ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1436/21 Справа № 187/209/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту в межах кримінального провадження №0000018 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту в межах вказаного кримінального провадження.
Ухвала обгрунтована тим, що матеріали клопотання не містять належних доказів, наявність яких давала б підстави для суду стверджувати про існування обґрунтованої підозри вчинення злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 197-1 КК України, зокрема підтвердження того, що земельна ділянка з кадастровим номером :001:1157, власником якої є ОСОБА_7 , дійсно накладається на землі лісового фонду ДП «Петриківське лісове господарство». Сам по собі лист ДП «Петриківське лісове господарство» про таке накладення суд розцінює як заяву про вчинення злочину, а не доказ, що підтверджує зазначений факт.
Слідчий суддя зробив висновок, що із врахуванням специфіки такого речового доказу як земельна ділянка, а також характер кримінальних правопорушень, внесених за даним фактом до ЄРДР, відсутність рішення про арешт на земельну ділянку жодним чином не може вплинути на її збереження, проведення судових експертиз, встановлення всіх обставин у даному кримінальному провадженні та особи, яка причетна до вчинення злочину.
Слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено, яким саме чином незастосування арешту буде суперечити завданням даного кримінального провадження, дасть можливість невстановленій групі осіб продовжити злочин, та створити перешкоди в досягненні мети цього кримінального провадження.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000018.
Просив накласти арешт шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:11157, площею 1,73 га, яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, і належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.
Просив заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та інших Державних реєстрів, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:1157.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що зазначена земельна ділянка підлягає арешту з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз, встановлення всіх обставин у даному кримінальному провадженні та особи, яка причетна до вчинення злочину.
Прокурор вважає, що незастосування арешту буде суперечити завданням вказаного кримінального провадження, оскільки дасть можливість невстановленій групі осіб продовжити злочин, створити перешкоди в досягненні мети кримінального провадження, у тому числі відчужити вказану земельну ділянку, як в цілому так і частинами, змінити її цільове призначення, тощо, що може призвести до втрат лісового Фонду України та надасть можливість особам, причетним до вказаного злочину, уникнути кримінальної відповідальності.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, 25.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 внесено відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст.364 КК України, на підставі заяви від директора ДП «Петриківське лісове господарство» про те, що посадовими особами Петриківської РДА погоджено передачу у власність фізичним особам земельні ділянки, які відносяться до земель лісового фонду ДП «Петриківське лісове господарство», та розпочато досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
07.06.2019 року приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 було здійснено реєстрацію земельної ділянки площею 1,73 га, кадастровий номер :03:001:1157, розташованої на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, наданої для ведення особистого сільського господарства, яка була проведена за ОСОБА_7 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 07 червня 2019 року за № 483.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Частина 1 ст. 364 КК України передбачає відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Частина 1 ст. 197-1 КК України передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.
Колегія суддів зазначає, що прокурором ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано доказів того, що в межах вищевказаного кримінального провадження земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:1157 відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо того, що відсутність рішення про арешт на земельну ділянку не зможе вплинути на її збереження, проведення судових експертиз, встановлення всіх обставин у даному кримінальному провадженні та особи, яка причетна до вчинення злочину, враховуючи специфіку такого речового доказу як земельна ділянка та її межі, а також характер вказаних кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, та скасування ухвали слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року.
Керуючись ст.ст. 404,407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту в межах кримінального провадження №0000018 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту в межах кримінального провадження №0000018 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4