У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003857 від 06.12.2018, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

27.03.2019 ОСОБА_4 подав до суду клопотання про призначення судової психологічної експертизи для визначення заподіяння моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 та розміру такої, в силу того, що нею заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у значній сумі 250000 грн., а відтак є необхідність у встановленні чи дійсно ситуація, визначена нею у позові, є психотравмуючою, яка глибина та інтенсивність такого впливу, чи було заподіяно потерпілій погіршення стану фізичного та психічного здоров`я, який можливий розмір грошового відшкодування.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив задовольнити вказане клопотання, вважає, що зміни в психологічному та фізичному стані потерпілої, а відтак наявність моральної шкоди можливо підтвердити висновком судово-психологічної експертизи. Його позицію підтримав захисник.

Інші учасники процесу, зокрема прокурор та сторона потерпілої заперечили щодо задоволення клопотання.

Дослідивши означене клопотання, ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши позицію учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту розглядуваного обвинувального акту вбачається, що потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 .

Остання 27.02.2019 звернулася до суду з цивільним позовом, зазначивши цивільним відповідачем обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому просила стягнути з останнього на її користь компенсацію моральної шкоди у сумі 250000 грн. Заявлена позовна вимога обґрунтована серед іншого тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого (її сусіда) вона втратила відчуття довіри до сусідів, державних реєстраторів, що змушує її перевіряти документи, тривалий час перебуває у схвильованому стані та відсуває напругу.

Відтак предметом заявленого позову є відшкодування моральної шкоди, завданої, на думку потерпілої, кримінально-протиправними діями обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 та ч. 2 ст. 62 КПК України права та обов`язки цивільного позивача, цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Частиною 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом; якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ч. 2 ст. 102 ЦПК України,предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на викладені положення ст. 23 ЦК України, визначення розміру моральної шкоди, завданої особі, належить суду, оскільки є правовим питанням та не входить до компетенції експерта.

Крім того в правових позиціях Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року не визначено для судів обов`язкового встановлення саме висновком судово-психологічного експерта психічного стану особи, зміни в її психічному стані при доказуванні моральної шкоди.

З урахуванням заявлених потерпілою як позивачкою предмету, підстав і правового обґрунтування позову, суд дійшов висновку, що заявлене відповідачем клопотання про призначення судової психологічної експертизи, зокрема щодо необхідності спеціальних знань у сфері психології для з`ясування заподіяння моральної шкоди потерпілій та розміру такої, не знайшло належного обґрунтування.

Керуючись ст. 128 КПК України, ст. ст. 12, 81, 102-103, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання про проведення судової психологічної експертизи, подане обвинуваченим ОСОБА_4 як цивільним відповідачем за позовом ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1