Справа № 646/3835/19
№ провадження 1-кп/646/255/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2021 року місто Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_2
потерпілого - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Червонозаводського районного суду міста Харкова кримінальне провадження, внесене 21 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001018, у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою технічною освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
20 квітня 2019 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, у ході сварки її знайомої ОСОБА_7 з ОСОБА_3 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , нанесла останньому, який стояв біля неї, удар лезом ножа, який тримала у руці, у ліву частину спини, та після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії та наносячи наступний аналогічний удар ножем, влучила його лезом по четвертому пальцю правої кисті ОСОБА_3 , в той час, коли останній виставив руку для захисту.
У результаті вказаних умисних протиправних дій, ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичного експерта № 09-441/2019 від 22 травня 2019 року, тілесні ушкодження у вигляді різаної рани в ділянці 4-го пальця правої кисті, яка утворилися від ріжучої дії гострого предмету, та колото-різаної рани на спині, яка утворилися від колючо-ріжучої дії ріжучого предмету. Колото-різана рана на спині відноситься за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. Різана рана в ділянці 4-го пальця правої кисті відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Указаними діями ОСОБА_4 учинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнала повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення нею інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, вона їх у повному обсязі підтверджує.
Прокурор у судовому засіданні вважала, що під час судового розгляду кримінального провадження достеменно встановлено, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинено останньою, тому просила суд визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700,00 грн. При цьому, просила врахувати ті обставини, що обвинувачена раніше не судима, має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позицію прокурора.
2.2. Докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту.
Стороною обвинувачення суду надані наступні докази:
2.2.1. протокол огляду від 21 квітня 2019 року;
2.2.2. заяву ОСОБА_3 від 20 квітня 2019 року;
2.2.3. ілюстративний матеріал до протоколу огляду біля будинку № 8 по пров. Азербайджанському в м. Харкові;
2.2.4. протокол проведення слідчого експерименту від 26 квітня 2019 року;
2.2.5. ілюстративний матеріал до протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_3 ;
2.2.6. висновок експерта № 09-441/2019 від 22 травня 2019 року;
2.2.7. показання потерпілого ОСОБА_3 , який у судовому засіданні, будучи приведеним до присяги, повідомив, що у квітні 2019 року, напередодні Великодня, в обідню годину йомузателефонувала цивільна дружина - ОСОБА_7 та попросила допомогти пожарити шашлик у дворі гуртожитку, де вони проживають. ОСОБА_3 прийшов з другом - ОСОБА_8 , в компанії була його дружина - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ще люди. Розпочалася сварка між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з приводу колонок, які вона винесла на двір на дощ. У сварку подружжя втрутилася ОСОБА_4 , на що ОСОБА_3 висказав їй своє невдоволення та попросив не лізти у їх відносини, що вони самі здатні розібратися без сторонніх осіб. Після цього продовжили відпочивати. Коли пройшов деякий час, ОСОБА_4 випила ще та була вже добре напідпитку, знов у ОСОБА_3 з нею зав`язався конфлікт, адже ОСОБА_4 збиралася поїхати, її дві години намагалися провести, але вона пропустила увесь транспорт, повернулася до них у двір та повідомила всім присутнім, що поки ножем когось не ударить, звідси нікуди не піде, а вона трьох або чотирьох вже покарала. Всі з присутніх у компанії відпочиваючих всерйоз слова ОСОБА_4 не сприйняли, віднеслися як до жарту, а не погроз. ОСОБА_3 продовжив займалися шашликом за сусіднім столом, що стояв неподалік, коли зненацька ОСОБА_4 підвелася, взяла ніж серед овочів та інших речей на столі та пішла прямо на нього, замахнувшись нанести удар. ОСОБА_3 ледве встиг увернутися, однак отримав удар ножем у ліву лопатку, ОСОБА_4 пішла за ним та нанесла ще один удар по правій руці - пальцю кісті ОСОБА_3 , який відштовхнув ОСОБА_4 від себе, та остання впала. В той момент ОСОБА_4 , зі слів потерпілого, була у неадекватному стані. Коли вона лежала з ножем у руці, потерпілий забіг до гуртожитку, в нього текла кров з рани на спині та кісті руки, а ОСОБА_8 вихватив ніж у ОСОБА_4 . Зі слів потерпілого, ОСОБА_4 могла образитися на нього ще до того, вночі, коли їх сусідка ОСОБА_9 привела ОСОБА_4 на коридор гуртожитку, де розташовані 5 квартир, за місцем мешкання потерпілого - АДРЕСА_2 , адже ОСОБА_3 сварився на них через те, що жінки голосно себе поводили, випивали вночі, заважаючи. ОСОБА_3 пояснив, що, крім того, що словесно сварився з ОСОБА_4 з приводу її поведінки та відштовхнув її в момент нанесення нею йому удару, ніяких тілесних ушкоджень не спричиняв. Крім того, потерпілий підтримав позицію прокурора щодо призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн.;
2.2.8. показання свідка ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні, будучи приведеною до присяги, пояснила, що 20 квітня 2019 року вона вийшла за місцем проживання її та її цивільного чоловіка ОСОБА_3 на спільну кухню гуртожитку, де була їх сусідка ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , яку вона також раніше знала по роботі, вона гостювала у сусідки ОСОБА_9 . Жінки сиділи та випивали в цей час, повернувшись від ОСОБА_4 вночі з с. Циркуни, де обвинувачена проживала. ОСОБА_7 вийшла до них поспілкуватися, цивільного чоловіка вдома не було. Потім вони втрьох ще з однією жінкою пішли проводжати ОСОБА_4 на зупинку громадського транспорту. Це було приблизно о 12 годині. Довго простоявши на зупинці, де вживали слабоалкогольні напої, спілкувалися, їм стало весело. В ході чого ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_4 залишитися у них, пожарити шашлик. Домовившись, всі разом пішли додому. Коли прийшов її чоловік - ОСОБА_3 з другом, вони посварилися, адже чоловіку не сподобалося, що дружина напідпитку, чоловіки та жінки стали відпочивати окремо. Розмови були на різні теми, ОСОБА_4 розповідала, що вона раніше бралася за ніж та підрізала когось. Хоча сам удар ножем свідок ОСОБА_7 не бачила, побачила вже коли ОСОБА_4 лежала на землі, у кущах. До того бачила, що ОСОБА_4 схопила ніж та замахувалася на ОСОБА_3 з ножем, ніби в захист свідка під час її сварки з цивільним чоловіком. Разом з тим, ОСОБА_7 по допомогу у сварці з цивільним чоловіком нікого не просила. Після того, як побачила, що ОСОБА_8 забрав у ОСОБА_4 ніж, викликала таксі та відправила ОСОБА_4 додому. Коли вони удвох уходили, ОСОБА_4 розповіла ОСОБА_7 , що вдарила ножем її чоловіка - ОСОБА_3 . Коли свідок прийшла додому, ОСОБА_3 забирала швидка медична допомога. Також, ОСОБА_7 бачила кров від ушкодження, схожого на подряпину від гілки акації на нозі, нижче коліна, у ОСОБА_4 , а сама обвинувачена висловлювала припущення, що можливо вона ушкодилась від ножа. Разом з тим, з показань свідка вбачається, що одразу після події, що відбулася, ОСОБА_4 не повідомляла про те, що ушкодження ноги їй спричинив ОСОБА_10 , встромивши ножа у стегно, як обвинувачена повідомила в ході допиту в суді.

2.2.9. показання свідка ОСОБА_8 , який у судовому засіданні, будучи приведеним до присяги, повідомив, що ОСОБА_3 є його другом, знає і його цивільну дружину ОСОБА_7 . Інших жінок з компанії того дня також знає, вперше бачив лише ОСОБА_4 . В той момент, коли він з ОСОБА_3 жарили шашлик, жінки випивали спиртні напої за сусіднім столом. Це було близько 16 год. Чоловіки відпочивали окремо від жінок. ОСОБА_3 почав сваритися з дружиною ОСОБА_7 , з`ясовувати стосунки. ОСОБА_4 в цей момент взяла ніж зі столу серед овочів, думали щось нарізати, та кинулася на ОСОБА_3 , який стояв біля нього, займаючись приготуванням шашлику. Цього ніхто з присутніх не очікував. Свідок бачив, як ОСОБА_4 нанесла потерпілому один удар ножем у спину зліва- в лопатку. Другий удар вона нанесла по кісті руки, поранивши палець, потерпілий почав відмахуватися від ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_8 вихопив ніж з рук ОСОБА_4 , яка впала на землю. Після чого він з ОСОБА_3 пішли на кухню додому. До того, як ОСОБА_4 нанесла удари ножем потерпілому, розповідала компанії, що поки не поріже когось ножем, як це вже робила декілька разів зі своїми співмешканцями, не піде.

Стороною захисту суду надані наступні докази:
2.2.10. показання обвинуваченої ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні пояснила, що у день події вона приїхала у гості до своєї знайомої ОСОБА_9 , яка була напарницею дружини потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 . Коли вона почала збиратися їхати додому, ОСОБА_7 , з якою у неї були добрі стосунки, запропонувала залишитися на шашлики, на що вона погодилась. Так, підійшло ще дві жінки, яких вона не знає, сиділи разом, випивали дівчатами спиртні напої. Вона випила 4 пляшки слабоалкогольних напоїв та була напідпитку, адже з ранку нічого не їла та її «шибнуло» на голодний шлунок, інші жінки пили горілку. Ближче к обіду прийшов ОСОБА_3 разом зі своїм товаришем, ім`я якого вона не запам`ятала, разом з тим вказала, що він є свідком події. Чоловіки навіть допомогли жінкам винести стіл на вулицю, все було добре. У компанії жінок чоловіки спиртні напої не вживали. У ході відпочинку ОСОБА_3 почав сваритися на свою цивільну дружину - ОСОБА_7 , після чого дав ляпаса, перекинув лавку. Вона вирішила вступитися за знайому, у зв`язку чим, ОСОБА_3 , коли вона відтягувала ОСОБА_7 , переключився на неї, підбіг його товариш, у ході конфлікту ОСОБА_3 наніс їй удар - встромив ніж, який він взяв зі столу, у стегно, увернувшись вона впала у кущі до паркану, підскочила та нанесла ОСОБА_3 один удар ножем у спину навідмаш, попередньо витягнувши ніж, встромлений їй у ногу. Одразу після цього ОСОБА_3 втік додому, а другий чоловік залишився її добивати, потім кинув та також забіг у дім, вона залишилася з жінками. Хтось із жінок, можливо, й сама ОСОБА_7 , викликали швидку медичну допомогу. Також, ОСОБА_7 швидко викликала їй таксі й відправила з проханням забути цей випадок. За медичною допомогою до лікарів та до поліції вона не зверталася, пояснює це тим, що була домовленість з дружиною потерпілого про те, що ні у кого не буде один до одного претензій.

Водночас, надаючи показання, обвинувачена плуталась у механізмі спричинення обвинуваченому тілесних ушкоджень, не могла чітко пояснити, як по відношенню до неї стояв потерпілий в момент удару, можливо, лицем до неї чи в момент нанесення нею удару встиг відвернутися, чи вчиняв в цей момент активні дії. Не узгоджується з показаннями обвинуваченої її попередні пояснення про те, що нова компанія її прийняла дружньо, ніхто нікого не ображав до того, як між подружжям потерпілого та її знайомої почалася сварка, в яку вступила ОСОБА_4 . Попередньо також ні з ким обвинувачена не конфліктувала. Про нанесення удару по руці ОСОБА_3 обвинувачена взагалі не пам`ятає, пояснює це станом алкогольного сп`яніння.

2.3. Оцінка наданих сторонами доказів, їх позицій та показів обвинуваченої, а також висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої у пред`явленому обвинуваченні.
Розпорядженням в.о. керівника апарату Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2021 року № 02-13/98 «Щодо повторного автоматизованого розподілу невирішених судових справ, які перебували в провадженні судді ОСОБА_11 » зобов`язано призначити повторний автоматизований розподіл між суддями судової справи № 646/3835/19 (1-кп/646/255/2021).
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2021 року, вказане кримінальне провадження передано для розгляду цьому складу суду.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2021 року прийнято до провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001018 від 21 квітня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
З огляду на те, що сторони кримінального провадження - потерпілий, обвинувачена та прокурор не наполягають на новому проведенні процесуальних дій, які вже здійснено судом (оголошення обвинувального акта, встановлення порядку та об`єму дослідження доказів, допит обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_3 та свідківОСОБА_7 , ОСОБА_8 ), головуючий суддя ознайомлений з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду, згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним нове проведення процесуальних дій, проведених до його заміни, перевіривши матеріали справи, відповідно до ст. 319 КПК України, суд дійшов висновку щодо продовження судового розгляду без повторного оголошення обвинувального акта, встановлення порядку та об`єму дослідження доказів, допиту обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_3 та свідківОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення та захисту докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість використання доказів.
Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням та стороною захисту докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, установленому Кримінальним процесуальним кодексом України, та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також установлено, що надані державним обвинуваченням докази, як і показання свідків та потерпілого, є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченої поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку. Тож, у цілому, досліджені письмові докази та показання свідків та потерпілого, повністю підтверджують і надані показання обвинуваченої.
При доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387) у постанові від 12 червня 2018 року. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445). Зокрема при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК.
Отже, судом безперечно, тобто відповідно до ст. 17 КПК України - поза розумним сумнівом, встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, розкаялась, у зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому, судом не було здобуто, а стороною обвинувачення не надано доказів, які би давали підстави вважати, що є обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України.
4. Мотиви призначення покарання.
Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженої.
Отже, обираючи вид покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його вид та суспільну небезпечність, наслідки вчинення кримінального правопорушення. Суд ураховує також, що ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, за місцем мешкання характеризується позитивно. Також, слід узяти до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не була засудженою, як і думку потерпілого щодо виду покарання.
При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченої відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статтями 69, 69-1 КК України, не встановлено.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у межах розміру, встановленого санкцією статті Особливої частини КК України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.
Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», установлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченої, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі хоча і є винятковими, але застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.
5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
5.1. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлений.
5.2. Вирішення питання щодо обраного запобіжного заходу.
У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався. Отже, ураховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора на розгляд суду не надходило, тому підстав, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
5.3. Процесуальні витрати
Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
5.4. Речові докази
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
5.5. Заходи забезпечення кримінального провадження.
У зв`язку з відсутністю підстав застосування спеціальної конфіскації, накладений в межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2019 року арешт майна, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 7, 128, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 (нуль) копійок.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2019 року на тимчасово вилучені в ході проведення огляду 21 квітня 2019 року біля буд. 8 по пров. Азербайджанському в м. Харкові, куртку з пошкодженням зі слідами речовини бурого кольору, футболку з пошкодженням зі слідами речовини бурого кольору та ніж кухонний шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження усіма особами.
Речові докази по справі: куртку з пошкодженням зі слідами речовини бурого кольору, футболку з пошкодженням зі слідами речовини бурого кольору та ніж кухонний, передані до камери зберігання речових доказів Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області згідно талону квитанції № 651 від 30 травня 2019 року про прийняття речових доказів по КП 0001018, після набрання вироком законної сили - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1