Справа № 495/7824/21
№ провадження 1-кс/495/2319/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання заступника начальника СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001140 від 18 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ч.4 ст.296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
20.09.2021 року заступник начальника СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ч.4 ст.296 КК України.
1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
18.09.2021 приблизно о 12 годині, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_4 , виник прямий умисел на вчинення хуліганських дій із застосуванням вогнепальної мисливської рушниці марки «Kel Tec» СОСОА FL KS 7, 12GA3, НОМЕР_1 , на яку не має відповідно дозволу на зберігання.
Надалі, 18.09.2021 приблизно о 12 годині, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на території бази відпочинку «Сказка», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , взяв споряджену набоями до неї вогнепальну рушницю і направився вздовж бульвару Золотий берег в напрямку пляжу.
В подальшому ОСОБА_4 , тримаючи в руках споряджену вогнепальну рушницю, рухаючись по алеї в напрямку пляжу, усвідомлював, що знаходиться в громадському місці та те, що на алеї, а також в приміщеннях торгових павільйонів, які розміщені по обидві сторони алеї, можуть знаходиться люди.
Дійшовши до бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться в кінці зазначеної алеї, ОСОБА_4 достовірно усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці, та за його діями будуть спостерігати оточуючі, виник умисел на грубе порушення громадського порядку, з метою реалізації якого, з мотивів явної неповаги до суспільства та порушенням відпочинку людей, із застосуванням спорядженої набоями вогнепальної гладкоствольної рушниці марки «Kel Tec» СОСОА FL KS 7, 12GA3, Q1749, ігноруючи та грубо порушуючи правила безпеки поводження зі зброєю, здійснив чотири постріли по металевому мангалу, дерев`яним листам, стінкам бару, які облаштовані металевими профільованими листами, внаслідок чого шрот, яким був споряджений вистрелений набій, пробив металопрофільний лист та уразив потерпілого ОСОБА_7 .
Тим самим, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене із вогнепальної зброї, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Також встановлено, 18.09.2021 приблизно о 12 годині, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на території бази відпочинку «Сказка», яка розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Затока, станція «Лиманська», бульвар Золотий Берег, 67, взяв вогнепальну рушницю марки «Kel Tec» СОСОА FL KS 7, 12GA3, Q1749 споряджену набоями до неї з шротовим зарядом, на котру не має відповідного дозволу на зберігання, і направився вздовж бульвару Золотий берег в напрямку пляжу з метою здійснення пострілів з рушниці за для практики стрільби.
В подальшому ОСОБА_4 , тримаючи в руках споряджену вогнепальну рушницю, рухаючись по алеї в напрямку пляжу, усвідомлював, що знаходиться в громадському місці та розумів, що на алеї, а також в приміщеннях торгових павільйонів, які розміщені по обидві сторони алеї, можуть знаходиться люди, однак, перебуваючи на алеї, ОСОБА_4 , дійшовши до бару «Лиманський Ташкент», який знаходиться в кінці алеї, внаслідок своєї кримінальної протиправної самовпененості, не маючи умислу, спрямованого на спричинення смерті кому не-будь, не передбачаючи наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, ігноруючи та грубо порушуючи правила безпеки поводження зі зброєю, став здійснювати постріли з прицілюванням по стінкам вказаного бару, зухвало думаючи про відсутність там людей, за котрими в цей час знаходився робітник закладу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого шрот, яким був споряджений вистрелений набій, пробив металопрофільний лист та уразив потерпілого. В результаті здійснених пострілів ОСОБА_7 отримав вогнепальні пошкодження, серед котрих пошкодження лівої частини грудної клітини, проникаюче в порожнину з ушкодженням серця, від якого останній помер на місці. У відповідності до результатів судово-медичного дослідження трупа, причиною смерті ОСОБА_7 є гостра кровотеча, травма серця з гемоперикардом.
Тим самим, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, а саме вбивстві через необережність.

18.09.2021 за підозрою у скоєні вище вказаного злочину ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України був затриманий.
19.09.2021 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.119, ч.4 ст.296 КПК України.
Слідчим зазначено, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив невеликої тяжкості злочин, який відповідно до ч.1 ст.119 КК України, карається обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, а також вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.4 ст.296 КК України, карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, та в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , є ризик того, що він:
- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семі років позбавлення волі, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі будь-яких речових доказів;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
На думку слідчого обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи особливу тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави слідчий вважає також не доцільним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчинені злочину проти громадського порядку та моральності, а також підозрюється у вчинені злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства та вогнепальної зброї, вважаю, що визначення підозрюваному ОСОБА_4 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, відповідно до ч.3 ст.183 КК України, не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вважаю не є доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, а також незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, що може вплинути на покази вказаних осіб в ході досудового розслідування та подальшого судового розгляду, що може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування.
На підставі вищевикладеного, беручі до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
2 - Доводи сторін.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
3 - Мотивація суду.
Білгород-Дністровським міськрайонним судом розглядається клопотання заступника начальника СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001140 від 18 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному КПК України.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
18.09.2021 о 15 год. 55 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано на підставі ст.208 КПК України, а саме як особу, яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
19 вересня 2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ч.4 ст.296 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив невеликої тяжкості злочин, який відповідно до ч.1 ст.119 КК України, карається обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, а також вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.4 ст.296 КК України, карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України).
Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, а саме: протоколу огляду місця події від 18.09.2021, протоколу проведення слідчого експерименту від 19.09.2021, протоколу допиту свідків від 18.09.2021.
Отже, на підставі наведеного можна дійти висновку, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину та надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.1 ст.119, ч.4 ст.296 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що існують підстави вважати, що ОСОБА_4 :
- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семі років позбавлення волі, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі будь-яких речових доказів;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
На підтвердження цих ризиків слідчим було зазначено, що ОСОБА_4 може залишити межі території України з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Досліджуючи зазначені ризики слідчий суддя, ґрунтуючись на положеннях ст.8 КПК України, зазначає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В свою чергу, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59). Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Ймовірність переховування ОСОБА_4 значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує, в сукупності з обґрунтованістю підозри дають підстави вважати, що він може переховуватися у разі, якщо подальші слідчі дії будуть вказувати на його причетність до зазначеного злочину, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.
Адвокатом у судовому засіданні на підтвердження обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст.178 КПК України) були надані: копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої фізична особа-підприємець ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність за КВЕД 55.20 «діяльність засобів розміщення на період відпустки та іншого тимчасового проживання», копія свідоцтва про шлюб від 05.04.2012, копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , копія посвідчення депутата Затоківської селищної ради, дійсне до 25.10.2020року.
Слідчий суддя, оцінюючи докази у сукупності, зважає на вид зв`язків між особами, що є підозрюваним та свідками, не виключає можливість незаконного впливу на свідків або вірогідність перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»
(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.
Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід зазначити, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки може призвести до впливу на свідків у кримінальному провадженні, що може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування.
Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення, доведена необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наведені достатні докази щодо існування можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, а отже такі ризики є «достатніми» та «відповідними».
Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, тобто з 18.09.2021 року.
3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 1 липня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2379 гривень.
Частиною четвертою ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Так розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, абзацом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ч.4 ст.296 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, користуючись правом на збільшення розміру застави слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження задовольнити клопотання та визначити розмір застави понад встановлений законодавцем граничний розмір для зазначеної категорії злочинів.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання заступника начальника СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001140 від 18 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 16.11.2021 включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 21.09.2021 складає 237 900,00 (двісті тридцять сім тисяч дев`ятсот) гривень.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не відлучатись за межі Одеської області;
- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого проживання;
- здати слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- заборонити спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- з`являтися до слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за його викликом;
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1