Справа № 489/2735/22
кримінальне провадження
№1-кс/489/875/22
УХВАЛА

30 вересня 2022 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001026 від 28.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, за фактом зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 , а саме мобільний телефон та коробку від нової пошти.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обґрунтовуючи вищезазначене клопотання, слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі є речовими доказами, а тому з метою їх збереження та запобіганням з боку їх фактичного власника ОСОБА_3 та інших осіб можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також проведення необхідних експертиз та огляду речових доказів, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та на них могли зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність в накладенні арешту на вилучені речі.

З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, слідчий суддя з метою збереження речових доказів, вважає наявними підстави для накладення арешту на вилучене в ході особистого обшуку підозрюваного майно.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_3 в порядку затримання особи в рамках ст. 208 КПК України, а саме:

- мобільний телефон "SIGMA", imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , який було запаковано до спец-пакету SUD2002934;

- упаковку коробки від нової пошти з біркою № 1271, яку було запаковано до спец-пакету NPU 1111560.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя