Справа № 322/1310/16
Провадження № 1-кп/314/115/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2021 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження №0000403 від 02.09.2016 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України,
за участю прокурора
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_3 ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_4 ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження №0000403 від 02.09.2016 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень 02.09.2016. Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України є нетяжкими злочинами, минуло більш як 5 років, тому спливли строки давності.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечують проти задоволення заявленого клопотання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України та закриття вказаного кримінального провадження, виходячи з такого.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 02.09.2016 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України.
У силу ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Отже, суд застосовує норми матеріального права станом 02.09.2016 у редакції КК України станом на 18.03.2016.
Так, санкція ч.1 ст.122 КК України (в редакції станом на 02.09.2016) передбачала покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Санкція ч.2 ст.296 КК України (в редакції станом на 02.09.2016) передбачала покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України (в редакції станом на 02.09.2016) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відтак інкриміновані ОСОБА_3 кримінальні правопорушення за ч.1 ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції станом на 02.09.2016) відносились до злочинів середньої тяжкості.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції станом на 02.09.2016), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
За ч.1 ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції станом на 02.09.2016) строк в порядку ст.49 КК України (в редакції станом на 02.09.2016) становить 5 років, який сплив 02.09.2021.
Таким чином, суд приходить до висновку, що строк відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції станом на 02.09.2016), за ч.1 ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції станом на 02.09.2016) сплив, що є наслідком звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Обставин, визначених ч.3 ст.49 КК України (в редакції станом на 02.09.2021), що впливають на перебіг строку давності, судом не встановлено, обвинувачений від суду не переховувався, сторона обвинувачення про наявність зазначених обставин суд не повідомляла, реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 переховувався від органів слідства під час досудового розслідування, а обвинувальний акт не містить відомостей про те, що обвинувачений був засуджений за інші злочини після того, як їй було інкриміновано кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України.
Також, суд враховує правову позицію, викладену в постанові від 11 листопада 2020 року по справі №455/229/17 (провадження № 51-3298км20), в якій Верховний Суд наголосив, що: «твердження про неможливість застосувати звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності через те, що обвинувачена не визнала своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення також не ґрунтується на вимогах закону. Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України».
Аналогічна за змістом позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі №509/4247/17 (провадження №51-5696ск20).
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 598/1781/17 від 17 червня 2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.
Відтак, при закритті провадження по даній справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини ОСОБА_3 судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі Грабчук проти України від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
При цьому суд також враховує, що питання, передбачені ч.1ст.368 КПК України, а саме: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інше не підлягають з`ясуванню в судовому засіданні під час вирішення клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, так як ці обставини можуть бути вирішені лише при ухваленні вироку після розгляду справи по суті.
Відповідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність (ст. 74 КК України), лише у випадку, коли особа заперечує проти закриття справи з нереабілітуючих підстав, якою є і закінчення строків давності, суд, за наявності до того підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284, ч. 4 ст.286 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у тому числі у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Отже, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України в кримінальному провадженні №0000403 від 02.09.2016 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Витрати на залучення експертів та проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.12,49 КК України, п.1 ч.2 ст.284,285, ч.4 ст.286, ст.288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст. 350,369-372,376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України, в кримінальному провадженні №0000403, внесеному до ЄРДР 02.09.2016, на підставі п.3 ч.1 ст.49 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження №0000403, внесене до ЄРДР 02.09.2016, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України.
Виділити в окреме провадження матеріали щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 30.09.2021.

Суддя ОСОБА_1
30.09.2021