У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2021 Справа №607/21298/21

(провадження № 1-кс/607/6951/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001325 від 25 вересня 2021 року, про продовження строку домашнього арешту та продовження дії обов`язків щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

22 листопада 2021 року прокурор звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, у якому просить продовжити строк дії застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово, а також покладених слідчим суддею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування із свідками, потерпілим та експертами у даному кримінальному провадженні, строком на 1 місяць.
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25 вересня 2021 року близько 11:50 год. водій ОСОБА_4 в супереч вимогам п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі ПДР України) керував в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Dodge Challenger», р.н. НОМЕР_1 та рухався по вул. Миру у м. Тернополі, в напрямку вул. Кривоноса. Під час руху водій ОСОБА_4 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3. (б, д) ПДР України. В цей час, попереду автомобіля «Dodge Challenger», р.н. НОМЕР_1 , в попутному із ним напрямку, рухався автомобіль «Dacia», р.н. НОМЕР_2 . Окрім того, назустріч автомобілю «Dodge Challenger», р.н. НОМЕР_1 , рухався автомобіль «Ford C-Max», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 . На відрізку проїзної частини вул. Миру, неподалік буд. 2, яка має по одній смузі руху для руху в кожному напрямку, які розділяє одна суцільна лінія горизонтальної дорожньої розмітки ПДР України, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п.п. 11.3, 14.2 (в), перетнув одну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки ПДР України та розпочав маневр обгону автомобіля «Dacia», р.н. НОМЕР_2 , незважаючи на те, що зустрічна смуга руху зайнята автомобілем «Ford C-Max», р.н. НОМЕР_3 . Своїми діями, які виразились у виїзді на зустрічний бік дороги, водій автомобіля «Dodge Challenger», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 створив аварійну обстановку для водія автомобіля «Ford C-Max», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 , позбавивши його технічної можливості уникнути своїми односторонніми діями зіткнення в даній дорожній обстановці, та допустив тим самим зіткнення між вказаними транспортними засобами на зустрічній відносно свого руху смузі. Від зіткнення транспортних засобів автомобіль «Dodge Challenger», р.н. НОМЕР_1 змінив траєкторію свого руху праворуч та виїхав за межі проїзної частини дороги, де наїхав на дерево. Унаслідок дорожньо-транспортної пасажир автомобіля «Dodge Challenger», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепа, пошкодження внутрішніх органів. Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 11.3, 14.2 (в) ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 . Тим самим, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 -1 КК України. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, на думку прокурора, обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 26 вересня 2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України. Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на думку прокурора, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Як вказав прокурор, 27 вересня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , терміном дії до 23:59 год. 25 листопада 2021 року. 19 листопада 2021 року керівником Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців. Закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001325 від 25 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, внаслідок його складності неможливо, оскільки виконуються ряд експертиз та в подальшому необхідно провести необхідні слідчі (розшукові) дії, для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Виконання вищевказаних слідчих та процесуальних дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для збирання додаткових доказів. Водночас, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати. У зв`язку з цим виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 вересня 2021 року, з метою запобігання спробам підозрюваного ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та забезпечення швидкого, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення злочину і завершення досудового розслідування у розумний строк.
Метою продовження застосованого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, спеціалістів та експертів у цьому ж кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти клопотання. Вказав, що ризики, зазначені у клопотанні, прокурором не доведені. Просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби, посилаючись на необхідність підозрюваного відвідувати медичні заклади.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши пояснення, вивчивши клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з вимогами ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку запобіжного заходу, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0001325 від 25 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.
25 вересня 2021 року о 16 год. 54 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.
26 вересня 2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 27 вересня 2021 року (справа №607/17193/21), до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово та покладено на нього обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування із свідками, експертами у даному кримінальному провадженні. Строк дії ухвали встановлено до 23 год. 59 хв. 25 листопада 2021 року.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 вересня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 25 вересня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25 вересня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25 вересня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25 вересня 2021 року; довідкою з КНП «ТМКЛШД» вих. № 993 від 27 вересня 2021 року, щодо стану здоров`я ОСОБА_7 ; протоколом огляду документа, а саме відеофайлу із камери спостереження, встановленої на перехресті вул. Винниченка вул. Миру від 27 вересня 2021 року; висновками експертів №СЕ-19/120-21/10079-ІТ від 29 жовтня 2021 року, №СЕ-19/120-21/10069-ІТ від 01 листопада 2021 року, №1462 від 20 жовтня 2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22 жовтня 2021 року.
Згідно з вимогами ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, наведені у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, а саме підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, спеціалістів та експертів у цьому ж кримінальному провадженні.
Зазначені ризики з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшились.
Висновок про наявність вказаних ризиків випливає із тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 . На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Крім цього, підозрюваному відомі дані про потерпілого, свідків та експертів, а доказове значення показання свідків матимуть лише ті, які отримані під час судового розгляду або в порядку ст. 225 КПК України.
З урахуванням зазначених обставин у їх сукупності, доводи захисту зазначених висновків слідчого судді про наявність указаних ризиків не спростовують.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, він неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий.
Завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту не є можливим з огляду на складність провадження, необхідність виконання призначених експертиз, що було підставою для продовження строку досудового розслідування, зо підтверджується постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_12 від 19 листопада 2021 року - до трьох місяців.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як цілодобового домашнього арешту, не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.
Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту в нічний час доби слідчий суддя вважає необґрунтованим. Необхідність відвідин лікаря не є підставою зміни запобіжного заходу, оскільки, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, підозрюваний не позбавлений такої можливості за дозволом слідчого, прокурора або суду.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, враховуючи строк досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити щодо підозрюваного строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на 1 місяць.
У зв`язку з наведеним клопотання прокурора підлягає до задоволення, а в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом з забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, за виключенням часу, необхідного для відвідування медичних закладів.
Продовжити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування із свідками, потерпілим та експертами у даному кримінальному провадженні.
Встановити строк дії ухвали до 25 грудня 2021 року.
У задоволенні клопотання захисника про застосування щодо ОСОБА_4 домашнього арешту в нічний час доби відмовити.
Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у даному кримінальному провадженні, а також на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1