ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№646/7013/15 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1717/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.190 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
- захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 11-кп/818/1717/21 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2021 року, -
УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , 1976 року народження за ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_8 , 1989 року народження за ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_11 , 1935 року народження, за ч.4 ст.358 КК України, повернуто прокурору у порядку, передбаченому п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що у порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним, оскільки не містить зазначення способу вчинення шахрайським дій і не зазначено цього також у фактичних обставинах кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Указав, що посилання сторони захисту на пред`явлення обвинувачення поза межами строку досудового розслідування не є підставою для повернення обвинуваченого акту.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, у тому числі п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Наголосив, що виклад фактичних обставин, формулювання обвинувачення та кваліфікація дій обвинувачених містить усі необхідні елементи ст.91 КПК України, які у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення. Указав, що органами досудового розслідування чітко зазначено, що шахрайські вчинені способом обману, про що зазначено в обвинувальному акті. Наголосив, що висновки суду про пред`явлення обвинувачення поза строками досудового розслідування не відповідають дійсності, оскільки обвинувачення було пред`явлено за чотири дні до закінчення строків досудового розслідування. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог, передбачених п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
За приписами п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до висновків, які містяться у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року, суду належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у чинному кримінальному процесуальному законодавстві.
Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачення сформульовано неповно, не конкретно та містить протиріччя, а також щодо оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого, є передчасними.
З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.318-380 КПК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також викладено формулювання обвинувачення в тому вигляді, яке прокурор вважає достатнім, та зазначено правову кваліфікацію кожного з вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, що в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення, а також можливість суду роз`яснити його обвинуваченому та правову кваліфікацію, зміст якої відповідає диспозиції ч.3 ст.368 КК України.
До того ж, в обвинувальному акті чітко викладена правова кваліфікація вчинених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України, у тому числі із зазначення способу вчинення шахрайських дій, а саме у способом обману, а тому висновки суду про відсутність в обвинувальному акті вказівки про спосіб вчинення шахрайських дій, колегія суддів вважає безпідставними.
Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то питання зміни обвинувачення можливо вирішити шляхом застосування вимог ст.ст.337-339 КПК України, а висновки суду про зворотне позбавленні підстав, оскільки це є правом прокурором, а не обов`язком, а суд в залежності за результатами судового розгляду має право прийняти одне із рішення, яке передбачене ст.373 КПК України, щодо пред`явленого обвинувачення.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом було повернено обвинувальний акт ще й у зв`язку з пред`явленням обвинувачення поза межами строку досудового розслідування є безпідставними.
Як слідує зі змісту ухвали, суд першої інстанції зазначив у судовому рішенні, що це не є підставою для повернення обвинуваченого акту.
За таких обставин ухвала суду на підставі ч.1 ст.412 КПК України підлягає скасуванню з призначенням відповідно до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: