21.09.2021
Справа № 359/1684/21
Провадження № 1-кп/359/368/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження за №0000020, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2021, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новогродівка, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, вироком Селидівського міського суду Донецької області від 11.09.2014, засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., 11.07.2018 вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
30.12.2020 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою своєї матері ОСОБА_5 , під вигаданим приводом тимчасового використання для здійснення телефонного дзвінка, заволодів належним ОСОБА_5 мобільним телефоном марки «Хіаomi Redmi Note 8T» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який остання, будучи введена в оману, добровільно надала ОСОБА_6 .
Продовжуючи свої дії, ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Хіаomi Redmi Note 8T» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3600 гривень, ввівши в оману потерпілу, заволодів вказаним майном та здав до ломбардного відділення ПТ Ломбард «Свіжа копійка», чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3600 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що 30.12.2020 він перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою своєї матері ОСОБА_5 , попросив її телефон для здійснення дзвінка, хоча наперед мав намір здати його до ломбарду, так як на той період вживав наркотичні засоби і йому необхідні були гроші для їх придбання. Мати добровільно надала йому свій телефон і він з ним пішов з дому і зник на деякий час. Заклав телефон до ломбардного відділення ПТ Ломбард «Свіжа копійка», а отримання кошти використав на власні потреби. Просив вибачення у матері та зобов`язався в подальшому не вчиняти подібного.
У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення злочину, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Разом з цим, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.
Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає правильною.
Так, вчинений ОСОБА_8 злочин проти власності, характеризується прямим умислом та корисливою метою. Обвинувачений зловживаючи довірою потерпілої особи з метою заволодіння її майном, використав особливі довірчі стосунки, які складалися між ним та його матір`ю. Змістом обману як способу шахрайства виступали обставини, стосовно яких обвинувачений вводить в оману потерпілого, а саме за попередньою домовленістю ОСОБА_5 надала обвинуваченому свій мобільним телефоном марки «Хіаomi Redmi Note 8T» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 для здійснення дзвінка, та обвинувачений реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, заклав телефон до ломбардного відділення. Дії ОСОБА_7 мають ознаку незаконності, спрямовану на особисте збагачення, шляхом заволодіння телефоном потерпілої зловживаючи її довірою. ОСОБА_9 це було відомо, він усвідомлював суспільно небезпечний характер власних дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки, але бажав їх настання з метою збагачення. Дані дії обвинуваченого є протиправними. Таким чином, вчинений ним злочин є закінченим. ОСОБА_6 досягнув віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення шахрайства.

Разом з цим, обвинувачений повторно вчинив злочин проти власності. Як роз`яснив Пленум ВСУ України у постанові від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» з п. 20 вбачається, що відповідно до п. 1 примітки до статті 185 КК повторним у статтях 185, 186 та 189-191 КК визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК. Тому враховуючи все зазначене, в діяннях ОСОБА_6 міститься ознаки повторності.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд вважає його щире каяття та те, що своїми послідовними показаннями сприяв судовому слідству.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що останній раніше неодноразово судимий за злочини проти власності. Засуджений останній раз 11.07.2018, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді покарання 4 місяців арешту. Був звільнений 15.11.2019 по закінченню терміну арешту. По місцю відбування покарання характеризувався посередньо. Не одружений, на утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує те, що він вчинив нетяжкий злочин, згідно вимог статті 12 КК України, обставин неодноразової судимості у вчиненні злочинів проти власності, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 належить призначити покарання у виді обмеження волі, строком 2 роки.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, зважаючи на його нестабільну поведінку, відсутність дій щодо виправлення, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 вчинив вказаний злочин не відбувши покарання призначене вироком Селидівського міського суду Донецької області від 11.09.2014, яким його було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., який до цього часу не виконано, суд вважає за необхідне виконувати призначені покарання самостійно. Так, згідно вимог ч. 3 ст. 72 КК України кожне з призначених покарань має виконуватися самостійно, оскільки покарання у виді штрафу складанню з іншим видом покарання не підлягає.

Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Цивільний позов у справі відсутній.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні експертизи в сумі 150 гривень 00 копійок.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, ч. 3, ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, ч. 2 ст. 190 КК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 11.09.2014, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України 150 гривень 00 копійок, процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази: диск білого кольору «DATEX» CD-R 700 МВ із фрагментами відеозапису з камери спостереження приміщення ломбарду «Свіжа Копійка» та Договір про надання ломбардом фінансового кредиту №664-21000075 від 03.01.2021, 00:30:36, залишити при справі.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Засудженим, в той же строк та в такому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1