печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Слідчими Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000851 від 27.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Зокрема ОСОБА_7 підозрюється в тому, що відповідно до наказу Одеської митниці Держмитслужби від 31.07.2020 № 540-О ОСОБА_8 з 03.08.2020 року переведено на посаду начальника відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби.

Згідно п. 1.1 Положення про відділ митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, затвердженого в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби 04.08.2020 (далі - Положення відділ митного оформлення № 6), відділ митного оформлення №6 (далі - Відділ) є структурним підрозділом митного поста «Чорноморський» (далі - Пост) Одеської митниці Держмитслужби (далі - Митниця), який в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на Державну митну службу України (далі - Держмитслужба).

Відповідно до п. п. 2.2.6 Положення про відділ митного оформлення №6 до основних завдань і функцій Відділу, окрім іншого, належить також здійснення митного контролю та митного оформлення товарів (у тому числі транспортних засобів особистого користування), що переміщуються через митний кордон України громадянами та підприємствами.

Згідно п. 3.1 Положення про відділ митного оформлення № 6 керівництво Відділом здійснює начальник Відділу, до функцій якого відповідно до п. 3.3 належить наступне: здійснення керівництва діяльністю та організація роботи відділу відповідно до Регламенту Митниці та положення про відділ; надання обов`язкових до виконання доручень працівникам відділу з питань, що належать до його функціональних повноважень, контроль за їх виконанням; підготовка пропозицій та (або) прийняття рішень щодо кадрових питань; здійснення інших повноважень, передбачених положенням про структурний підрозділ.

Окрім того, відповідно до розділу 4 «Права керівника Відділу» Положення про відділ митного оформлення №6 начальник Відділу відповідно до покладених на нього обов`язків має право: розглядати питання та приймати рішення згідно визначених начальником Поста, Митниці повноважень, накладати резолюції на документах та листах, приймати у межах своїх повноважень рішення віднесені митним законодавством до компетенції начальника підрозділу митного оформлення митниці, підписувати службові документи, визначені розпорядчими актами Митниці, контролювати дотримання працівниками відділу вимог законодавства України; за дорученням начальника Митниці представляти Митницю в інших органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування, в установах і організаціях; здійснювати згідно з повноваженнями, визначеними начальником Поста, Митниці оперативне вирішення питань з проведення митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України товарів та транспортних засобів підприємств та громадян; брати участь у перевірках згідно з чинним законодавством України відповідно до затверджених програм та планів проведення названих заходів або за дорученням вищого керівництва; одержування в установленому порядку від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань; приймати відповідно до законодавства та визначених повноважень рішення про вилучення предметів, що переміщуються контрабандним шляхом, транспортних та інших засобів, що використовуються для переміщення предметів контрабанди та предметів, що переміщуються через митний кордон України з порушенням митних правил; вимагати від співробітників Відділу виконання покладених на них службових обов`язків, запитувати та отримувати від співробітників Відділу необхідну службову та іншу інформацію; перевіряти роботу посадових осіб Відділу, результати митного оформлення та контролю, у тому числі у цілодобовому режимі їх роботи, дотримання ними законності, надавати для забезпечення діяльності Відділу розпорядження, контролювати своєчасність та повноту їх виконання, здійснювати необхідні заходи для виправлення виявлених недоліків.

Також, згідно п. 5.1 Положення про відділ митного оформлення № 6 відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», інших нормативно-правових актів у сфері державної служби начальник Відділу несе персональну відповідальність за: порушення присяги державних службовців; перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження державної служби, або вчинення інших дій, які дискредитують посадову особу Держмитслужби та державної служби; прийняття неправомірних рішень, вчинення неправомірних дій або бездіяльності, у тому числі в особистих корисливих цілях або на користь третіх осіб.

Таким чином, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, здійснюючи функції представника влади та обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських функцій, є службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище.

Крім того, відповідно до ст. ст. З, 22 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється вйкористовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Однак, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх правові наслідки, з метою особистого незаконного збагачення, розробив та втілив у життя злочинну схему по отриманню неправомірної вигоди від фізичних осіб за вчинення та невчинення ним в їх інтересах дій з використанням наданої йому влади і службового становища, а саме за нестворення штучних перешкод під час митного оформлення такими фізичними особами ввезених із-за кордону на територію України вживаних автомобілів та забезпечення безперешкодного митного оформлення в зоні діяльності указаного митного поста.

Так, 15.10.2020 приблизно о 14:00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи на території митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, Таїровська сільська рада, Іллічівська дорога, 9, та здійснюючи дії по митному оформленню ввезеного із-за кордону на територію Укпраїни автомобілю марки «Volksvagen Golf» (номер кузова НОМЕР_1 ), зустрівся із раніше знайомим йому начальником відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_11 .

В ході розмови ОСОБА_10 із ОСОБА_11 , яка зав`язалася між ними під час вказаної зустрічі, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_12 , що займається ввезенням вживаних автомобілів із-за кордону, їх розмитненням та подальшим продажом на території України.

У цей час в ОСОБА_8 виник злочинний умисел на систематичне одержання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди за нестворення штучних перешкод при митному оформленні ввезених ним із-за кордону на територію України вживаних автомобілів та забезпечення безперешкодного митного оформлення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи отримувати на постійній основі злочинні прибутки, 15.10.2020 приблизно о 14:00 год., перебуваючи на території митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, Таїровська сільська рада, Іллічівська дорога, 9, висунув вимогу ОСОБА_10 щодо надання йому неправомірної вигоди за нестворення ним та підлеглими йому працівниками штучних перешкод при митному оформленні ввезених ним із-за кордону на територію України вживаних автомобілів та забезпечення безперешкодного митного оформлення в розрахунку 200 доларів СІЛА за один ввезений автомобіль.

Крім того, під час даної зустрічі ОСОБА_7 , бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, з метою створення умов, за яких ОСОБА_10 буде вимушений погодитися на його вимогу і надавати йому неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, повідомив останньому, що у разі ненадання йому неправомірної вигоди, ним та підлеглими йому працівниками будуть створюватися штучні перешкоди під час митного оформлення ввезених ним із-за кордону на територію України вживаних автомобілів, що призведе до виникнення проблем при розмитненні автомобілів та взагалі може призвести до неможливості їх розмитнення.

Враховуючи обстановку, яка склалася, ОСОБА_10 , усвідомлюючи те, що у разі ненадання ОСОБА_12 неправомірної вигоди, ним та підлеглими йому працівниками будуть створюватися штучні перешкоди під час митного оформлення завезених ним із-за кордону вживаних автомобілів, вимушений був погодитися на вимогу ОСОБА_8 щодо надання йому неправомірної вигоди, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

У подальшому, 03.11.2020 приблизно о 12:00 год., ОСОБА_7 , в попередньо обумовлені дату, місце і час, зустрівся із ОСОБА_10 на автостоянці біля приміщення магазину «Епіцентр» за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні, 99. Під час даної зустрічі ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на отримання неправомірної вигоди, знову висунув вимогу ОСОБА_10 про необхідність передачі йому неправомірної вигоди за нестворення ним та підлеглими йому працівниками штучних перешкод під час митного оформлення ввезених ним із-за кордону на територію України вживаних автомобілів та забезпечення безперешкодного митного оформлення. При цьому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_10 уже погодився на його вимогу щодо передачі йому неправомірної вигоди та бажаючи збільшити її розмір, висунув ОСОБА_10 вимогу про необхідність передачі йому неправомірної вигоди вже у сумі 225 доларів США за безперешкодне і швидке розмитнення одного автомобіля, а не 200 доларів США, як вони домовлялися під час попередньої зустрічі.

Враховуючи викладене, ОСОБА_10 , з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, вимушений був погодитися на вимогу ОСОБА_5 щодо надання йому неправомірної вигоди за нестворення ним та підлеглими йому працівниками штучних перешкод при митному оформленні ввезених ним із-за кордону на територію України вживаних автомобілів та забезпечення безперешкодного митного оформлення - в розрахунку 225 доларів США за один автомобіль.

Крім того, під час даної зустрічі ОСОБА_5 , з метою прикриття своєї злочинної діяльності та мінімізації можливості викриття її правоохоронними органами, повідомив ОСОБА_10 про необхідність передачі йому неправомірної вигоди не за кожен розмитнений за його сприяння автомобіль окремо, а з певною періодичністю - за кожні завезені та розмитнені ним за його сприяння на території України 5 автомобілів.

У подальшому, в період з 03.11.2020 по 09.12.2020, ОСОБА_10 почергово було ввезено на територію України із-за кордону 5 вживаних автомобілів, а саме: «Skoda Rapid» номер кузова НОМЕР_2 , «Skoda Superb» номер кузова НОМЕР_3 , «Mitsubishi Colt» номер кузова НОМЕР_4 , «Nissan Tiida» номер кузова НОМЕР_5 та «Mercedes- Benz С180» номер кузова НОМЕР_6 .

У свою чергу ОСОБА_5 , отримавши попередньо від ОСОБА_10 по телефону ідентифікаційні дані вищезазначених автомобілів, які ним ввозилися із-за кордону на територію України, використовуючи надану йому владу і своє службове становище, в період з 03.11.2020 по 09.12.2020, організував та забезпечив їх безперешкодне і швидке митне оформлення на митному пості «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби.

Після організації і забезпечення безперешкодного і швидкого митного оформлення на митному пості «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби вищевказаних п`яти автомобілів, ОСОБА_5 , розуміючи те, що ОСОБА_10 , на виконання вищеописаних домовленостей між ними, повинен передати йому за це неправомірну вигоду в загальній сумі 1 125 доларів США (в розрахунку 225 доларів США за один автомобіль), а також усвідомлюючи те, що вчиняє злочинні дії, які можуть документуватися правоохоронними органами, з метою прикриття своєї протиправної діяльності та мінімізації можливості її викриття правоохоронними органами і притягнення до кримінальної відповідальності за такі дії, вирішив залучити до своєї злочинної діяльності в якості посередника в отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_10 свого знайомого ОСОБА_13 .

З цією метою, 09.12.2020 (точний час досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи на території Овідіопольського району Одеської області, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, залучив до своєї злочинної діяльності в якості пособника ОСОБА_13 , якому повідомив про необхідність одержання для нього від ОСОБА_10 неправомірної вигоди в сумі 1 125 доларів СІІІА за організацію і забезпечення ним безперешкодного і швидкого митного оформлення для останнього ввезених із-за кордону на територію України п`яти вживаних автомобілів.

ОСОБА_13 , усвідомлюючи злочинність дій ОСОБА_8 по одержанню неправомірної вигоди від ОСОБА_10 та усвідомлюючи їх правові наслідки і передбачену кримінальну відповідальність за такі дії, дав свою добровільну згоду на подальше спільне вчинення вищеописаних злочинних дій.

Отримавши згоду ОСОБА_13 на подальше спільне вчинення вищеописаних злочинних дій по вимаганню та одержанню неправомірної вигоди, ОСОБА_7 09.12.2020 приблизно в обідню пору (точний час досудовим слідством не встановлено) повідомив ОСОБА_10 про необхідність передачі ним неправомірної вигоди в обумовленій раніше сумі для нього ОСОБА_13 .

Далі, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою та у співучасті із ОСОБА_11 , бажаючи довести до кінця спільний злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , 09.12.2020 в післяобідню пору (точний час досудовим слідством не встановлено) зателефонував останньому та повідомив про необхідність передачі йому для ОСОБА_8 неправомірної вигоди в загальній сумі 1 125 доларів США за організацію і забезпечення ОСОБА_11 безперешкодного і швидкого митаого оформлення для нього ввезених із-за кордону на територію України п`яти вживаних автомобілів. Окрім того, ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_10 , що пізніше сповістить його про час і місце передачі йому неправомірної вигоди.

У подальшому, 09.12.2020 приблизно о 19:40 год., ОСОБА_13 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою та у співучасті із ОСОБА_11 , по телефону повідомив ОСОБА_10 про необхідність його прибуття до магазину «Точка», розташованого за адресою: м. Одеса, просп. Адміральський, 31, для передачі йому неправомірної вигоди.

Після цього, ОСОБА_10 , на виконання вказівки ОСОБА_13 , прибув до магазину «Точка» за вищевказаною адресою.

Через декілька хвилин в зазначене місце прибув і ОСОБА_13 , який, продовжуючи свою злочинну діяльність, повідомив ОСОБА_10 про необхідність передачі йому для ОСОБА_8 неправомірної вигоди в раніше обумовленій сумі.

Після цього, 09.12.2020 приблизно о 20:55 год., ОСОБА_10 , перебуваючи біля магазину «Точка» за адресою: м. Одеса, просп. Адміральський, 31, на виконання вказівок ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , передав, а останній у свою чергу, продовжуючи свою протиправну діяльність та бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, за попередньою змовою та у співучасті із ОСОБА_11 , одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в загальній сумі 1 125 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України на 09.12.2020, становило 31 593,15 грн., за нестворення штучних перешкод під час митного оформлення ввезених ОСОБА_10 із-за кордону вищезазначених п`яти вживаних автомобілів та забезпечення безперешкодного митного оформлення (в розрахунку 225 доларів США за один автомобіль).

Таким чином, в період часу з 15.10.2020 по 09.12.2020, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду начальника відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, будучи службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище, перебуваючи на території Одеської області, діючи за попередньою змовою та у співучасті із ОСОБА_13 , умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх правові наслідки і бажаючи їх настання, вимагав та одержав за посередництва ОСОБА_13 , який виконував роль пособника, від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в загальній сумі 1 125 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України на 09.12.2020, становило 31 593,15 грн., за нестворення ним та підлеглими йому працівниками штучних перешкод під час митного оформлення та забезпечення безперешкодного митного оформлення ввезених ОСОБА_10 із-за кордону на територію України п`яти вживаних автомобілів, а саме: «Skoda Rapid» номер кузова НОМЕР_2 , «Skoda Superb» номер кузова НОМЕР_3 , «Mitsubishi Colt» номер кузова НОМЕР_4 , «Nissan Tiida» номер кузова НОМЕР_5 та «Mercedes-Benz С180» номер кузова НОМЕР_6 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину.

Прокурор вважає наявними ризики, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Підозрюваний вказав, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактичне місце проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

10.12.2020 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 27.10.2020. Відповідно до вказаного протоколу встановлено, що в період часу з 15.10.2020 ОСОБА_7 почав вчиняти дії спрямовані на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 ; показаннями допитаного як свідка ОСОБА_10 від 27.10.2020, 22.11.2020 та 10.12.2020, якими підтверджуються обставини вимагання неправомірної вигоди у ОСОБА_10 та співучасть ОСОБА_13 ; протоколом огляду від 22.11.2020, яким встановлено факт систематичних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , які спрямовані на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 за нестворення ним та підлеглими йому працівниками штучних перешкод під час митного оформлення та пришвидшення митного оформлення ввезених ОСОБА_10 із-за кордону на територію України п`яти вживаних автомобілів; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 09.12.2020, яким встановлено факт вручення ОСОБА_10 заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, які в подальшому були отримані в якості неправомірної вигоди ОСОБА_13 та вилучені під затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України; протоколом затримання особи ( ОСОБА_13 ), підозрюваної у вчиненні злочину, від 09.12.2020, за результатами проведення якого виявлено та вилучено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, які є предметом неправомірної вигоди; протоколом затримання особи ( ОСОБА_8 ), підозрюваної у вчиненні злочину, від 09.12.2020; показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 10.12.2020, якими підтверджується факт отримання неправомірної вигоди ОСОБА_13 , а також вилучення у нього заздалегідь ідентифікованих грошових коштів; іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком до 07 лютого 2021 року, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000851 від 27.10.2020 року.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 07 лютого 2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги.

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6) носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 07 лютого 2021 року включно.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 в залі суду.

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання- відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 16 год. 25 хв. 16 грудня 2020 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1