Справа 688/1/22
№ 1-кс/688/14/22
Ухвала
про обрання запобіжного заходу
02 січня 2022 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження №0001080 від 30 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стара Гута Кам`янець-Подільського району (раніше Новоушицького району) Хмельницької області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , за погодженням прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 30 грудня 2021 року близько 16 години ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , переконавшись, що в помешканні ОСОБА_9 окрім неї нікого немає та сторонні особи, неподалік місця скоєння злочину, відсутні, керуючись корисливим мотивом, проникли на територію подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_3 та за допомогою власної фізичної сили розбили скло у вікні веранди, через яке відкрили запираючий пристрій дверей, після чого проникли в середину будинку. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_6 спільно зі ОСОБА_8 направились до ОСОБА_9 , яка в цей час знаходилась в кімнаті спальні та відпочивала на ліжку. Після цього ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, протиправно разом із своїм спільником ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 та почали вимагати від неї грошові кошти, погрожуючи при цьому фізичною розправою. Отримавши відмову надати їм грошові кошти, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 почали наносити ОСОБА_9 удари кулаками в область грудної клітки та поперекового відділу спини. В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до завершення та отримання коштів від потерпілої, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 почали душити ОСОБА_9 подушкою та кухонним рушником, перекриваючи тим самим їй дихальні шляхи. Окрім цього, ОСОБА_6 в безпосередній присутності ОСОБА_8 взяв в приміщенні кухні вказаного будинку кухонно-побутовий ніж, демонструючи його, погрожував відрізати фаланги пальців рук та вухо ОСОБА_9 , при цьому, з метою демонстрації реальності своїх погроз, приставляв ножа до зазначених частин тіла. В результаті таких дій ОСОБА_6 та ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_9 , усвідомлюючи реальну загрозу її життю та здоров`ю, в супереч своїй волі, передала їм грошові кошти в сумі 13 450 грн., після чого вони покинули будинок ОСОБА_9 та розпорядились незаконно здобутими коштами на власний розсуд.

Внаслідок вказаних дій потерпілій спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин грудної клітки та поперекового відділу спини та матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбою), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України.

30 грудня 2021 року о 23 годині ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

31 грудня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами проведення огляду місця події від 31 грудня 2021 року; протоколом проведення обшуку в автомобілі від 30 грудня 2021 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 31 грудня 2021 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 31 грудня 2021 року; протоколом огляду-вилучення від 31 грудня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30 грудня 2021 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 31 грудня 2021 року; протоколами затримання та допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 31 грудня 2021 року; речовими доказами, а саме: поліетиленовим пакетом червоного кольору; мотузкою для зв`язування із залишками волосся; наволочкою жовтого кольору із візерунком квітів; рушником із плямами буро-червоного кольору та волоссям; предметами зовні схожими на ножі; кухонним рушником із отворами, на якому знаходяться плями бурого кольору; кабелем із прикріпленим лезом; залишками з груби у вигляді металевих форм; грошовими коштами в сумі 10000 грн. купюрами номіналом по 500 грн. кожна: ВД 1876436, ВЕ 7422415, ВЕ 6221392, СИ 5478951, БР 0297609, БА 7324093, АЗ1763210, АД 7728691, АИ 2088034, БТ 5272878, ЛИ 2327671, ЛЗ 4716195, АЖ 8247744, ЛД 4273726, ВЕ 1259630, БВ 9951944, ВЗ 1639069, ЛГ 1496291, ЛИ 6960196, ФД 6230854; рукавицями зеленого кольору із вставками темного кольору; частиною риби, пляшкою темного кольору із маркуванням «ZIBERT» об`ємом 2,25 л., пляшкою із маркуванням «BULETTE» об`ємом 1,5 л.; грошовою купюрою номіналом 500 гривень серії ЛИ 2867556, добровільно виданою свідком ОСОБА_11 ; одягом, який належить підозрюваним ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , грошовими коштами у сумі 700 гривень, однією купюрою номіналом 200 гривень ДЄ 5683619 та однією купюрою номіналом 500 гривень ЗБ 3995942, вилученими у підозрюваного ОСОБА_8 ; іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, з метою покращення свого становища, у даному провадженні виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання відмовити та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР за № 0001080 від 30 грудня 2021 року до реєстру внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 отримав о 17 год. 54 хв. 31 грудня 2021 року.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджується матеріалами досудового розслідування, а також тим, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє Новоушицьким районним судом Хмельницької області 26 січня 2016 року за ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на шлях виправлення не став, маючи не зняті та не погашені судимості, за короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі повторно вчинив умисний злочин, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість. Крім того, ОСОБА_6 не працює, не має міцних соціальних зв`язків та легальних джерел для існування, що може свідчити про наявність ризику щодо переховування від органів досудового розслідування і суду та вчинення в подальшому інших кримінальних правопорушень.

Стороною обвинувачення доведено наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки встановлено, що ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення застосував зухвале фізичне насильство до потерпілої ОСОБА_9 , тому може незаконно вплинути на останню, а також свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які є мешканцями с. Нове Село Шепетівського району Хмельницької області, поблизу якого він проживає, з метою зміни їхніх показань в сторону покращення свого становища.

Також, слід взяти до уваги наявність в розпорядженні сторони обвинувачення вагомих доказів щодо вчинення ОСОБА_6 умисного особливо тяжкого злочину та те, що у разі визнання винуватим у вчиненні вказаного злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
При вирішенні даного клопотання слідчим суддею також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; а у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.
ОСОБА_6 бґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, не маючи міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та усвідомлюючи всю суворість потенційного покарання, може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а в разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , а тому для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні та доведені в судовому засіданні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, клопотання слід задовольнити та останньому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та усунути виявлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою у його застосуванні.

Оскільки під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням до потерпілої насильства та погрози у його застосуванні, слідчий суддя, вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали рахувати по 27 лютого 2022 року включно.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1