Справа № 308/9909/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 308/9909/20, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001451 від 15.05.2020 року про обвинувачення,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
Згідно з вимогами абзаців 1,5,6 пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Зважаючи на те, що головуючий суддя ОСОБА_8 перебуває на лікарняному, а строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає 27.01.2022, на підставі пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу було розглянуто суддею ОСОБА_1 .
З поданого клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при невстановлених обставинах, у невстановлений час та місці, умисно, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «канабіс», масою - 6,2301 грам, який умисно, незаконно, з метою збуту зберігав у прозорому, безбарвному, полімерному пакеті до 16.30 годин 25.06.2020.
В подальшому, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок збуту наркотичних засобів, 25 червня 2020 року близько 16.30 години в с. Сторожниця, по вул. Перемоги, Ужгородського району Закарпатської області, неподалік ресторану «Чарда», здійснив дії по збуту, громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , речовину рослинного походження, зеленого кольору, масою 6,2301 грам, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загорнуту у прозорому безбарвному полімерному пакеті, за що отримав гроші в сумі 1000 гривень.
Згідно з висновком експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 6/493 від 06.07.2020, надана на експертизу речовина рослинного походження, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, масою 6,2301 грам.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 , при невстановлених обставинах, у невстановлений час та місці, умисно, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечний, наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», масою - 4,7456 грам, який умисно, незаконно, з метою збуту зберігав у п`яти прозорих безбарвних полімерних пакетах до 17.40 годин 30.06.2020.
В подальшому, ОСОБА_4 повторно, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок збуту наркотичних засобів, 30 червня 2020 року близько 17.40 години в м. Ужгороді по вул. Капушанській, неподалік будівлі торгового центру «АТБ», збув громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , речовину рослинного походження, зеленого кольору, масою 4,7456 грам, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загорнуту у п`ять прозорих, безбарвних, полімерних пакетів, за що отримав гроші в сумі 1000 гривень.
Згідно з висновком експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 6/492 від 06.07.2020, надана на експертизу речовина рослинного походження, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, масою 4,7456 грам.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 , при невстановлених обставинах, у невстановлений час та місці, умисно, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечний, наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою - 12,9190 грам, який умисно, незаконно, з метою збуту зберігав у одному прозорому, безбарвному полімерному пакеті, до 11.30 годин 10.07.2020.
В подальшому, ОСОБА_4 повторно, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок збуту наркотичних засобів, 10 липня 2020 року близько 11.30 години в АДРЕСА_1 збув громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , речовину рослинного походження, зеленого кольору, масою 12,9190 грам, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, який був загорнутий у один прозорий, безбарвний, полімерних пакет, за що отримав гроші в сумі 1500 гривень.
Згідно з висновком експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 6/492 від 10.07.2020, надана на експертизу речовина рослинного походження, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, масою 12,9190 грам.
Окрім того, встановлено, що 25.06.2020 року о 14-42 ОСОБА_4 , позаду ТЦ «Епіцентр», що знаходиться по вул. Легоцького в місті Ужгород, пригостив громадянина ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 , особливо небезпечним наркотичним засобом «марихуана» шляхом його куріння через спеціальний пристрій «бульбулятор», який самостійно і приготував для вживання наркотичного засобу шляхом куріння.
Окрім того, встановлено, що 30.06.2020 року о 17-42 ОСОБА_4 , позаду ТЦ «АТБ», що знаходиться по вул. Капушанській в місті Ужгород, пригостив громадянина ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 , особливо небезпечним наркотичним засобом «марихуана» шляхом його куріння через спеціальний пристрій «бульбулятор», який самостійно і приготував для вживання наркотичного засобу шляхом куріння.
Окрім того, встановлено, що 09.07.2020 року о 17-33 ОСОБА_4 , позаду будівлі «Закарпаття», що знаходиться по вул. Гагаріна в місті Ужгород, пригостив громадянина ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 , особливо небезпечним наркотичним засобом «марихуана» шляхом його куріння через спеціальний пристрій «бульбулятор», який самостійно і приготував для вживання наркотичного засобу шляхом куріння.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто у придбанні, зберіганні з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Клопотання мотивоване тим, що 27.01.2022 закінчується строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Наразі, наявні підстави для застосування на час судового розгляду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, якими керувався суд при обранні вказаного заход у не відпали та не припинили існування. При обранні запобіжного заходу прокурор просить суд врахувати наявність обґрунтованого обвинувачення та наявність ризиків, перелік яких встановлено пунктами п.п. 1,3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наважився на відкрите вчинення тяжкого злочину та існує ризик його протиправної поведінки.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених в ньому підстав.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання Зазначили, що ризики не обґрунтовані та не доведені. Зазначили, що обвинувачений не може впливати на свідків. Крім того, просили врахувати особу обвинуваченого, якій раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, проживає з батьками.

Заслухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2021, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 27.01.2022.
Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч.1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до приписів, указаних ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Обґрунтованість підозри не спростована належними та допустимими доказами та стверджується наявними в матеріалах справи документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.
При цьому, суд зазначає, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що такі є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики з часу обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не зменшилися та продовжують існувати.
Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином і передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Суд враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Відтак, на думку судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства,
У судовому засіданні стороною захисту не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.
Враховуючи вищенаведене, суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які є дійсними та триваючими, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, проаналізувавши всі надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам та досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.
Керуючись ст. ст. 9, 331, п. 20-5 Перехідних положень КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, на період судового розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на шістдесят днів до 25 березня 2022 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 173670 грн.

Роз`яснити, що ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на Кільган ОСОБА_10 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на його першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 26.01.2022 о 11-00 годин.

Суддя ОСОБА_1