Справа № 148/889/20
Провадження №11-кп/801/969/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0000198, №0000251, №0000298 за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора ОСОБА_9 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 08.06.2021, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубове Тячівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, постійного місця роботи не має, не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на три роки.
Згідно ст. 76 ч. 1 п. 1, п. 2 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, змінено на особисте зобов`язання та звільнено з під варти із залу суду.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 23.05.2020 у вечірній час з метою крадіжки чужого майна прийшов до домогосподарства АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_10 , де шляхом вільного доступу переліз через огорожу, тобто фактично здійснив проникнення в домогосподарство, де продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на крадіжку матеріальних цінностей, з метою власного збагачення, підійшов до приміщення будинку, та реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, яке знаходилось у вказаному будинку, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою металевого прута відчинив вхідні двері, таким чином проник в приміщення будинку, звідки здійснив крадіжку супутникової антени «VARIANT» СА-900/1 діаметром дзеркала 0,85 м в комплекті з передавачем та трьома головками вартістю 600,91 гривень та покинув приміщення будинку. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 перебуваючи на подвір`ї вказаного домогосподарства, реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом вільного доступу здійснив крадіжку трьох секцій алюмінієвої саморобної огорожі довжиною 3,75 м та висотою 1,10 м кожна, загальною вагою 81 кг, де вартість 1 кг брухту алюмінію становить 24,27 гривень на загальну суму 1965,87 гривень.
В подальшому ОСОБА_7 викрадені супутникову антену «VARIANT» СА-900/1 діаметром дзеркала 0,85 м в комплекті з передавачем та трьома головками та три секції алюмінієвої саморобної огорожі довжиною 3,75 м та висотою 1,10 м кожна, загальною вагою 81 кг переніс до домогосподарства ОСОБА_11 , що розташоване в АДРЕСА_2 , тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 2566,78 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 , знаючи, що на розгляді Тульчинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0000198 по його обвинуваченню за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 06.07.2020 близько 14:00 години ОСОБА_7 , перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , куди був запрошений господарем - ОСОБА_12 . Знаходячись в приміщенні літньої кухні, ОСОБА_7 , маючи на меті вчинити крадіжку чужого майна, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, повторно, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Nokia 105 ТА 1034» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 383 гривні, в якому знаходилася сім картка оператору мобільного зв`язку лайфселл за № НОМЕР_3 вартістю 50 гривень, що належать ОСОБА_13 , тим самим спричинивши останній матеріального збитку на загальну суму 433 гривні.
В подальшому, ОСОБА_7 , з викраденим майном покинув місце злочину, після чого переніс до свого місця проживання, тим самим розпорядився ними на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_7 , знаючи, що відносно нього на розгляді Тульчинського районного суду Вінницької області перебувають обвинувальні акти по кримінальних провадженнях за №0000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та за № 0000251 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, наприкінці серпня 2020 року, більш точної дати слідством не встановлено, в нічний час, близько 02:00 години, ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, через хвіртку зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_14 , та яке на даний час перебуває в користуванні її співмешканця - ОСОБА_15 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .
Далі, маючи на меті вчинити крадіжку цінних речей з будинку, ОСОБА_7 , керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, попередню переконавшись, що в нічну пору доби за його діями ніхто не спостерігає та власника будинку немає вдома, тому скориставшись цим, розбив склопакет метало-пластикового вікна, тим самим забезпечив собі доступ до ручки віконної рами, після чого відчинив її та проник в будинок, де діючи таємно, умисно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, з однієї із кімнат будинку здійснив крадіжку електричної духовки «Asel FCАТТ23», вартістю 707 гривень. Викрадене майно ОСОБА_7 переніс до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де заховав.
Далі, ОСОБА_7 , одразу після вчинення крадіжки електричної духовки «Asel FCATT23», знаючи, що у будинку за АДРЕСА_1 , знаходяться інші цінні речі, які він не зміг одразу викрасти через їх громіздкість, повернувся та ідентичним до першого випадку шляхом, зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, де через розбите ним раніше скло знову ж таки відчинив вікно та проник в будинок. Далі, продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення решти цінних речей, які залишились у будинку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, попередньо переконавшись, що в нічну пору доби за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, діючи таємно, з однієї із кімнат будинку вчинив крадіжку мікрохвильової печі «Siemens HF22022», вартістю 620 гривень, яку переніс до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де заховав.
Відразу після цього, продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу на викрадення цінних речей з будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 маючи на меті довести свій злочин спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, ідентичним до першого випадку способом, зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, де через розбите скло знову відчинив вікно та проник в будинок. Далі, знаючи, що в будинку лишилися інші цінні речі, керуючись єдиним корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, попередньо переконавшись, що в нічну пору доби за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, діючи таємно, з кімнат будинку вчинив крадіжку DVD програвача «LG» DK673X, вартістю 110 гривень, мобільного телефону марки «Samsung GT-S5830», ІМЕІ: НОМЕР_4 , вартістю 333,34 гривень, цифрового TV-тюнеру «Digital Satelite Receiver 4100К», вартістю 149,80 гривень, портативної колонки «Colon RX-129», вартістю 140 гривень, трьох простирадл розмірами 1,4x1,8 м, 2,2x1,5-м, 1,9x1,5 м вартістю 360 гривень, 240 гривень та 342 гривні відповідно, після чого з викраденим вийшов з будинку.
Далі, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 шляхом пошкодження навісного замка проник до приміщення літньої кухні, де діючи таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, попередньо переконавшись, що в нічну пору доби за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, вчинив крадіжку трьох пластмасових відер об`ємом по 5 л, вартістю 5 гривень кожне, двох пластмасових відер об`ємом по 10 л, вартістю 9 гривень кожне, двох пластмасових відер об`ємом по 12 л, вартістю 20,88 гривень кожне, алюмінієвого казану об`ємом 10 л, вартістю 100 гривень, алюмінієвого казана (каструлі) об`ємом 6 л, вартістю 90 гривень, алюмінієвого казана (каструлі) об`ємом 3 л, вартістю 47,40 гривень, двох алюмінієвих каструль об`ємом 3,5 та 4 л, вартістю 49,80 гривень кожна, алюмінієвої миски об`ємом 5 л, вартістю 90 гривень, емальованої каструлі об`ємом 5 літрів, вартістю 30 гривень, пластмасової миски об`ємом 3 л, вартістю 12,05 гривень, алюмінієвої сковороди (пательні), вартістю 70 гривень, двох емальованих тарілок, вартістю 10 гривень кожна, та двох емальованих мисок, вартістю 10 гривень кожна, емальованої миски об`ємом 4 л, вартістю 20 гривень. Викрадене майно ОСОБА_7 повантажив до заздалегідь заготовлених поліпропіленових мішків та викраденого простирадла після чого переніс до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де заховав.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 3665,95 гривні.
В подальшому, ОСОБА_7 , викрадене майно переніс до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 , тим самим розпорядився ним на власний розсуд.
Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначити за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 22.03.2021 по 08.06.2021 у строк покарання з розрахунку один день перебування під вартою за один день позбавлення волі.
Апелянт вказує на м`якість призначеного покарання з огляду на кримінальну спрямованість обвинуваченого, який ніде не працює, а вчиняє умисні корисливі злочини проти власності. Вважає необґрунтованим звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підстав ст. 75 КК України.
Окрім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 в ході судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому період попереднього ув`язнення обвинуваченого підлягає зарахуванню за правилами ч. 5 ст. 72 КК країни.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора щодо призначення покарання, яке належить відбувати реально, обговоривши доводи апелянта, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах, зокрема, показаннях самого обвинуваченого, який у судовому засіданні повністю визнав свою вину та показав про обставини вчиненого злочину. У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини докази по справі досліджувалися за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Доводи прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання у зв`язку застосуванням положень ст. 75 КК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
За вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
За ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як видно з мотивувальної частини вироку, вирішуючи питання про можливість застосування норм 75 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання, місцевим судом у відповідності до вимог зазначеної статті враховано позицію потерпілих, суспільну небезпечність вчинених злочинів, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчинених злочинах, характер та ступінь його вини, стан здоров`я обвинуваченого, запевнення останнього, що став на шлях виправлення, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також обставини, які в сукупності дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання.
Приймаючи до уваги сукупність цих обставин, рішення місцевого суду про можливість застосування вимог ст. 75 КК України є мотивованим, обґрунтованим і таким, що відповідає положенням ст. 65 КК України.
Посилання прокурора на кримінальну спрямованість обвинуваченого та відсутність в останнього місця роботи є неспроможними з огляду на ряд обставин, які позитивно характеризують останнього та дають обґрунтовані підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає призначене засудженому ОСОБА_7 покарання справедливим, підстав для скасування судового рішення через м`якість призначеного покарання не вбачає.
При цьому, доводи прокурора, наведені в доповненнях до апеляційної скарги, про необхідність зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
В даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
З матеріалів провадження вбачається, що з 22.03.2021 по 08.06.2021 ОСОБА_7 перебував під вартою. Оскаржуваним вироком останньому призначено покарання у виді позбавлення волі.
За таких обставин суд першої інстанції мав зарахувати строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з часу затримання 22.03.2021 до дня звільнення ОСОБА_7 з під варти 08.06.2021, у строк покарання у співвідношенні, визначеному ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Таким чином, при призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.ст. 409, 413 КПК України є підставою для скасування вироку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора задовольнити частково.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 08.06.2021 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, змінити.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 22.03.2021 по 08.06.2021 у строк покарання з розрахунку один день перебування під вартою за один день позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3