ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4576/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" грудня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про усунення слідчої слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні №20000273 від 13.01.2020,,
ВСТАНОВИВ:
22.11.2021 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із заявою, в якій просила: усунути слідчу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування кримінального провадження №20000273, призначити іншого слідчого і розпочати досудове слідство; зобов`язати слідство провести допит приватного нотаріуса ОСОБА_5 , направити запити: до ДП Сетам", пан ОСОБА_6 щодо надання інформації про надходження в квітні місяці 2019 від «Ощадбанк» гарантійного внеску на рахунок Організатора для участі в третьому лоті електронних торгів на реалізацію квартири АДРЕСА_1 ; до державної виконавчої служби Дарницького району м. Києва ГТУЮ у м. Києві, щодо надання інформації про надходження в квітні місяці 2019 року від «Ощадбанк» на відповідний рахунок ДВС різниці від вартості нереалізованої на торгах квартири АДРЕСА_1 (1 026 223, 00) грн та сумою коштів (721 257грн), яка підлягає стягненню у виконавчому провадженні ВП 481458; зобов`язати слідство отримати дозвіл на тимчасовий доступ до документів нотаріальної справи № 906 про посвідчення належності права власності Ощадбанку на належну ОСОБА_3 квартиру на виконання клопотання за вх №18813 від 16.09.2021; встановити процесуальні строки для проведення слідчих (розшукових) дій на виконання пунктів 4,5 прохальної частини в межах граничного строку, визначеного КПК України; зобов`язати процесуальне керівництво забезпечити проведення досудового розслідування з дотримання законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлена належним чином.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність слідчого.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши додані до заяви матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження №20000273 від 13.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Надаючи оцінку доводам заяви, визначеній підставі для відводу слідчого (п.3 ч.1 ст. 77 КПК України), слідчий суддя виходить з того, що порядок відводу слідчого від участі у кримінальному провадженні врегульований ч.1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Практика Європейського Суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь - який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 3549/10 від 30 квітня 2015 року, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803 / 94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України », заява № 42310/04, параграфи 148, 149 ), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310 / 04, параграф 150).

В свою чергу, встановлення доказового значення тих чи інших відомостей є правом слідчого, прокурора; закон надає йому можливість оцінювати докази за своїм внутрішнім переконання з урахуванням всіх обставин кримінального провадження (ст. 94 КПК України).

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості слідчого, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями слідчого і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

З матеріалів заяви про відвід слідчого та наданих заявницею в судовому засіданні пояснень вбачається, що фактично ОСОБА_3 посилається на недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування та неефективність досудового розслідування.

Водночас, порядок оскарження недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування, визначено ст. 308 КПК України, відповідно до якої підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Враховуючи, що об`єктивних сумнівів щодо упередженості старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №20000273 від 13.01.2020 в розумінні положень ст. 77 КПК України не вбачається, слід дійти висновку, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого задоволенню не підлягає.

Більш того, постановою т.в.о. начальника слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 03.11.2021, з метою покращення якості та ефективності досудового розслідування, було призначено групу слідчих у кримінальному провадженні №20000273 від 13.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що старшим групи слідчих слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві призначено ОСОБА_8 , якому доручено керувати діями інших слідчих у вказаному кримінальному провадженні.

В іншій частині вимоги заяви не ґрунтуються на приписах кримінально-процесуального закону та не підлягають розгляду при вирішенні заяви про відвід слідчого.

Керуючись статтями 77, 81 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про усунення слідчої слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні №20000273 від 13.01.2020 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 08.12.2021.

Слідчий суддя: ОСОБА_1