печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, в інтересах якої подано скаргу адвоката: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000672 від 02.12.2019, -
ВСТАНОВИВ:
16.11.2021 в провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000672 від 02.12.2019.
Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, що слідчим відділом Печерського районного управління поліції Головного управління поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000672 від 02.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

12.08.2021 органом досудового розслідування були здійснені спроби щодо вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_4 у розумінні практики Європейського суду з прав людини та норм КПК України, є учасником кримінального провадження, який може користуватися всіма правами підозрюваного, передбаченими ст. 42 КПК України, зокрема має право подавати клопотання слідчому та оскаржувати його бездіяльність.

22.10.2021 старшому слідчому Печерського районного управління поліції Головного управління поліції у м. Києві було подано клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Клієнта про надання ОСОБА_4 , що є уродженцем та громадянином Російської Федерації, копій процесуальних документів російською мовою а саме: здійснений на російську мову у встановленому порядку:

1) переклад повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000672 від 02.12.2019 р.;

2) переклад пам`ятки про права;

3) переклад клопотання про вжиття запобіжного заходу у вигляді застави;

4) переклад апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про вжиття запобіжного заходу у вигляді застави;

5) переклад всіх процесуальних документів, в тому числі про виклик для проведення слідчих чи процесуальних дій.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_4 є громадянином РФ, його рідною мовою, яку він розуміє, є російська. Українською мовою він володіє недостатньо для розуміння суті пред`явленої йому підозри, а також для належного розуміння інших процесуальних документів.

Водночас, згідно норм КПК України, зокрема ст. ст. 29, 42, відповідної практики Європейського осуду з прав людини, ОСОБА_4 , який є іноземним громадянином, має право як отримувати копії процесуальних документів рідною мовою, зокрема повідомлення про підозру), так і користуватися послугами перекладача.

29.10.2021 адвокатом була отримана нарочно постанова слідчого ОСОБА_5 від 25.10.2021 р. про відмову в задоволенні клопотання (в день проведення допиту ОСОБА_4 )

Постанова слідчого мотивована тим, що ОСОБА_4 з 2014 року перебуває на посадах директора українських підприємств, а отже достатньо, на думку слідчого, володіє українською мовою.

Крім того, слідчий послався на відсутність ефективного механізму залучення перекладача та коштів на оплату відповідних послуг.

Також адвокатом в скарзі зазначено, що відсутність ефективного механізму залучення перекладача та коштів на оплату відповідних послуг також не може бути підставою не застосовувати імперативні норми КПК України.

До того ж слід вказати, що твердження слідчого про те, що перебування ОСОБА_4 на посаді директора українських підприємств, свідчить про те, що він вільно володіє українською мовою та відповідно розуміє процесуальні документи в цьому провадженні, нічим не обґрунтоване та не відповідає дійсності

ОСОБА_6 та його адвокати неодноразово зверталися до сторони слідства із заявами та клопотаннями, з яких видно, що ОСОБА_6 володіє українською мовою в недостатньому обсязі для розуміння суті пред`явленої підозри, а також для розуміння суті та іншої важливої інформації, яка міститься в інших процесуальних документах.

Представник особи, в інтересах якої подано скаргу адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги змінив та просив скасувати постанову слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000672 від 02.12.2019, скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі. Зазначивши, що оскаржувана постанова, щодо відмови в задоволенні клопотання суперечить закону, а тому просили оскаржувану постанову скасувати в повному обсязі.

Представник Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи адвоката, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Наряду з викладеним, всупереч вимогам ст. 110 КПК України, оскаржувана стороною захисту постанова слідчого є немотивованою.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000672 від 02.12.2019 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.10.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000672 від 02.12.2019.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1