ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000734 за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця й мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000734, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, повернуто прокурору Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що у наданому суду обвинувальному акті відсутнє посилання на належне формулювання пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, зокрема, органом досудового розслідування в обвинувальному акті не у повному обсязі зазначено зміст кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується обвинуваченому, оскільки дії останнього кваліфіковані, зокрема, як викрадення чужого майна (крадіжка), в той же час, диспозицією ч. 1 ст. 185 КК України передбачена відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто положення вказаної норми кримінального закону відрізняється від усіх інших форм викрадення, зокрема, способом вилучення майна, а саме таємністю, що є обов`язковою ознакою, яка утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а пред`явлення ОСОБА_8 обвинувачення і кваліфікація його дій із викладенням неповної диспозиції кримінально-правової норми, вказує на недотримання стороною обвинувачення положень кримінального процесуального закону, а саме вимог пункту 5 ч.2 ст. 291 КПК України.
Разом із тим, зважаючи на право органу досудового розслідування або прокурора самостійно визначати зміст формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, з огляду на встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і здобуті докази у цьому кримінальному провадженні, суд наголосив на тому, що з точки зору суду та судової практики, вказаний обвинувальний акт містить неконкретне формулювання обвинувачення й при викладенні другого епізоду злочинної діяльності ОСОБА_8 , зокрема, у розумінні диспозиції ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_8 . Так, при зазначені у наданому суду обвинувальному акті формулювання обвинувачення, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, органом досудового розслідування не конкретизовані відповідні обставини інкримінованого вказаній особі діяння, оскільки обвинувальний акт не містить інформації про те, де саме ОСОБА_8 був зупинений охоронцем вказаного супермаркету, не зазначені відомості чи встиг останній перетнути межу касової зони, чи був зупинений до лінії касової зони. Наведені обставини, мають важливе значення для з`ясування судом наявності усіх відповідних ознак протиправності в діях обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому закінченому замаху на вчинення кримінального правопорушення, а викладене у вказаному обвинувальному акті формулювання обвинувачення має бути конкретним і зрозумілим.
Прокурор не погодився з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2021 року щодо повернення прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000734 від 17.08.2021 відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Направити обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на новий судовий розгляд.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвала суду від 24.11.2021 року є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує на те, що висновки суду про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору не відповідають викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, виходячи з наступного.
Суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Прокурор зауважує, що з обвинувального акта відносно ОСОБА_8 вбачається, що вищевказані положення ст. 291 КПК України, щодо вимог до відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, органом досудового розслідування дотримано в повному обсязі, не зважаючи на допущену технічну помилку у правовій кваліфікації першого епізоду вчиненого кримінального правопорушення.
Вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зазначає, що повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , з підстав, які зазначені в ухвалі суду першої інстанції, погіршує становище обвинуваченого, оскільки порушується право учасників на розгляд обвинувачення проти останнього в суді у найкоротший строк, у зв`язку із позицією обвинуваченого щодо беззаперечного визнання ним вини у вказаному кримінальному провадженні та відшкодуванні ним шкоди, спричиненої вказаними кримінальними правопорушеннями у повному обсязі, про що вказано у вказаному обвинувальному акті.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Також стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Також у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291,292 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Інших підстав для повернення обвинувального акту чинним кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.
Разом з цим, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність цього процесуального документу вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд кримінального провадження.
З висновком суду про повернення прокурору обвинувального акта з підстав, викладених в оскаржуваному рішенні, колегія суддів не може погодитись, оскільки у даному кримінальному провадженні вимоги ст. 291 КПК України дотримано, а саме: викладені необхідні відомості, передбачені в цій статті закону, в тому числі викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті), як це визначено в п.5 ч.2 ст.291 КПК України. До того ж, необхідно врахувати, що в процесі судового розгляду прокурор вправі уточнити обвинувачення чи сформулювати нове, змінивши попереднє.
Таким чином, як убачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_8 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як стороною обвинувачення з достатньою повнотою відображено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які вона вважала встановленими, їх правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформульовано обвинувачення та виконано інші вимоги, передбачені вказаною статтею.
Апеляційний суд погоджується з доводами прокурора стосовно того, що зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_8 вбачається, що в ньому у повному обсязі викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також місце вчинення кримінального правопорушення.
Крім цього, вказані в оскаржуваній ухвалі недоліки судом першої інстанції не є істотним порушенням вимог ч. 2 ст. 291 КПК України та не можуть бути перешкодою для подальшого судового розгляду кримінального провадження і підставою для повернення обвинувального акту прокурору оскільки можуть бути усунуті прокурором під час подальшого судового розгляду за відповідним процесуальним клопотанням, або в порядку ст. 338 КПК України або суд має можливість самостійно усунути ці порушення на стадії судового провадження.
Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4