Справа № 182/1207/22
Провадження № 1-кс/0182/295/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2022 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2022 за № 0000312 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Енергодар, Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, із освітою 9 класів, розлучений, на утриманні має малолітніх дітей ОСОБА_6 , 2018 р.н., ОСОБА_7 , 2020 р.н., ОСОБА_8 , 2021 р.н., раніше не судимий,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

04 березня 2022 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2022 за № 0000312 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2022 за № 0000312 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 03.03.2022 до ЧЧ Нікопольського РУП із заявою звернулась ОСОБА_10 про зникнення її дядька ОСОБА_11 .
03.03.2022 СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за № 0000312 за ознаками ч.1 ст. 115 КК України.
В результаті проведення досудового розслідування за даним фактом цивільний чоловік заявниці ОСОБА_5 зізнався в умисному вбивстві ОСОБА_11 .
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та його цивільна дружина ОСОБА_12 разом зі своїми малолітніми дітьми.
27.11.2021 приблизно о 23:00 год. ОСОБА_5 повернувся з роботи до місця мешкання за вищевказаною адресою та малолітні діти почали йому скаржитися на ОСОБА_11 рідного дядька ОСОБА_12 , через те, що останній застосовував до дітей фізичне насильство, спричинивши їм тілесні ушкодження у вигляді синців на тілі. Почувши це, ОСОБА_5 з метою розібратися у вищевказаній ситуації пішов до літньої кухні, яка розташована в подвір`ї вищевказаного домоволодіння, де на той час перебував ОСОБА_11 . Увійшовши до літньої кухні, між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виникла словесна сварка з приводу застосування фізичного насильства останнім по відношенню до малолітніх дітей. В подальшому дана сварка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_5 та ОСОБА_11 почали наносити один одному обопільні удари кулаками по тілу. Після того як бійка закінчилася, ОСОБА_13 сів на стілець перепочити, а ОСОБА_5 запитав у нього, чи буде він в подальшому бити дітей, на що ОСОБА_11 почав погрожувати ОСОБА_5 та його дітям фізичною розправою. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_11 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
27.11.2021 року приблизно о 23:10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, взяв до рук ганчірку, яка знаходилась в приміщенні літньої кухні, підійшов ззаду до сидячого на стільці ОСОБА_11 , накинув шию ганчірку та почав здавлювати дихальні шляхи, до поки ОСОБА_11 перестав подавати ознаки життя. Тобто своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.
Далі, з метою знищення слідів злочину та з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 скинув тіло ОСОБА_11 до вигрібної ями літнього туалету, що знаходився на території подвір`я вищевказаного домоволодіння, а наступного ранку повідомив всім членам своєї родини, що ОСОБА_11 покинув місце їхнього проживання.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.
03.03.2022 ОСОБА_5 о 13-40 год. був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
04.03.2022 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив умисний, особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 15-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань; у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, що може стати причиною вчинення нових злочинів. Є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілу, свідків. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду, впливу на потерпілу, свідків. У оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених процесуальних обов`язків. Враховуючи всі обставини, слідчий просить обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. При цьому, не заперечуючи факту вчинення злочину, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, він має постійне місце проживання, сім`ю, на утриманні має трьох малолітніх дітей, яких виховує разом з цивільною дружиною ОСОБА_12 . Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, ухилятися від слідства та суду також не буде.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_9 проти клопотання слідчого заперечувала. Доказів того, що її підзахисний може переховуватись від слідства немає. Її підзахисний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки цивільну дружину, на утриманні має трьох малолітніх дітей, батьком яких він фактично являється і яких виховує. Крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, прокурором не доведено, що її підзахисний, перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню, а навпаки, сам з`явився до поліції та зізнався у вчиненому злочині. Тому просить застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Крім того, захисник долучила й письмову заяву від цивільної дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_12 , де остання не заперечує проти проживання її цивільного чоловіка ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194 КК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України, внесені до ЄРДР 03.03.2022 за № 0000312.
03 березня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві ОСОБА_11 .
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується показаннями свідків, протоколом обшуку, протоколом огляду трупа, та іншими матеріалами кримінального провадження. При визначенні обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 15-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому без застосування жодного запобіжного заходу до нього, останній зможе залишити місце свого проживання.
Ризик незаконного впливу на потерпілу, свідків /п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК/ є недоведеним, оскільки не надано відомості стосовно яких саме свідків йде мова.
Разом з тим, слідчий суддя не погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для його запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання, відсутності судимостей та те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановленого судом щодо останнього ризику лише у такий спосіб, оскільки недоведено стороною обвинувачення в судовому засіданні наявності щодо підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, крім переховування від органів досудового розслідування та/або суду, і на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаного ризику є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення підозрюваного від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 цілодобово залишати місце постійного проживання.
Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2022 за № 0000312 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися із с. Мусіївка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2022 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1