Дата документу 04.10.2021
Справа № 334/7235/21
Провадження № 1-кп/334/858/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 :

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, та виклику учасників кримінального провадження, кримінальне провадження за № 0000879 від 24.08.2021 року за ст. 185 ч. 1 КК України у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя в порядку, передбаченому статтями 291, 293 та 302 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений прокурором обвинувальний акт із доданими до нього документами разом із клопотаннями про його розгляд в порядку спрощеного провадження та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 серпня 2021 року за № 0000879, щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, 23.08.2021 о 23 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 , за допомогою ключа, який був у останнього, зайшов у приміщення кафе «Тіlі Pili Coffe Shop», яке розташоване у б. 37-А по вул. Товариська у м. Запоріжжі, в якому він працював та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою отримати грошових коштів для здійснення ставок у сервісі «parimatch», переконавшись у тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з каси, таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти в сумі 100 гривень та покинув місце вчинення правопорушення, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Витративши викрадені грошові кошти на ставки у сервісі «parimatch», ОСОБА_5 , розуміючи, що йому не вистачає грошових коштів для продовження гри на ставках у сервісі «parimatch», повернувся до приміщення кафе «Tili Pili Coffe Shop» та продовжуючи свій умисел, викрав з каси грошові кошти у розмірі 400 грн. які належали ОСОБА_4 та розпорядився ними на власний розсуд.

24.08.2021 приблизно о 00.10 годині, ОСОБА_5 , витративши раніше викраденні кошти на ставки, продовжуючи свій протиправний умисел, аналогічним шляхом, знову зайшов у приміщення вище вказаного кафе, звідки з поверхні стойки, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефону марки «Xiaomi Redmi 8А», в корпусі синього кольору, вартістю 2350 гривень, який належав ОСОБА_4 та покинув місце вчинення правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Після чого, у той же день, приблизно о 03.00 годині ОСОБА_5 , витративши грошові кошти, які отримав від реалізації викрадено телефону, продовжуючи свій протиправний умисел, маючи на меті продовження гри на сервісі «parimatch» аналогічним шляхом, знов зайшов у приміщення вище вказаного кафе, звідки з поверхні стойки, шляхом вільного доступу, таємно викрав планшет марки «Samsung Galaxy Tab А» у корпусі чорного кольору, вартістю 4033 гривень 33 копійки, який належав ОСОБА_4 та розпорядився викраденим майном па власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 6883 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При вирішенні питання щодо здійснення судового провадження у суді першої інстанції суд приймає до уваги, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні дійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно приписів ч. 2 ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_5 діяння є кримінальним проступком.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому… зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані , зокрема: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні… (ст. 302 КПК України).

Так, в обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту також долучено письмову заяву підозрюваного складену у присутності захисника, в якій ОСОБА_5 зазначає про беззаперечне визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження. Просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Крім того, у цій заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_7 також в своїй заяві зазначила, що їй роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також роз`яснено право на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку. Та, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, він згоден із встановленими в результаті дізнання обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, просив розглянути дане кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Вивчивши зміст обвинувального акту із доданими до нього документами, перевіривши матеріали досудового розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні, внесеному 24.08.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000879, проаналізувавши у сукупності надані прокурором докази, які узгоджуються між собою, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час дізнання, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд керуючись законом, дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінального проступку.

Дії обвинуваченого відповідають складу кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує: - ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком; особу винного, який не є особою з інвалідністю, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно, раніше не судимий, на консультативному та диспансерному нагляді у лікаря нарколога не перебуває, амбулаторну психіатричну допомогу у лікаря психіатра не одержує, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

На підставі викладеного, з урахуванням вимог ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопрушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопрушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопрушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопрушень, враховуючи обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, суд вважає занеобхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт в межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 185 КК України. Підстав для призначення менш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, суд не вбачає.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та являлись передумовою для застосування вимог ст. 69 КК України судом не встановлено.

Суд також не вбачає підстав для застосування приписів, передбачених ст. 69-1 КК України, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

При цьому, суд враховує, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні «Бемер проти Німеччини» (заява 37568/97 п. 61 від 03.10.2002 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз…суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та приписи ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання являється не тільки карою за вчинені кримінальні правопорушення, а має мету виправлення та перевиховання засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що його обтяжують, визнання вини та щире каяття винного, усвідомлення характеру своєї протиправної поведінки і її наслідків, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального проступку, який під час дізнання надав змістовні, повні та правдиві свідчення про обставини вчиненого кримінального правопорушення, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, внаслідок вчиненого кримінального проступку тяжких наслідків не настало, беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого, який не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт, в межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 суд не вбачає, клопотання про обрання запобіжного заходу від сторони обвинувачення на розгляд суду не надходили.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 50, 61, 65-67, ч. 1 ст. 185 КК України, ст. ст. 31, 100, 118, 122, ч. 1 ст. 126, 291, 293, 302, 349, 368-370, 373, ст. 374, ст. 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: договори про надання фінансового кредиту та застави № та № від 24.08.2021, оформлені на ім`я ОСОБА_5 , які було долучено до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження; ДВД диск з відео файлом з камери відео спостереження з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 від 23.08.2021 р. зберігати в матеріалах справи; паперові серветки, 2 чохла від мобільних телефонів, сірники, запальничка, флакон з «Нафтизином», зіп- пакет з сім карткою, блістер «Супреміум» з пігулками, канцелярський ніж, які упаковані у паперові конверти та здані на зберігання у камеру схову ЗРУП ГУНП в Запорізькій повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1