Провадження № 1-кс/201/3402/2021
УХВАЛА
Іменем України
24 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 10.11.2021р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2021 року прокурор після усунення недоліків, встановлених ухвалою слідчого судді від 16.11.2021 року, яка отримана прокурором 17.11.2021 року, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому з метою забезпечення схоронності майна просить накласти арешт на вилучене 11.11.2021 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , агентства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ФОП ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: мобільний телефон "Iphone 8" білого кольору; мобільний телефон "Nokia" білого кольору; мобільний телефон "Fly".

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечили.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як свідчать матеріали клопотання, в провадженні СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 10.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що до Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що невстановлені особи збувають завідомо підроблені документи для виїзду за кордон.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що 04.11.2021 він звернувся до туристичного агентства «Море Туров», що розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 7а, щоб на вихідних відпочити разом з дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Туреччині. Приїхавши за вказаною адресою, його зустріла дівчина на ім`я ОСОБА_8 . Він з нею обговорив можливі варіанти відпочинку та вибрав такий, що його влаштовує. Вони домовились за тур вихідного дня, де виліт до Стамбулу 12.11.2021 з міста Києва. При цьому ОСОБА_6 запитав її, що робити з ПЛР- тестами, оскільки він та його дружина не робили вакцинацію. На вказане питання ОСОБА_8 їх запевнила, що вона все організує всього за 600 гривень на одну людину і вони спокійно полетять до Туреччини. 10.11.2021 він зателефонував на мобільний номер НОМЕР_1 , оскільки почав турбуватись за час, та ОСОБА_8 попрохала, щоб він під`їхав до неї в офіс, що розташований за вищевказаною адресою. Приблизно о 10.30 годині в офісі туристичного агентства він зустрівся з ОСОБА_8 , яка попросила оплатити тур та ПЛР-тести. ОСОБА_6 готівкою їй заплатив 15890 гривень за тур та 1200 гривень за ПЛР-тести. Вона оформила йому та дружині заявки на придбання туру та повідомила, щоб завтра він до неї приїхав та забрав укладений договір на придбання зазначеного туру та негативні ПЛР-тести. Він її запитав, коли в нього та дружини будуть робити тест на КОВІД-19, на що остання відповіла, що він зі своєю дружиною вже пройшли його і завтра зможуть забрати негативні результати тестів. Щоб він не турбувався, ОСОБА_8 почала при дзвонити на інші офіси туристичного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та замовляти на нього та на дружину готову довідку про негативний результат тесту на КОВІД-19. Після розмови по телефону, остання повідомила, що 11.11.2021 ПЛР-тест він зможе забрати в іншому відділенні туристичного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 270 кв. м, належить ОСОБА_9 .

10.11.2021 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 надано дозвіл на проведення обшуку нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , агентства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ФОП ОСОБА_4 .

11.11.2021 року в період часу з 15.20 до 16.31 старшим слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , агентства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ФОП ОСОБА_4 , в ході якого вилучено довідки (результати) ПЛР-тестів, виданих на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , мобільний телефон "Nokia" білого кольору, мобільний телефон "Fly", мобільний телефон "Redmi", мобільний телефон "Iphone 8" білого кольору, 2 системних блоки, іншу документацію у вигляді договорів , посадкових талонів, товарних чеків.

Постановою слідчого від 12.11.2021 року все вилучене майно визнано речовими доказами.

15.11.2021 року менеджеру туристичного агентства «Море туров» ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: в збуті підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В силу ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України за ступенем тяжкості є нетяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів після його надходження до суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор в своєму клопотанні зазначає мету накладання арешту збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких дізнавачем (слідчим, прокурором) вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Адвокат і його довіритель ОСОБА_4 пояснили, що мобільні телефони "Nokia" і "Fly" є кнопковими, електронної інформації не містять і використовуються у підприємницькій діяльності туристичного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » лише для телефонних дзвінків, а мобільний телефон "Iphone 8" належить менеджеру агентства - підозрюваній ОСОБА_12 .

Прокурор підтвердив, що дійсно мобільні телефони "Nokia" і "Fly" є кнопковими, втім, на його погляд, вони можуть містити інформацію, необхідну для розслідування кримінального провадження, втім яку інформацію прокурор не вказав.

На думку слідчого судді, підстав для арешту мобільних телефонів "Nokia" і "Fly" немає, оскільки вони є кнопковими, електронної інформації не містять і використовуються у підприємницькій діяльності туристичного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » лише для телефонних дзвінків. Прокурором не доведено, що вказані телефони можуть містити необхідну для розслідування інформацію, а тому у випадку накладання на них арешту завдання арешту майна, встановлене ч. 1 ст. 170 КПК України не буде досягнуто та буде порушено принцип розумності та співрозмірності обмеження права ФОП ОСОБА_4 на володіння вказаними телефонами і виникнуть перешкоди у його підприємницькій діяльності, що призведе до порушення його особистих прав.

Разом з тим мобільний телефон "Iphone 8" належить менеджеру агентства - підозрюваній ОСОБА_12 , який міг зберегти на собі сліди вчинення як цього злочину, так і інших.

Таким чином, у клопотанні слідчого належним чином розкрито, яке відношення мобільний телефон "Iphone 8" має саме до цього кримінального провадження, у зв`язку з чим процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна як речового доказу є визначеним відповідно до вимог ст. 98 КПК України, оскільки постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Прокурор довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, може бути виконане.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Тому дослідивши матеріли клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, виконання завдань та вимог кримінального провадження, попередження подальших злочинних дій, накладання арешту на зазначене майно, а саме мобільний телефон "Iphone 8", є необхідним.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, в ухвалі слідчого судді зазначається про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт шляхом позбавлення права на розпорядження майном, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, зокрема, привести до неправомірного вибуття майна з власності.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання неправомірного вибуття майна з власності та забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

А тому в частині накладання арешту на мобільний телефон "Iphone 8" клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на розпорядження на мобільний телефон марки «Iphone 8» білого кольору, вилучений 11.11.2021 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 туристичного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ФОП ОСОБА_4 .

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, що були відсутні при її проголошенні, в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1