Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників володільця

майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2021 року (кримінальне провадження №0000027),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, вилучене 14-16.07.2021 під час проведення обшуку на території, де здійснює свою діяльність ТОВ «Верба-ВВ», а також прилеглих до неї ділянках, які знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:002:0893, :05:002:0656, :05:002:0915, :05:002:0852, :05:002:0858, що знаходиться за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Любитів, вулиця Вокзальна, 9, а с аме на лісодеревину 4 032 колоди дерев різних порід (перелік майна зазначено).
Слідчий суддя, обґрунтовуючи свої висновки про відмову в накладенні арешту на вищезазначене майно послався на те, що протокол обшуку від 14.07.2021, складений слідчим СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 за результатом проведення обшуку території, що використовується ТОВ «Верба-ВВ» є недопустимим доказом, а тому накладення арешту на речі вилучені згідно цього протоколу є недопустимим.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2021 прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу.

Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам провадження, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був задовольнити клопотання слідчого, оскільки не враховано те, що подані до слідчого судді матеріали кримінального провадження прямо вказують на доведеність мети застосування арешту майна забезпечення збереження речових доказів, і на нього слід було накласти арешт.

Слідчий судя всупереч вимогам КПК України вийшов за межі питань, які йому ставились на розгляд, прийняв рішення, яке не віднесене до його повноважень. Своєю ухвалою слідчий суддя визнав недопустими доказом протокол обшуку від 14-16 липня 2021 року у зв`язку з суттєвим порушенням умов здійснення такої процесуальної дії, яка потребує попереднього дозволу суду. При цьому слідчим суддею не взято до уваги те, що відповідно до вимог ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасвово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

На переконання апелянта, суд фактично прийняв рішення про визнання протоколу обшуку недопустимим доказом, чим проявив упередженість та необ`єктивність при розгляді клопотання про арешт, а також наперед вирішив питання обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_11 , оскільки саме цим обшуком зафіксовано факт відсутності 13 арештованих колод на території діяльності ТОВ «Верба-ВВ», чим фактично підмінив стадію скасування повідомлення про підозру.

Таким чином слідчий суддя, не розгялнувши клопоптання по суті, не з`ясувавши обставини, передбачені ст. 173 КПК Україн, не перевіривши відповідність вилученого майна критеріям речового доказу, не вирішив питання про накладення арешту чи відмову в такому, вийшов за межі розгляду клопотання при визнанні недопустимим доказом протокол обшуку від 14-16 липня 2021 року, чим істотно порушив вимоги КПК України.

Прокурор просить скасувавши ухвалу слідчого судді, прийняти нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході обшуку 14-16 липня 2021 року, а саме на 4 032 колоди дерев різних порід та на товарно-транспортні накладні.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора і слідчого, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення представників володільця майна, які заперечили апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Даних вимог при вирішенні клопотання слідчого слідчим суддею не дотримано.
З клопотання слідчого та долучених матеріалів вбачається, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000027 від 21.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 4 статті 246, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 29-30.04.2021 проведено обшук території, де здійснює свою діяльність ТОВ «Верба-ВВ», що знаходиться за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Любитів, вулиця Вокзальна, 9, за результатами проведення якого виявлено та вилучено лісодеревину та лісопродукцію.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2021 накладено арешт на вилучену лісопродукцію та частину вилученої та невилученої лісодеревини. В той же час, ухвалою Волинського апеляційного суду від 27.05.2021 скасовано раніше накладений арешт на лісопродукцію та частину лісодеревини.

13 колод породи сосна, вилучених в ході обшуку 29-30.04.2021, які є речовими доказами та на які вищевказаними рішеннями суду накладено арешт передано на відповідальне зберігання тимчасово виконуючій обов`язки директора ТОВ «Верба-ВВ» ОСОБА_12 .

З метою оцінки вартості деревини органом досудового розслідування прийнято рішення про призначення судової товарознавчої експертизи, у зв`язку з чим слідчим 25.06.2021 ініційовано проведення із участю експерта огляду арештованих 13 колод, які знаходилися на відповідальному зберіганні в ТОВ «Верба-ВВ». На пропозицію слідчого провести огляд представники ТОВ «Верба-ВВ» не допустили слідчого та експерта до арештованого майна для проведення вказаної слідчої дії.

В подальшому органом досудового розслідування було прийнято рішення про звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку території, де здійснює свою діяльність ТОВ «Верба-ВВ», де зберігалися 13 колод породи сосна, для їх вилучення.

На виконання ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 01.07.2021 з 14.07.2021 по 16.07.2021 проведено обшук території, де здійснює свою діяльність ТОВ «Верба-ВВ», а також прилеглих до неї ділянках, які знаходяться на земельних ділянках з кадастровими :05:002:0893, :05:002:0656, :05:002:0915, :05:002:0852, :05:002:0858, що знаходиться за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Любитів, вулиця Вокзальна, 9, за участі працівників Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства та державних підприємств лісового та мисливського господарств області, в ході проведення якого виявлено лісодеревину, без підтверджуючих їх законне походження документів.
У зв`язку з тим, що представники ТОВ «Верба-ВВ» не надали 13 колод породи сосна працівникам поліції, було проведено обшук території та перевірялась вся наявна деревина.
В ході обшуку виявлено лісодеревину без бирок, на вимогу працівників СУ ГУНП у Волинській області надати документи, що підтверджують законність її походження або придбання, представники ТОВ «Верба-ВВ» надавали документи. Проведеним вивченням цих документів встановлено, що вони не мають відношення до виявленої в ході обшуку деревини, так як відрізняється від неї за якісними та кількісними характеристиками, а також за класом лісодеревини, що свідчить про те, що представниками ТОВ «Верба-ВВ» не надано підтверджень факту придбання лісодеревини, оскільки надані ними документи не є належними доказами, що підтверджує факт придбання деревини, так як не відповідає вимогам, встановленими Переліком документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні та наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства аграрної політики та продовольства України № 961/707 від 29.11.2013, а також про можливий факт зберігання незаконно зрубаної деревини працівниками ТОВ «Верба-ВВ».
Отже, як свідчать матеріали кримінального провадження проникнення на територію ТОВ «Верба-ВВ» та проведення на ній обшуку відбулось на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2021 року про надання дозволу на проведення обшуку.
Вилучення лісодеревини та товарно-транспортних накладних здійснено з метою відшукання арештованого раніше майна, яке передавалось на відповідальне зберігання підприємству.
Вказане свідчить, що обшук проведений відповідно до вимог ст.ст. 223, 233, 234, 236 КПК України, а тому висновки суду про незаконність проведення цієї слідчої дії та визнання недопустимим протоколу її проведення апеляційний суд вважає хибними.
Крім того, слушно зауважити на ту обставину, що як в судовому засіданні пояснили слідчий і прокурор після встановлення факту відсутності працівниками поліції переданої на відповідальне зберігання ТОВ «Верба-ВВ» раніше арештованої деревини в кількості 13 колод породи сосна, залучення органом досудового розслідування техніки відбулось після спливу певного проміжку часу, не менше 4 годин, що не може вважатись як заздалегідь запланована організація досудового розслідування чи інше переслідування юридичної особи, а тому не дає суду апеляційної інстанції підстав констатувати істотне порушення вимог КПК України при проведенні обшуку.

Разом із тим колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання, оскільки такий висновок суперечить матеріалам справи та вимогам кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
З огляду на положення ч.1, ч.3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучені 4 032 колод дерев різних порід щодо яких встановлено ознаки їх незаконного зберігання та походження, а також 33 товарно-транспортні накладні (ТТН-ліс), якими ТОВ «Верба-ВВ» підтверджувало законність походження вилученої лісодеревини постановою від 17.07.2021 визнані речовими доказами, а тому вилучене майно повністю відповідає критеріям речового доказу.

Як свідчить аналіз матеріалів провадження, і це доведено під час апеляційного розгляду скарги прокурора, 4 032 колоди дерев різних порід щодо яких встановлено ознаки їх незаконного зберігання та походження є безпосередніми об`єктами здійснення незаконного зберігання незаконно зрубаної деревини, оскільки представниками ТОВ «Верба-ВВ» в ході обшуку надано працівникам поліції на їх вимогу щодо підтвердження законності їх походження документи з відомостями, які відрізняється за якісними та кількісними характеристиками лісодеревини, а також за їх класом. Вищевказані факти можуть свідчити про те, що вилучена лісодеревина отримана внаслідок вчинення незаконних порубок на території Волинської області.
Вилучені 33 товарно-транспортні накладні (ТТН-ліс), які надано в ході обшуку представниками ТОВ «Верба-ВВ» як на підтвердження законності набуття вилученої деревини містять в собі відомості, що не відповідають дійсності за якісними та кількісними характеристиками лісодеревини, а також за їх класом, а тому ці документи можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також самі по собі можуть бути безпосереднім об`єктом вчиненого кримінального правопорушення. Зазначені обставини підлягають перевірці під час проведення досудового розслідування.

Крім того під час розгляду апеляційної скарги прокурором і слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що пропоноване до арешту майно може бути приховано, знищено чи пошкоджене, а тому вказане клопотання старшого слідчого, при встановленій апеляційним судом наявності для цього правових підстав підлягає задоволенню, оскільки лише такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна зможе забезпечити належне збереження вказаного майна на час проведення досудового розслідування та відповідних експертних досліджень.
Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї або іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Аналіз наданих до суду доказів не дає підстав вважати, що накладення арешту на майно призведе до зупинення діяльності ТОВ «Верба-ВВ» або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності підприємства, адже в матеріалах провадження наявні сертифікати для відправки лісодеревини за кордон, отримані після проведення обшуку 14-16 липня 2021 року, тобто після вилучення майна цієї юридичної особи.

Таким чином, оскільки стороною обвинувачення доведено достатні правові підстави для арешту майна, висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а ухвала не може бути визнана законною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про накладення арешту на майно.
Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу або події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи длявстановлення та перевірки відповідних обставин, власник майна наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.
За таких обставин апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання старшого слідчого.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання щодо накладення арешту на майно скасувати, прийняти нову ухвалу.
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 14-16.07.2021 під час проведення обшуку на території, де здійснює свою діяльність ТОВ «Верба-ВВ», а також прилеглих до неї ділянках, які знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:002:0893, :05:002:0656, :05:002:0915, :05:002:0852, :05:002:0858, що знаходиться за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Любитів, вулиця Вокзальна, 9, а саме на лісодеревину 4 032 колоди дерев різних порід,
та на товарно-транспортні накладні (ТТН-ліс) серії ХМБ №980960, ХМА №054449, ХМА №076792, ХМА №019591, ХМБ №211092, ХМА №076672, ХМБ №980973, ХМА №076777, ХМА №076746, ХМБ №980856, ХМА №076700, ХМБ №980773, ХМА №706084, ХМБ №980609, ХМА №076641, ХМА №076649, ХМА №054387, ХМА №019577, ХМА №054428, ХМБ №803458, ХМБ №980913, ХМА №019563, ХМА №019555, ХМБ №980844, ХМА №019563, ХМА №019563, ХМБ №211238, ХМА №706298, ХМА №076689, РВА №422504, ВЛД №250247, РВА №422501, ХМА №054397, яке було вилучене згідно протоколу обшуку від 14-16 липня 2021 року з позбавленням права володіння, користування, розпорядження.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді