У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

07 грудня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українці, громадянці України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , одруженій, не працюючій, раніше не судимій, підозрюваній у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області, до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України - заволодінні чужим майном (шахрайстві) шляхом обману у великих розмірах. А саме в тому, що вона 29.11.2021 приблизно о 12:00год., перебуваючи за адресою: м.Львів, вул. Під Дубом, 8, видаючи себе за працівника пункту обміну валют, під приводом обміну валюти, шляхом обману заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 19 000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 29.11.2021 становить 514 962грн. 70коп.), які останній передав ОСОБА_5 для обміну на українську гривню, після чого з вказаними грошовими коштами покинула приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , та розпорядилась грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості». Вважає, що в діях підозрюваної наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинений злочин передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі до 8 років, і це вже само по собі є підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Може вчинити інше кримінальне. Крім того, прокурор вважає, що підозрювана залишаючись на свободі може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Вона є працездатною особою, міцних соціальних зв`язків не має. Також прокурор звертає увагу на зухвалий та чітко спланований спосіб вчинення злочину. Тому вважає, що до підозрюваної підлягає застосуванню запобіжний захід у виді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Підозрювана в судовому засіданні вказала, що в неї на утриманні є неповнолітня дочка та вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, наміру ухилятись від досудового слідства та суду не має.
Захисник в судовому засіданні просив врахувати, що у підозрюваної на утриманні є неповнолітня дочка, вона не має наміру ухилятись від досудового слідства та суду, вважає, що до неї слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Відповідно до матеріалів клопотання 30.11.2021 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000790 від 30.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
06.12.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні заволодіння чужим майном (шахрайстві) шляхом обману у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані стороною кримінального провадження докази, зокрема протокол огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Під дубом, 8, протокол допиту потерпілого, протоколи допиту свідків, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких свідки впізнали ОСОБА_5 , свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, є достатні підстави стверджувати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого та свідків, які не допитані судом; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема приховувати речі та документи, які можуть бути доказами у справі; продовжувати вчиняти інші злочини, з огляду на обставини вчиненого діяння, яке було чітко спланованим.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню чи судовому розгляду, а саме, що підозрюваний не з`явиться до слідчого чи суду; вчинить дії, які будуть перешкоджати правосуддю; або ж створять загрозу суспільству; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tironv. Romania,§ 37; Smirnovav. Russia ,§ 59; Piruzyanv. Armenia, § 94).
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
У справі «Ілійков проти Болгарії», заява № 33977/96 від 26.07.2001, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Ризик переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду існує та обумовлений можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а також існування умов для життя підозрюваної ОСОБА_5 в умовах розшуку, можливості її переховування як на території України, так і за межами України.
При встановленні ризику незаконного впливу на свідківу кримінальному проваджені слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Щодо ризику того, що ОСОБА_5 може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слід зазначити, що у кримінальному провадженні заплановано проведення ряд слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення можливих співучасників вчиненого кримінального правопорушення, та спрямованих на встановлення всіх об`єктивних обставин у справі та доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відтак, підозрювана як безпосередньо, так і за посередництвом сторонніх осіб, може вживати дієвих заходів при встановленні істини у справі.
Ризик можливості продовжувати вчиняти інші злочини існує з огляду на те, що на даний час ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштована. А також з огляду на зухвалий та чітко спланований спосіб вчинення злочину, у якому обгрунтовано підозрюється.
Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваної ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обираючи підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років. В її діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, вона є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За таких обставин жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Відтак, з метою запобігання вище вказаним ризикам, приходжу до переконання, що до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою з визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.
Із урахуванням обставин по справі, особи підозрюваної, яка має на утриманні неповнолітню дочку, не є працевлаштованою, виходячи з вимог частини п`ятої ст. 182 КПК України, вважаю, що підозрюваній слід визначити заставу в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, та не буде завідомо непомірним для підозрюваної.
А тому такій слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Водночас, з метою уникнення будь-якого подвійного тлумачення обов`яків визначених підозрюваній у випадку внесення нею застави їх формулювання слід уточнити.
Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного взяття під варту 07 грудня 2021 року.
Визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 136 200 грн.
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування із свідком у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 ;
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У випадку не внесення застави строк тримання під вартою закінчується 04.02.2022.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 08.12.2021 о 13:40 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1