Справа № 308/2455/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0000146 від 18.01.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000146 від 18.01.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Згідно вказаного обвинувального акта, 31.01.2016 року о 21 год. 07 хв. ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу викрав з огорожі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , металеву поштову скриньку коричневого кольору, вартість якої згідно висновку експерта № 11/46 від 22.02.2017 року становить 209,95 грн., яка належить ОСОБА_4 , чим заподіяв останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії 31.03.2016 року близько 21 год. 24 хв. ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу викрав з огорожі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , металеву поштову скриньку коричневого кольору, вартість якої згідно висновку експерта № 11/46 від 22.02.2017 року становить 214,47 грн., яка належить ОСОБА_4 , чим заподіяв останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України, у зв"язку із закінченням строків давності.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України, у зв"язку із закінченням строків давності. Додав, що клопотання узгоджено та роз"яснено ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав заявлене захисником клопотання та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, та закрити кримінальне провадження щодо нього, зазначивши, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, зокрема, що таке звільнення є не з реабілітуючих підстав.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечила проти заявленого клопотання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечила проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Ознайомившись з обвинувальним актом та клопотанням сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності, заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, думку прокурора та потерпілої, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду та аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років і п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

При цьому, санкція ч.1 ст. 185 КК України (станом на день вчинення кримінального правопорушення) передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років, а санкція ч.2 ст. 185 КК України (станом на день вчинення кримінального правопорушення) передбачала покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження воді на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином, згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України ( у діючій редакції) класифікується як кримінальний проступок (згідно положень ст. 58 Конституці України, ч.3 ст. 5 КК України), а кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України класифікується як нетяжкий злочин.

Обставини, передбачені ч.2 та ч.3 ст. 49 КК України відсутні, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно з обвинувальним актом кримінальний проступок передбачений ч.1 ст. 185 КК України вчинено 31.01.2016 року, а нетяжкий злочин передбачений ч.2 ст. 185 КК України вчинено 31.03.2016 року, і ці обставина сторонами кримінального провадження не заперечуються.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 5 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п. 2 та п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Відтак обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положенням п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (п.2 ч.1 ст. 49 КК України); п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (п.3 ч.1 ст. 49 КК України)

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зазначені вище вимоги закону також підтверджуються судовою практикою, зокрема, відповідно до постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.11.2019 р. у справі №566/554/16-к, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, при цьому, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд 1-ої інстанції, отримавши клопотання особи про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності, незалежно від визнання особою вини, повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Аналогічний висновок також міститься в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі №385/1159/16, в якій Верховний Суд звернув увагу на те, що суд 1-ої інстанції, отримавши під час судових дебатів клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в порушення вимог КПК України, не розглянув таке клопотання невідкладно та не закрив кримінальне провадження щодо особи у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, на підставі чого рішення судів 1-ої та апеляційної інстанції були скасовані Верховним Судом, а особу звільнено від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що з дня вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення і до дня розгляду справи в суді минули строки, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, суд приходить до переконання, що клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 та п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України.

Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної товарознавчої експертизи в сумі у сумі 439,80 (чотириста тридцять дев`ять грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні два диски із записом камер зовнішнього відео спостереження за адресою: АДРЕСА_3 , на яких зафіксовано події 31.01.2016 року та 31.03.2016 року залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284-288, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 18.01.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України- закрити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної товарознавчої експертизи в сумі у сумі 439,80 (чотириста тридцять дев`ять грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні два диски із записом камер зовнішнього відео спостереження за адресою: АДРЕСА_3 , на яких зафіксовано події 31.01.2016 року та 31.03.2016 року залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1