Справа № 496/5772/21
Провадження № 1-кп/496/633/21
У Х В А Л А
10 грудня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
Судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області обвинувальний акт та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000156 за обвинуваченням: ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Прокурором до суду було подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання про обрання запобіжного заходу підтримав, просив його задовольнити, так як ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину. Посилається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав наданні ним письмові заперечення проти обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором в порядку ст. 177 КПК України не обґрунтовано підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу, крім того прокурором не визначено підстав для неможливості обрання менш тяжких запобіжних заходів, та чому вони не можуть забезпечити явку обвинуваченого до суду. На погляд захисника ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Сама лише тяжкість покарання, що передбачена санкцією статті КК України не може бути підставою для обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить врахувати вік та стан здоров`я обвинуваченого, позитивну характерству, соціальний статус він є військовим пенсіонером, має постійний дохід пенсійні виплати, одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того до органу поліції після скоєного звернувся самостійно.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримав захисника.
Потерпіла та її представник в судове засідання не з`явились, та від представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд даного судового засідання за їх відсутності. Надали суду цивільний позов.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, закхисника, вивчивши матеріали, що додані до клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність обрання перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Стаття 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. "Про взяття під варту до суду" зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, суд вважає клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
З підстав визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, вік, стан здоров`я обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину та існують ризики, які на даний час не перестали існувати, а також те, що згідно матеріалів обвинувального акту, ОСОБА_5 скоїв злочин при обтяжуючих обставинах, а саме: щодо особи похилого віку, яка перебувала з ним у сімейних стосунках, в стані алкогольного сп`яніння. Незважаючи на те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, одружений, що свідчить про існування у нього міцних соціальних стосунків, а також те, що обвинувачений зареєстрований у встановленому законом порядку, має постійне місце проживання, не має судимостей, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи та вважає необхідним обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою.
Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 314-315, 376, 395 КПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 10.12.2021 року до 07.02.2022 року включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Призначити судовий розгляд на 17 грудня 2022 року о 16.00 годині, в залі судових засідань Біляївського районного суду Одеської області, за участю учасників справи.
Викликати в судове засідання учасників судового розгляду.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в частинні обрання запобіжного заходу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 15.12.2021 року о 10:00 годині.

Суддя ОСОБА_1