Справа № 155/816/21 Провадження №11-кп/802/148/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 16 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 , яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Острови, Маневицького району, Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працює, одружений, раніше не судимий, українець, громадянин України, на утриманні якого перебуває одна малолітня особа,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання у виді 2 років обмеження волі, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 10 000 грн. судових витрат на правничу допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат та арешту майна.

В С Т А Н О В И В
Згідно із вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 27 березня 2021 року приблизно о 9 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «PEUGEOT» моделі «508» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору номер шасі НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі Н-17 сполученням м. Горохів Луцького району - м. Луцьк Луцького району, в напрямку м. Луцьк, ігноруючи правила безпеки на транспорті, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не вжив заходів безпечного для інших учасників маневру обїзду перешкоди, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «AUDI» моделі «100» номерний знак НОМЕР_3 бежевого кольору номер шасі НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, в заданий момент, здійснював маневр повороту ліворуч з попутної смуги руху (з автодороги Н-17) в напрямку населеного пункту с. Мирне, Луцького району. В результаті чого, водій автомобіля «AUDI» моделі «100» номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в тім`яну ділянку, який згідно висновку судово-медичної експертизи №20 від 27 квітня 2021 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, який згідно з висновку судово-медичної експертизи № 20 від 27 квітня 2021 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я, перелому проксимального кінця малогомілкової кістки, ускладнений гемосинусом (накопичення крові в порожнині синуса), який згідно висновку судово - медичної експертизи №20 від 27 квітня 2021 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали у виді спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ОСОБА_7 , стало порушення водієм автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «508» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору номер шасі НОМЕР_2 ОСОБА_8 п.п.1.3, 1.5, 2.3, б.,д. 12.1, 12,3, 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху України (Постанова КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року).
У поданій на вирок апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичним обставин вчиненого та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскаржує вирок в частині вирішення цивільного позову, зокрема стягнення з нього на користь потерпілого моральної шкоди та витрат на правничу допомогу. Вказує, що висновок суду про стягнення 10 000 грн. витрат на правничу допомогу невмотивований, зроблений без детального опису наданих адвокатом послуг, а участь у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування здійснювалась лише на підставі Договору про надання правової допомоги, без визначення, погодження та сплати сум гонорару. Також вважає визначений судом до відшкодування розмір моральної шкоди завищеним та необґрунтованим, таким, що не відповідає обсягу та характеру спричинених потерпілому страждань, характеру вимушених змін у його житті. У зв`язку із цим, просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову, зокрема стягнення моральної шкоди та витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, прокурора та потерпілого, які відносної її задоволення заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом доказах, які ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому на предмет законності та обґрунтованості апеляційним судом не перевіряються.

Посилання сторони захисту на неправильність вирішення судом цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілого є безпідставними.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Установлено, що до початку судового розгляду кримінального провадження потерпілим та його представником було подано цивільний позов, у якому моральну шкоду, завдану злочином оцінену в 100 000 грн., і обґрунтовано тим, що потерпілий переніс глибокі моральні страждання через усвідомлення серйозної загрози його здоров`ю та життю. Постійно відчуває страх, що знову може потрапити в ДТП, його переслідують негативні переживання та спогади, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні про подію, порушення сну та нестійкий настрій, а також важкість виконання ним повсякденних обов`язків через значні пошкодження належного йому на праві власності транспортного засобу.

Місцевий суд дійшов беззаперечного висновку, що заподіяна моральна шкода є очевидною, що не заперечується і у поданій апеляційній скарзі обвинуваченим.

Разом з тим, визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди у сумі 40 000 грн., суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував, що такий розмір відшкодування, відповідає ступеню моральних страждань пережитих потерпілим. Зокрема, враховано ступінь тяжкості спричинених йому тілесних ушкоджень, глибину його фізичних та душевних страждань через нанесення шкоди його здоров`ю та пошкодження належного йому на праві власності майна, що неминуче викликає у нього негативні переживання та спогади. Потерпілий проходив відповідне лікування, що призвело до зміни його звичайного укладу та способу життя, нормальних життєвих зв`язків.

Врахувавши глибину і тривалість моральних страждань потерпілого, місцевий суд, частково задовольняючи позов у цій його частині, обґрунтовано визначив розмір відшкодування моральної шкоди у 40 000 грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості, за обставин даного провадження, і з таким його висновком погоджується і апеляційний суд.

Також є безпідставними твердження захисника про незаконність рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 5 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів провадження убачається, що до позовної заяви представником потерпілого адвокатом ОСОБА_9 , окрім інших документів, було долучено договір про надання правової допомоги № 19/21 від 12 квітня 2021 року, укладений між адвокатським бюро «Рущак і партнери» та ОСОБА_7 з Додатковою угодою № 1 до нього, що визначає порядок оплати юридичних послуг Бюро за надання правової допомоги та містить детальний опис наданих послуг із обгрунтуванням їх вартості. Потерпіла сторона підтвердила в апеляційному суді помилковість у зазначенні року при укладенні Додаткової угоди № 1 до основного вищезгаданого Договору.

Згідно Акту приймання передачі наданих послуг від 7 липня 2021 року до Договору про надання правової допомоги з представництва інтересів у суді № 19/21 від 12 квітня 2021 року вартість наданих послуг складає 10 000 грн., а квитанцією до прибуткового касового ордера № 19/21 від 7 липня 2021 року стверджується оплата потерпілим ОСОБА_10 адвокату 10 000 грн. за надані послуги. Зазначені витрати є фактичним та неминучими, а їх розмір належним чином обґрунтованим, а відтак підставно стягнуті судом.

Таким чином, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Горохівського районного суду Волинської області від 16 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді