cправа № 570/3066/21
провадження № 1-кс/570/524/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) клопотання слідчого СВ ВП № 1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000401 від 11 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
про арешт майна,
в с т а н о в и в:

з метою забезпечення збереження отриманої доказової бази, слідчий у клопотанні від 13 липня 2021 року просить накласти арешт на грошові кошти, а саме купюру 200 гривень, серії МБ номер 4731510, яку поміщено до пакету НПУ №INР1011963.

Розгляд даного клопотання проводився без участі власника грошових коштів з метою унеможливлення впливу на встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.
Учасники повідомлені про місце та час розгляду клопотання, але до суду не з`явилися, їх неприбуття не перешкоджає його розгляду в силу ч.1 ст.172 КПК України.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Як вбачається з клопотання, 11 липня 2021 року надійшло повідомлення УПП в Рівненській області Шевчук про те, що 11 липня 2021 року о 01 годині 30 хвилин в с.Зоря на 141 км. автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне ОСОБА_5 пропонував та надав неправомірну вигоду в сумі 200 грн.
За даним фактом 11 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000401 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
Виїздом слідчо-оперативної групи відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено грошові кошти купюрою 200 грн. серії МБ номер 4731510.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується тільки на підставах, передбачених ст.ст.132, 170 КПК України. Оскільки згідно з ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинне здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати таку ініціативу з посиланням на норми закону. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В розумінні положень ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і відповідно до вимог ст.170 КПК України полягає у тимчасовому позбавленні можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та /або зберегли на собі його сліди. Згідно ч.3 ст.170 КПК України Уувипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження /ч.2 ст.173 КПК України/.

Арешт може бути накладено також на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та /або зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та /або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Вважаю, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в КПК України. Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.
Вважаю, що такі вимоги закону виконані, слідчим доведено необхідність арешту майна, який не порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження, арешт на зазначене у клопотанні майно накладається з метою його збереження, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому клопотання, яке подане з передбачених законом підстав та у встановленому законом порядку, за формою і змістом відповідає КПК України, підлягає до задоволення.
Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано та за клопотанням осіб, які не були присутні при розгляді питання про його арешт.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.131, 167, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

накласти арешт на грошові кошти, а саме купюру 200 гривень, серії МБ номер 4731510, яку поміщено до пакету НПУ №INР1011963.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1