Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/977/21
Провадження № 1-кп/499/18/22
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

09 березня 2022 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі - також прокурор), захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 (далі - також захисник) розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за кримінальним провадженням № 0000043 за обвинуваченням ОСОБА_5 (далі - також обвинувачений, особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Благоєве, Іванівського району, Одеської області, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 194, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України (далі - також КК),

В С Т А Н О В И В:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою таке.
08 грудня 2021 року прокурор подав до Іванівського районного суду Одеської області, обвинувальний акт кримінального провадження № 000328 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 194, частиною 3 статті 357 КК (далі - також кримінальне провадження).

02 березня 2022 року прокурор подав письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого на строк шістдесят днів (далі - також клопотання).

Суд, за клопотанням прокурора вирішує питання щодо застосування запобіжного заходустосовно обвинуваченого.

2. Учасники судового провадження висловили таке.
Прокурор у судовому засіданні підтвердив обставини зазначені у клопотанні та просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні просив задовольнити клопотання частково, та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у випадку прийняття судом рішення про необхідність застосування запобіжного заходу.

3. З приводу розгляду клопотання без участі потерпілих та обвинуваченого суд зазначає таке.
Потерпілі ОСОБА_6 (далі - також ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 (далі - також ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 (далі - також ОСОБА_8 ), належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, причини своєї неявки суд не повідомили.

Прокурор, захисник у судовому засіданні вважали можливим провести судове засідання для розгляду клопотання без участі обвинуваченого, який не доставлений до суду та перебуваючи у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» відмовився від участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 02 березня 2022 року призначене проведення судового засідання в режимі відеоконференції (далі - ухвала від 02 березня 2022 року).

Відповідальною особою Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» повідомлено, що, через введення в Україні воєнного стану доставка обвинуваченого до суду є неможливою, який відмовився приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

З листа начальника Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» від 14 січня 2022 року №5/6-600 вбачається, що 12 березня 2022 року закінчується строк відбування покарання обвинуваченим (а.с. 118).

Стаття 3 Конституції України закріплює, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі - також КПК) у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК.

Постановленням ухвали від 02 березня 2022 року, за умов неможливості доставки обвинуваченого до суду в особливий правовий режим, що введений в Україні, суд, забезпечив право обвинуваченого на участь в розгляді клопотання, який не пояснивши причини відмовився приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також вирішив питання залучення іншого захисника, оскільки захисник ОСОБА_9 до судового засідання не прибув.

Суд визнає таку поведінку обвинуваченого та захисника ОСОБА_9 , як зловживання своїм правом, оскільки вони, будучи достовірно обізнаними про закінчується 12 березня 2022 року строку відбування покарання обвинуваченим, вочевидь розуміли, що доставка обвинуваченого в умовах воєнного стану веде до небезпеки життю і здоров`я, як самого обвинуваченого, так і осіб, які забезпечують його доставку до суду.

За таких обставин, виходячи з положень статті 3 Конституції України, частини 6 статті 9 КПК суд вважає можливим, як виняток допустити розгляд клопотання без участі обвинуваченого, натомість з обов`язковою участю захисника.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у пункті 7 листа від 03 березня 2022 року №1/0/2-82 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» в якому роз`яснив, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури.

4. Встановлені судом обставини такі.
За обвинувальним актом: - 12 липня 2021 року, приблизно о 08 години 30 хвилин, у обвинуваченого, який перебував біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних особистих відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу обвинувачений завдав ОСОБА_7 ногами та кулаками множинні удари по голові, верхній частині тулуба, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: - множинних саден, синців та вогнища забою м`яких тканин голови, тулуба й кінцівок, лінійного перелому кісток носа без зміщення уламків, без порушення зовнішнього дихання, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; - 15 липня 2021 року приблизно о 18 годині 00 хвилин в обвинуваченого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого мешкання, у будинку АДРЕСА_1 , виник умисел на незаконне проникнення до належного ОСОБА_6 будинку АДРЕСА_1 (далі - також будинок), реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений через незачинену хвіртку потрапив на територію будинку й на порушення недоторканості володіння особи, не маючи на те законних підстав та відповідного дозволу від ОСОБА_6 та інших законних користувачів, достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла, застосовуючи фізичну силу пошкодив замикаючий пристрій, який зачиняв вхідні двері та незаконно проник у приміщення будинку, чим порушив права ОСОБА_6 ; проникнувши 15 липня 2021 року до будинку обвинувачений, умисно, шляхом крадіжки, незаконно заволодів паспортом громадянина України, службовим посвідченням поліцейського, спеціальним жетоном поліцейської виданих ОСОБА_8 , якими розпорядився на власний розсуд; - 09 серпня 2021 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, в обвинуваченого виник умисел на проникнення до будинку, який через незачинену хвіртку зайшов на територію будинку, й на порушення недоторканості володіння особи, не маючи на те законних підстав й будь-якого дозволу від ОСОБА_6 , достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла, пошкодив замикаючий пристрій, який зачиняв вхідні двері в будинок та незаконно проник у приміщення будинку через вхідні двері, й здійснив пошкодження майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, чим порушив право власника будинку на недоторканість житла; - 11 вересня 2021 року приблизно о 22 годині 30 годині, в обвинуваченого виник умисел на проникнення до будинку, з метою підпалу, зайшов до будинку й на порушення недоторканості володіння особи, не маючи на те законних підстав і відповідного дозволу від ОСОБА_6 , достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла, пошкодив замикаючий пристрій, який зачиняв вхідні двері в будинок та незаконно проник в приміщення будинку через відкриті ним двері, чим порушив право власника будинку на недоторканість житла; - 11 вересня 2021 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись в коридорі будинку, який належить ОСОБА_6 , умисно здійснив підпал одягу в шафі - купе, внаслідок чого загорілися житлові кімнати будинку, що призвело до знищення майна.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які допитані в судовому засіданні 09 березня 2022 року підтвердили обставини зазначені в обвинувальному акті.

Вироком Іванівського районного суду Одеської області від 25 січня 2021 року, який набрав законної сили 24 лютого 2021 року, обвинуваченого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 286 КК, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі статті 75 КК обвинуваченого звільнено від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням й встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК (далі - також вирок від 25 січня 2021 року).

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 09 вересня 2021 року, яка набрала законної сили 16 вересня 2021 року,призначене вироком від 25 січня 2021 року покарання стосовно обвинуваченого щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням скасоване, якого направлено для відбування покарання у виді 1 року обмеження волі до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, якого по прибуттю до місця відбування покарання звільнити з-під варти (далі - також ухвала від 09 вересня 2021 року).
Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2021 року тимчасово залишено обвинуваченого у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на час розгляду Іванівським районним судом Одеської області кримінального провадження.

5. Положення закону, якими суд керувався такі.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення у якому обвинувачується(пункти 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина 2 статті 177 КПК).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки(частина 1, пункт 5 частини 2 статті 183 КПК).

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини (пункт 1, 2 частини 4 статті 183 КПК).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого (частина 3 статті 315 КПК).

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення (частини 1, 2, 3 статті 331 КПК).

6. Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали такі.
Системний аналіз наведених у пункті 3 мотиваційної частини ухвали норм КПК, свідчить, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Особі пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: частиною 2 статті 122 КК - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину; частиною 1 статті 162 КК - незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян; частиною 2 статті 194 КК - умисне знищення або пошкодження майна , вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки; частиною 3 статті 357 КК - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

Отже, стосовно обвинуваченого існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, що може бути підтверджено зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Суд констатує, що обвинувачений може переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 194, частиною 3 статті 357 КК.
Суд враховує обставини, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не одружений, за віком й станом здоров`я може утримуватися під вартою, а також має негативну репутацію.
Суд зауважує, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки натепер відбуває покарання у місцях позбавлення волі за вчинення злочину проти громадської безпеки.
Суд наголошує, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим заходом, оскільки є ризики того, що перебуваючи на свободі обвинувачений може переховуватися від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому у даному випадку переважають справжні інтереси суспільства щодо забезпечення законності та запобігання порушення прав осіб й інтересів правосуддя, над інтересами забезпечення права обвинуваченого на свободу.
Суд констатує, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження.
За таких обставин, враховуючи вагомість доказів, про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, виходячи із соціального статусу обвинуваченого, який є офіційно не працевлаштованим, натепер відбуває покарання, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за одне з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі до 10 років, слід констатувати про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак слід визнати, що існує ризик можливого продовження обвинуваченим злочинної діяльності.
Суд, виходячи з приписів пунктів 1, 2 частини 4 статті 183 КПК, не визначає розмір застави, у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення передбачене частиною 1 статті 121 КК, вчинено із застосуванням насильства.

7. Висновок суду такий.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що стосовно обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах шістдесятиденного строку без визначення розміру застави.

Керуючись статтями 8, 9, 194, 196,197, 199, 315, 369-372 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 06 травня 2022 року включно.

Копію ухвали суду направити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» та вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а обвинуваченим в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 14 березня 2022 року.

СуддяОСОБА_10