Справа № 740/5090/21
Провадження № 1-кс/740/1154/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, раніше судимого вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.06.2012 за ч.2 ст.152, ч.1 ст.153, ч.2 ст.153, ч.2 ст.186, ч.1, ст.187, ч.2, ст.187 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі, маючого базову загальну середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у кримінальному провадженні, внесеному 11.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, -
встановила:
13.09.2021 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 09.11.2021, без визначення розміру застави.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.09.2021 близько 21 години 15 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на спуску з автомобільного шляхопроводу по вул. Шевченка у м. Ніжин Чернігівської області, йдучи у напрямку її перехрестя з вулицями Носівський шлях та провулку Урожайний м. Ніжина Чернігівської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді задоволення статевої пристрасті, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, діючи умисно та повторно, підійшов зі спини до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обхопив рукою її шию, таким чином вчинивши відносно неї фізичне насильство, після чого відтягнув її з шляхопроводу в зарослі дерев на його схилі праворуч по ходу руху неподалік нафтобази, розташованої по АДРЕСА_3 , та повалив на землю. Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій умисел на задоволення статевої пристрасті, використовуючи свою фізичну перевагу, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є неповнолітньою, застосовував до потерпілої фізичне насильство, що полягало у придавленні її тіла до землі своїм тілом та у триманні руками її голови, а також психологічне насильство, що виражалось у погрозах фізичною розправою, всупереч волі потерпілої, зґвалтував її, тобто з використанням своїх геніталій вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_7 без її добровільної згоди.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000810 від 11.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

11.09.2021, о 14.00 годині, на підставі ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні даного злочину.

11.09.2021, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

У клопотанні слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які дають підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, є запобігання зазначених у п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, за яке законом передбачене покарання від 7 до 12 років позбавлення волі.

Досудове слідство вважає, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи вид та розмір покарання, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, покарання за яке передбачене виключно у вигляді позбавлення волі, не має міцних соціальний зав`язків, не має постійного офіційного місця роботи, хоча є працездатною особою, не має постійного місця проживання; незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, оскільки йому на даний час відомі місця проживання всіх учасників даної події, тому перебуваючи на волі може вчиняти на них тиск з метою зміни показів, що може перешкоджати об`єктивному розслідуванню даного кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний є раніше судимим вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.06.2012 за ч.2 ст.152, ч.1 ст.153, ч.2 ст. 153, ч.2 ст.186, ч.1, ст.187, ч.2, ст.187 КК України, судимість не погашена, злочин у вчиненні якого він на даний час підозрюється вчинено відносно неповнолітньої особи, що дає підстави вважати, що він схильний до вчинення кримінальний правопорушень, в тому числі проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та надав пояснення по доказам, долученим до матеріалів клопотання, в обґрунтування викладених у ньому доводів.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала у повному обсязі з наведених у ньому підстав. Зазначила, що зібрані у кримінальному провадженні докази дають підстави для висновку про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, яка обґрунтовує подальше досудове розслідування та підтверджують існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання.
Згідно із ч.ч.1,2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Із аналізу рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»: існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення; факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність; обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні; стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.
З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.
У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_5 до злочину у вчинені якого він підозрюється: протокол ОМП від 10.09.2021, відповідно якого на автомобільному мосту за адресою АДРЕСА_3 , зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та виявлено безпровідний навушник, який належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 , який вона втратила під час вчинення відносно неї кримінального правопорушення; протокол допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого остання розповіла, про обставнити вчинення щодо неї злочину. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 10.09.2021 вчинила злочин щодо неї; протокол огляду речей неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 відповідно до якого оглянуто одяг ОСОБА_7 в якому неповнолітня була одягнута 10.09.2021 в момент вчинення відносно неї злочину, на яких наявні сліди біологічного походження; протокол допиту в якості свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що близько 21.07 години 10.09.2021, вона зателефонувала своїй доньці ОСОБА_7 , але остання не відповідала на дзвінки. Близько 21.33 години 10.09.2021, вона знову зателефонувала доньці, де слухавку взяли працівники поліції та повідомили, що відносно її доньки вчинено кримінальне правопорушення; протокол допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 від 11.09.2021 та слідчий експеримеримент з останнім, під час яких останній розповів про обставини вчинення ним злочину, а саме зґвалтування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 .

На підставі сукупності досліджених документів, слідчий суддя дійшла висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини, про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_5 .
Сторона захисту цих обставин не спростовує.
Поряд із цим, слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Таким чином, висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.
Отже, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Оцінюючи доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, який є тяжким і відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину КК України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_5 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик його переховування від органів досудового розслідування чи суду.
Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Оцінивши доводи щодо існування ризику впливу на потерпілу та свідків, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.
Оцінюючи можливість впливу на потерпілу та свідків слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.
Враховуючи характер вчиненого кримінального првовпорушення, вік потерпілої, виходячи з обставин встановлених органом досудового розслідування, слідчий суддя не виключає можливості здійснення тиску на неї.
З цих підстав, слідчий суддя погоджується із тим, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може вчинити дії із тиску на потерпілу та свідків з метою зміни наданих ними свідчень.
Слідчий суддя знаходить переконливим наведене в клопотанні мотивування наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, і в перод не знятої і не погашеної судимості, через достньо невеликий проміжок часу після звільнення, знову вчинив злочин проти статевої недоторканості особи.
Водночас, враховуючи, що відповідно до п.2 ч.1 ст.194 КПК України, запобіжний захід застосовується до підозрюваного, якщо існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оцінку якому надано вище, доходить висновку про неможливість запобігання зазначеним в цій ухвалі ризикам, шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки це може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 є раніше судимою особою, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, санкція якої передбачає покарання на строк від 7 до 12 років. Отже, до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, не вбачає підстав для визначення розміру застави.
За наведених вище обставин клопотання слідчого належить задовольнити.
Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 176-178, 183, 193-197, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
постановила:
клопотання задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 09 листопада 2021 року включно з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 11.09.2021.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 та надати для виконання начальнику Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівської області та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1