Провадження №: 1-кп/752/1817/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000370, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневець, Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що немає судимості, обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 17.06.2021 року приблизно о 13.30 год. перебуваючи неподалік станції метро «Либідська» КП «Київський метрополітен», на асфальті побачив та підібрав, медичний шприц з наркотичним засобом метадоном, який, з метою зберігання та подальшого вживання, помістив до барсетки, тим самим незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту.
В подальшому, ОСОБА_5 незаконно зберігаючи вказаний наркотичний засіб метадон, цього ж числа приблизно о 14.25 год. переніс його до станції метро «Либідська» КП «Київський метрополітен» в м. Києві, де працівниками поліції у нього було виявлено та вилучено з барсетки медичний шприц з вмістом прозорої рідини, яка, як визначили експерти, містить наркотичний засіб метадон (фенадон), маса якого в рідині становить 0,035 г., який він незаконне придбав та зберігав без мети збуту.
Тобто, ОСОБА_5 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, - незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним. Пояснив, що 17.06.2021 року біля станції метро «Либідська» знайшов шприц з метадоном, який поклав до барсетки, маючи намір вжити. Цього ж числа на станції метро «Либідська» його затримала поліція та виявила в барсетці шприц з метадоном. Розповів про обставини його придбання та зберігання. У вчиненому розкаюється.

Суд, ураховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються речових доказів, судових витрат, особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває,вважається таким, що немає судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яка зазначена в обвинувальному акті та підтверджена судом.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі.

Однак, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вважається таким, що немає судимості, позитивно характеризується за місцем проживання, пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обтяжуючих, керуючись вимогами ст. 75 КК України, суд прийшов до висновку про можливість виправлення винного без відбування покарання, і вважає за необхідне прийняти рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Приймаючи рішення про призначення саме такого виду покарання, суд враховує, що обвинувачений, як видно з обвинувального акта та наданих матеріалів, офіційно не працює, а тому є підстави вважати, що у разі призначення покарання у виді штрафу, який передбачений санкцією статті, і мінімальний розмір якого досить значний, засуджений не зможе його сплатити, що унеможливить виконання вироку суду, за таких обставин суд також не може призначити покарання у виді виправних робіт, а застосовувати покарання пов`язане з реальним позбавленням волі у виді арешту, підстав суд не знаходить.

Питання щодо речових доказів, вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого судові витрати в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які на нього покладає суд, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: метадон, що в камері зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУ Національної поліції України в м. Києві, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 1372,96 грн., на залучення експерта.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1