Провадження № 1-кс/686/1282/22
УХВАЛА

03 лютого 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002292

встановив:
02.02.2022 року слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання не відповідає.

Клопотання слідчого складено формально, по змісту у клопотанні повністю процитовано зміст постанови слідчого «про приєднання до справи речових доказів та передачу їх на зберігання» від 31.01.2022 р. (оригінал якої слідчим долучено до клопотання та якою автомобіль «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , було визнано речовим доказом і оголошено в розшук) та додано до викладеного змісту, що «підставою накладення арешту є позбавлення власника речового доказу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , права на користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.» В зазначених документах слідчий вказує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, було вчинено ОСОБА_5 , однак «з метою забезпечення збереження речових доказів, з метою проведення експертиз, з метою встановлення осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, та викриття інших злочинів, просить накласти арешт, з позбавлення власника речового доказу», при цьому слідчий не зазначає, на яке саме майно він просить накласти арешт. У клопотанні слідчого йдеться про те, що не представилось за можливе встановити місцезнаходження автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , в той же час є прохання розглянути клопотання у відсутності особи, яка видавала вказані речі. З долучених до клопотання документів вбачається, що, вочевидь, слідчий мав намір клопотати про накладення арешту саме на вказаний автомобіль, який був визнаний речовим доказом, однак у клопотанні слідчого не йдеться, яке значення цей речовий доказ має для кримінального провадження та які обставини за допомогою цього доказу можливо довести у цьому кримінальному провадженні, яка необхідність збереження речового доказу, місцезнаходження якого невідоме, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту на це майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого, в якому не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:
Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002292 - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя