Справа № 297/87/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/603/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2020 року.
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із освітою 7 класів, не працюючого, на день вчинення кримінального правопорушення не судимого,

визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шести) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, не судимого,

визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шести) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно вироку, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
05 серпня 2017 року приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , знаходячись у громадському місці, у дворі кафе-магазину, розташованому по АДРЕСА_2 , із хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи присутністю сторонніх осіб, у ході раптово виниклої сварки, заподіяли потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесні ушкодження. Зокрема, ОСОБА_8 , 1986 р. народження, наніс удар лівою рукою в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 , 1976 р. народження, а ОСОБА_7 , знаходячись позаду останнього наніс йому удар бокалом з під пива в область голови, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 , втративши свідомість впав на землю. В результаті протиправних дій вищевказаних осіб, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої потиличної ділянки голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну стійку втрату працездатності. Внаслідок вчинених дій була припинена на 10-15 хвилин нормальна робота закладу торгівлі.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, в хуліганстві, у грубому порушенні громадського прядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновок суду щодо винуватості та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вказує на те, що вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і невідповідністю призначеного покарання, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд першої інстанції рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України належним чином не вмотивував, не обґрунтував підстав, з яких дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання. Стверджує, що відносно ОСОБА_7 до Берегівського районного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000853 від 29.12.2016 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який на даний час перебуває на розгляді в суді. Окрім того, до Берегівського районного суду скеровано для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000913 від 24.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Вказує і на те, що ОСОБА_7 є судимим за вироком Берегівського районного суду від 16.08.2017 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу, в розмірі 680 грн., заміненого ухвалою Берегівського районного суду від 15.11.2017 на громадські роботи на строк 40 год, звільнений 03.09.2018 від відбування покарання. Стверджує, що судом не враховано, що ОСОБА_7 не може стати на шлях виправлення та ресоціалізації. Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Прокурором вирок щодо ОСОБА_8 не оскаржується.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника та потерпілого ОСОБА_8 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги вищевказані особи повідомлені відповідно до вимог закону; від них не надходило заяв (клопотань) про відкладення розгляду справи на інший термін та про поважність причин їхньої неявки на розгляд справи.

Вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_8 сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на приписи ст. 404 КПК України, не перевіряється.

При оцінці доводів прокурора щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення щодо обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів бере до уваги таке.

Так, відповідно до ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України судове рішення (вирок), який ухвалюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя в кримінальних справах, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, у тому числі ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням, передбачених цим Кодексом, вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням у ньому належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованим, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ст. 373 КПК України ви правдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:
1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;
2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;
3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однак, у порушення положень вказаної норми процесуального права, підготовче судове засідання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 проведено без участі потерпілого ОСОБА_8 . При цьому, заява потерпілого ОСОБА_8 про проведення підготовчого судового засідання без його участі у матеріалах кримінального провадження відсутня. Окрім того, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що потерпілий ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про час та місце проведення підготовчого судового засідання, що мало місце 23.02.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження, у тому числі вироку суду та журналу судового засідання, вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження (справи) щодо обвинуваченого ОСОБА_7 проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_8 .

При цьому, матеріали кримінального провадження також не містять відомостей про те, що потерпілий ОСОБА_8 належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду 17.12.2019.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд проведено у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, однак проведення судового засідання без участі потерпілого ОСОБА_8 , належним чином не повідомленого про час та місце судового засідання, призвело до того, що потерпілому не було роз`яснено положення цієї норми кримінального процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає такими, що підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки, і у випадку підтвердження наведених прокурором доводів щодо призначеного покарання, у тому числі й пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (вчинення діяння у стані алкогольного сп`яніння), даних щодо особи обвинуваченого, на які покликається прокурор - відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до Берегівського районного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000853 від 29.12.2016 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який на даний час перебуває на розгляді в суді ; до Берегівського районного суду скеровано для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000913 від 24.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 є судимим за вироком Берегівського районного суду від 16.08.2017 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу, в розмірі 680 грн., заміненого ухвалою Берегівського районного суду від 15.11.2017 на громадські роботи на строк 40 год, звільнений 03.09.2018 від відбування покарання, колегія суддів вважає, що звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України може бути оцінене як неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. При цьому колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на необхідність з`ясування результатів розгляду вищевказаних кримінальних проваджень і на те, що передбачене ч. 2 ст. 186 КК України діяння віднесено до тяжких кримінальних правопорушень,ата кожна заяву потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якої потерпілий із обвинуваченим не примирився (т.1, а. к. п. 184).

Відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України судове рішення будь-якому разі підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Колегія суддів вважає, що вищенаведені обставини щодо проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду кримінального провадження без участі потерпілого є істотними порушенням вимог КПК України, що призвели до неповноти та поверховості при дослідженні фактичних обставин справи, невідповідності висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, і тягнуть скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у суді першої інстанції в іншому складі.

Під час нового розгляду кримінального провадження підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки доводи апеляційної скарги прокурора щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Також під час нового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно та всебічно дослідити зібрані у кримінальному провадженні докази, дати належну оцінку пред`явленим сторонами обвинувачення та захисту доказам у їх сукупності і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законів.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке, відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі, а також допущена неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження, які призвели до ухвалення вироку, який не можна визнати законним та обґрунтованим.

З огляду на наведені вище обставини, вимоги п. 5 ч. 2 ст. 412, ст. 415 КПК України, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги прокурора про ухвалення нового вироку щодо ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.12.2019 щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: