УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання (заяви) ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків у рамках кримінального провадження №0000896, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2021 у провадження Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання (заява) ОСОБА_3 , згідно вимог якої останній просить слідчого суддю встановити строк для здійснення слідчим Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, процесуальної дії, а саме допиту свідка ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, викладені в клопотання/заяві (скарзі) вимоги просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, якою подано скаргу та слідчого, при цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000896, за заявою (повідомленням) ОСОБА_3 за ч.2 ст.397 КК України.

Заявник вказує на те, що уповноважені посадові особи Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві не виконали його подані клопотання та ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.09.2021 року у справі 760/24349/21 щодо допиту свідка ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000896, що підтверджує скарга заявника до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві.

Проте, станом на час розгляду скарги, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про проведення вказаної процесуальної дії. Відповідно до положень ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження; будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Частиною 2 ст. 113 КПК України визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

За змістом ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 305-307, 309, 220 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання (заяви) ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків у рамках кримінального провадження №0000896- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1