Справа № 703/3788/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000427 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , (зареєстрований по АДРЕСА_2 ), українця, громадянина україни, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, несудимого, який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

з`я с у в а в :

ОСОБА_6 20 березня 2019 року, в невстановлений досудовим розслідуваням час, незаконно проник на територію будинковолодіння ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , пошкодивши замок дверей, проник в будинок, де і був затриманий 21 березня 2019 року близько 7 год. 40 хв. ОСОБА_8 .

Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, підтверджується доказами:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 березня 2019 року, згідно якого ОСОБА_9 повідомив, що до помешепггя по АДРЕСА_3 , проник невідомий;

- даними протоколу огляду місця події від 21 березня 2019 року та таблицями зображено до нього, згідно якого, встановлено місце вчинення кримінального правопорушення, зафіксовано сліди від знаряддя взламу та вилучено металевий прут;

- даними протоколу огляду предмета від 22 березня 2019 року, згідно якого було оглянуто знаряддя взламу металева скоба;

- даними протоколу пред`явлення для впізнаня за фотознімками від 25 березня 2019 року з участю ОСОБА_9 який впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка, якого він бачив на території будинковолодіння АДРЕСА_3 21 березня 2019 року.

Вивчивши надані суду докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження їх під час судового розгляду, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 162 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 125 від 16.04.2019 року встановлено, що на періоди часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час ОСОБА_6 , 1987 р.н. виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу, переважно інтоксикаційного (внаслідок тривалого зловживання алкогольними напоями) генезу з прогресуючим перебігом, вираженими грубими особистісними та емоційно-вольовими розладами, вираженими інтелектуально- мнестичними порушеннями, що за своєю глибиною сягають рівня вираженої дебільності, що супроводжується грубими розладами критичних і прогностичних функцій та розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності, постійною формою вживання та перенесеними численними алкогольними психозами (деліріями) у преморбідно особи з легкими вродженими розумовими вадами, шо на думку комісії, позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати

обставини, шо мають значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та у судовому процесі.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»: «З огляду на вимоги статей 19, 94 КК України, ст. 19 Закону України № 1489-111 «Про психіатричну допомогу», до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання».

З огляду на дані теперішнього клінічного та психологічного обстеження, враховуючи характеризуючі підекспертного дані, відсутність будь-якого адекватного психіатричного, наркологічного супроводу за місцем проживання, враховуючи особливості інкримінованих йому дій коміся вважає, шо ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізіції до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним режимом нагляду.

Оскільки ОСОБА_6 за станом здоров`я потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, відповідно до вимог ч.2 ст. 94 КК України, суд вважає за можливе клопотання задовольнити і застосувати відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.19, 93-96 КК України, керуючись ст.ст. 512, 513 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, знищити.

Копію ухвали направити відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та головному лікарю Смілянської міської лікарні, для виконаня.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів.

Суддя : ОСОБА_10