Справа № 481/1669/21
Провадж.№ 1-кс/481/81/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000361 від 16.12.2021 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нового Бугу, Баштанського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 27.05.2021 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання, у виді 200 годин громадських робіт,
в даному кримінальному провадженні підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

Встановив:
Слідчим відділом відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №70000361 від 16.12.2021 року за фактом відкритого викрадення грошових коштів у ОСОБА_7 , із застосуванням насильства до потерпілого. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

17.12.2021 року Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суд Миколаївської області відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.02.2021 року.

09.02.2021 року старший слідчий СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури, звернулась до слідчого судді з клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий зазначила, що 15.12.2021 року ОСОБА_5 перебував у домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 . Достовірно знаючи, що потерпілий знаходиться у безпорадному стані, позбавлений можливості пересуватися за станом свого здоров`я, у підозрюваного виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 із застосуванням насильства, яке не небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. З цією метою підозрюваний ОСОБА_5 приблизно о 12:05 зайшов до будинку АДРЕСА_2 , де в одній із кімнат, на ліжку лежав потерпілий ОСОБА_7 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел підозрюваний ОСОБА_5 , підійшов до ліжка де в той момент ОСОБА_7 намагався привстати, однак підозрюваний штовхнув потерпілого руками в груди, в результаті чого ОСОБА_7 впав на ліжко. Після цього підозрюваний ОСОБА_5 став колінами на грудну клітину ОСОБА_7 притиснувши таким чином останнього до ліжка та руками обох рук наніс не менше трьох ударів в область голови та по обличчю потерпілого після чого почав шукати грошові кошти в кешенях ОСОБА_7 та вимагати віддати йому гроші. Таким чином підозрюваний ОСОБА_5 заволодів грошовими котами ОСОБА_7 в сумі 3130 грн., після чого підозрюваний втік а грошовими котами розпорядився на власний розсуд.

16.12.2021 року працівниками поліції було затримано ОСОБА_5 і того ж дня, 16.12.2021 року, йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.12.2021 року підозрюваному було обрано запобіжний захід у виді тримання під ватою.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше судимий, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також спробам незаконного впливу на свідків, та вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий спросить суд про продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання слідчого.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він не вчиняв злочину, у якому йому пред`явили обвинувачення. У будинок ОСОБА_7 зайшов не сам, а його впустив сам потерпілий, оскільки він неодноразово у нього підробляв, рубав та складав дрова. ОСОБА_5 просив застосувати до нього інший запобіжний захід, у виді домашнього арешту. Намірів переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти тиск на свідків він не має.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати його підзахисному запобіжний захід більш м`який, ніж тримання під вартою.

Вислухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника та перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу такого висновку.

Відповідно до ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, повинні бути доведені обставини обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з загальними правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування такого виду запобіжного заходу вперше.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 суд враховував вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, доведено наданими слідчим доказами кримінального провадження: протоколом огляду місця події від 15.12.2021 року, в ході якого, за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколами допитів ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.12.2021 року, з якого видно, що потерпілий ОСОБА_7 , серед чотирьох чоловіків вказав саме на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила відносно нього насильницькі дії.

При цьому, на думку слідчого судді, слідчим доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

З пояснень прокурора та залучених письмових доказів, а саме протоколу допиту свідка ОСОБА_8 та пояснень ОСОБА_5 вбачається розбіжність у поясненнях про події, а тому вбачається наявність факту можливого впливу на свідків шляхом чи то залякування та погроз, чи вмовлянь, з метою змінити свідчення, оскільки перебуваючи під домашнім арештом, вони будуть проживати в одному будинку. .

Крім того, відсутність міцних соціальних зв`язків та місця роботи, вказує на наявність ризику можливого ухилення підозрюваного від досудового розслідування, оскільки покарання за злочин у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, передбачає позбавлення волі на строк до восьми років. Доказів того, що під опікою підозрюваного перебувають інші особи, суду не надано.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на розгляді у Новобузькому районному суді Миколаївської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України, оскільки він умисно не відбував покарання у виді громадських робіт, які йому призначені вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.05.2021 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.12.2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13.02.2022 року.

Постановою виконувача обов`язків керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 від 08.02.2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000361 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 186 КК України до трьох місяців, а саме до 16.03.2022 року.

Як вбачається з клопотання, закінчити досудове розслідування, у передбачений п. 2 абз. 2 ч. 1 ст.219 КПК України строк, з дня повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 186 КК України не можливо, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне: отримати висновки судово-циталогічних експертиз, які на даний час перебувають на виконанні в Миколаївському Миколаївському обласному бюро судово-медичної експертизи Крім цього, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, надавши доступ до матеріалів досудового розслідування учасникам кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Обставинами, що перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні дії раніше, є: складність кримінального провадження, тривалість проведення експертиз та обставини, які потребують додаткового дослідження. Без проведення усіх процесуальних та слідчих дій, обвинувальний акт не може бути направлений в порядку ст.291 КПК України до суду, оскільки згідно ч. 2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст. 199 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд погоджується також із обґрунтуванням слідчого та прокурора, про те, що застосування запобіжних заходів у виді домашнього арешту, особистої поруки, особистого зобов`язання не є можливим, оскільки зважаючи на умови проживання підозрюваного та відсутність стійких соціальних зв`язків не вбачається чинників, які сприятимуть виконанню підозрюваним своїх обов`язків та будуть стримуючим фактором від бажання покинути своє місце проживання, чи вплинути якимось незаконним чином на свідків, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченим, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя приходе висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам, а у клопотанні сторони захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу, слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак, задовольняючи клопотання про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється вчинений із застосуванням насильства, який спричинив тілесні ушкодження потерпілому, слідчий суддя вважає, що немає підстав визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 32,110,131,132,176-178,183, 194, 199 КПК України, слідчий суддя,
Постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 про обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000361 від 16.12.2021 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 186 КК України, продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування строком на 30 діб до 10.03.2022 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали до 16 години 10 хвилин 10 березня 2022 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному , захиснику та скерувати начальнику державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» для відома та виконання та слідчому.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту оголошення.
Повний текст ухвали проголошений о 09:00 год. 10.02.2022 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1