи виконувалися слідчим вимоги КПК щодо належного повідомлення ОСОБА_3 та чи відповідає вимогам КПК України зміст постанови.
Відповідно до ч. 4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Таким чином, вимоги КПК України не містять будь-яких обмежень щодо оскарження постанови після/у разі відновлення досудового розслідування, що, у свою чергу, не скасовує/не обмежує право особи на оскарження.
Крім цього, п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого: рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законними представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Вимоги даної статті також не обмежують підозрюваного в оскарженні рішення слідчого про зупинення досудового розслідування, а слідчого суддю - у розгляді даної скарги. Право особи на оскарження передбачено вимогами закону, а тому, особа не може бути позбавлена цього права у не передбачений законом спосіб.
Частина 2 ст. 305 КПК передбачає: слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Дана вимога КПК України не визначає такого поняття як «припинення дії постанови» після відновлення провадження чи за інших обставин.
Суд також приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у Постанові від 30.05.2019 року №639/793/17, відповідно до якого підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування - «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.
Проаналізувавши матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя доходить висновку, що оскаржувана постанова від 09.10.2020 року винесена без належних викликів підозрюваної, без доказів її ухилення від явки до органу досудового розслідування, без належних мотивів оголошення її у розшук, що свідчить про формальний характер цієї постанови.
Ураховуючи вищевикладене, дана скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 7, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного у кримінальному провадженні №0004503 від 22.07.2017 року задовольнити.
Скасувати Постанову начальника відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погоджену прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 09.10.2020 про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0004503 від 22.07.2017 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358 КК України та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1