УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувсядо слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, просив:

1.Скасувати постанову слідчого ДБР Соболя про закриття кримінального провадження №0000060 від 02.06.2021 року.

2.Викликати в судове засідання потерпілих Кожокаря, Татарова, водія авто Газель.

3.Зобов`язати ДБР не порушувати права потерпілих та відновити досудове розслідування.

Обґрунтування скарги.

Постановою від 30.10.2021 року слідчим ДБР було закрито кримінальне провадження №0000060 від 02.06.2021 року.

Зазначає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм КПК України.

Сторони:

Скаржник надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, зазначивши, що підтримує скаргу у повному обсязі.

Слідчий про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки. Однак, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306КПК України не перешкоджає розгляду скарги. Надав матеріали кримінального провадження №0000060 від 02.06.2021 року, що підтверджує його обізнаність із судовим розглядом скарги.

Мотивація суду:

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження №0000060, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволення а оскаржувана постанова скасуванню з таких підстав:

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Тільки за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а, по-друге, однаково-ретельне встановлення і перевірка обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

За змістом ст.110КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту прав та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284КПК України.

Закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284КПК України можливе тільки тоді, коли доведено, що це діяння не містить складу кримінального правопорушення. Проте слідчий не встановив ні особи, ні діяння цієї особи і закрив кримінальне провадження.

З урахуванням приписів п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова є досить великою за змістом, але за своєю суттю є невмотивованою та необґрунтованою, позбавлена структурної змістовності та логічної послідовності. Вказана постанова за своїм змістом є викладом у непослідовному порядку детальних показань свідків, цитування статей КК, КПК України, Конституції України, посилань на сталу судову практику і навіть містить цитування рішень ЄСПЛ і Конвенції. (Незрозуміло для чого ці всі цитування. Рішення ЄСПЛ приймаються відносно держави і наявні для чого, щоб їх виконували, забезпечували дотримання положень Конвенції, а не цитувати). Але у постанові відсутнє основне - мотиви прийняття рішення та належне обґрунтування прийнятого рішення. Постанова про закриття провадження має містити оцінку зібраних доказів, правовий аналіз, з якого було б видно чому в діях особи відсутній склад кримінального правопорушення, а можливо і відсутня подія кримінального правопорушення.

При закритті кримінального провадження не має бути сумнівів, що вчинені всі можливі слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а слідчий, закривши кримінальне провадження, у мотивувальній частині викладає сумніви щодо того чи було вчинене кримінальне правопорушення, а саме зазначає: «в ході досудового розслідування виконані всі необхідні слідчі дії, направленні на встановлення істини у кримінальному провадженні, однак отримати будь-які об`єктивні дані, які б вказували на наявність складу злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.365 КК України у діях працівників поліції не виявилось можливим».

Проводячи досудове розслідування слідчий проводив слідчі дії не з тією метою, оскільки новий КПК України, прийнятий ще в 2012році, вже не передбачає встановлення «істини у справі» (КПК України навіть не містить такого поняття), а передбачає, щоб прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст.9 КПК України).

Резолютивна частина постанови повинна випливати з мотивувальної частини, бути її логічним завершенням. Проте резолютивна частина постанови аж ніяк не впливає з її мотивувальної частини, оскільки неможливо зрозуміти чому в діях поліцейських відсутній склад кримінального правопорушення.

Згідно змісту скарги та доданих до скарги документів скаржник не пропустив строк звернення до суду, оскільки постанову отримав лише 22.11.2021 року.

Щодо вимог «Викликати в судове засідання потерпілих ОСОБА_4 , водія авто Газель та зобов`язати ДБР не порушувати права потерпілих та відновити досудове розслідування» то слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст.303КПК України, якою визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, вказані вимоги не можуть бути предметом розгляду слідчого судді на досудовому провадженні.

Керуючись ст.110, п.2 ч.1 ст.284, ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,

постановила :

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі від 30.10.2021 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 02.06.2021 року за №0000060.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1