Провадження № 1-кс/344/7707/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000057 від 18.06.2021 року, за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідча, за погодженням з прокурором, звернулася з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликалася на те, що слідчим управлінням ГУ НП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000057 за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 307 КК України, в ході досудового розслідування якого встановлено, що у липні 2021 року ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання незаконного доходу від систематичного виготовлення і збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну на території України та за кордоном, у порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XIV від 08.07.1999, досягнув зі своїм братом ОСОБА_7 , раніше знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_4 злочинної домовленості щодо незаконного виготовлення, перевезення та зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну в особливо великих розмірах. Упродовж липня грудня 2021 року члени організованої групи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 відповідно до спільного плану та розподілу ролей у наперед визначених місцях - на березі річки Лімниця, неподалік с. Бабин Середній Калуського району, за географічними координатами 49.047864 24.48831, 49.0374286 24.4560003 неодноразово незаконно виготовляли та зберігали з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін в особливо великих розмірах, а також перевозили її у гаражне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де закінчували процес її виготовлення, розфасовували та зберігали з метою збуту.

У клопотанні зазначено, що 08 грудня 2021 року проведено обшуки за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 й використовуваних ними транспортних засобів, виявлено психотропну речовину в особливо великих розмірах, чорнові записи, мобільні телефони та пристрої, банківські картки, лабораторне обладнання.

Матеріалами клопотання зазначається, що 08 грудня 2021 року ОСОБА_4 затримано у відповідності до ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, - незаконного виготовлення, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин, повторно, організованою групою, в особливо великих розмірах.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши на необґрунтованість підозри та те, що ризики, зазначені у клопотанні, є безпідставні. Захисник вказав на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 , зокрема те, що він одружений, у нього є батько, матір, він займається підприємницькою діяльністю. Просив при застосуванні запобіжного заходу визначити ОСОБА_4 як альтернативний запобіжний захід - заставу у мінімально встановленому законом розмірі.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Матеріалами клопотання встановлено, що у вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований у АДРЕСА_2 , громадянин України, підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Як слідує з матеріалів клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами обшуку, висновками експертиз, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та іншими матеріалами в їх сукупності.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Прокурором в судовому засіданні наведено наявність ризиків, передбачених передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 бажає уникнути можливого застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років та може виїхати з України; можливість незаконно впливати на свідків, експертів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин та здобуття можливості уникнути покарання; - вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він ніде не працевлаштований і може продовжувати їх вчиняти з метою збагачення.

Як зазначається у клопотанні, у ході проведених обшуків в учасників організованої групи вилучено близько 10 кг психотропної речовини та 50 кг прекурсорів, з використанням яких вони могли виготовити ще орієнтовно 50 кг психотропної речовини, вартість якої на так званому «чорному ринку» становить від 15 до 21 млн. грн. Збут вказаними особами даної психотропної речовини міг вкрай негативно вплинути на суспільство в цілому та спричинити особливо тяжкі наслідки здоров`ю громадян. Також вказується на те, що ОСОБА_4 підтримує тісні зв`язки з раніше судимими особами, які здобули авторитет у впливом «кримінальному середовищі».

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищезазначені обставини, тяжкість інкримінованого злочину, дані про особу ОСОБА_4 його соціальні зв`язки, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк шістдесят днів - до 05 лютого 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 14.12.2021 року.