Справа № 443/1197/19
Провадження № 1-кп/456/150/2021
ВИРОК

іменем України

30 вересня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жидачів Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Жидачів Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , студента II курсу Жидачівського професійного ліцею, не одруженого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_3 - ОСОБА_9 ,

встановив:

Неповнолітні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та інша особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, за попередньою змовою групою осіб, 27 лютого 2019 року, близько 02:00 години, знаходячись неподалік гаражного масиву, що по АДРЕСА_3 , реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в інше приміщення з метою вчинення крадіжки чужого майна з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження навісних замків, проникли до приміщення гаража № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , звідки таємного викрали саморобний причіп бежевого кольору до автомобіля, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на суму 11246,94 грн.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватими у вчиненні якого визнаються обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , передбачена:
частиною 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, інше приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, визнав повністю, надав суду показання, за змістом яких ввечері осінню вони троє пішли до гараж, він був закритий на колодку, хто відкрив не пригадує. З гаража вони взяли автопричіп, відтягли його на подвір`я ОСОБА_11 і на наступний день перемалювали причіп балончиком та здали на металолом за три тисячі, а гроші розділили порівну між собою. Щиро кається, відшкодували потерпілому матеріальну шкоду і 6 тисяч моральної. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди визнає частково в розмірі 2 тисяч гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, визнав повністю, надав суду показання, за змістом яких вони зустрілися на вул. ОСОБА_12 і поїхали на стадіон кататися на автомобілі, який ОСОБА_11 дав його друг. Коли поїхали поставити машину в гараж, то побачили привідкритий гараж. Станіслава це зацікавило, вони поговорили і вирішили викрасти причеп. Зачепили його за автомобіль і відвезли до Лавріва, а на наступний день здали його за 100 доларів. Гроші обміняли на гривні і розділили порівну.

Потерпілий в судовому засіданні надав пояснення відповідно до яких 23.02.2019 до нього прийшов сусід та повідомив, що розбили гараж і там нічого немає. Він зателефонував до сина і вони поїхали та одночасно викликали поліцію. Син подав оголошення в інтернеті, самостійно знайшли причіп в м. Жидачів у чоловіка який приймав металобрухт. Він викупив причіп за 100 доларів і повідомив поліцію. Обвинувачені відшкодували йому частину матеріальної шкоди в сумі 6 000 грн. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 185 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
протоколом огляду місця події від 27.02.2019, яким встановлено місце вчинення кримінального правопорушення;
протоколом огляду місця події від 15.03.2019, яким виявлено причіп до автомобіля;
висновком експерта №9/256 від 24.04.2019, відповідно до якого ринкова вартість представленого на дослідження причепа станом на 23.02.2019 становить 11246 грн. 94 коп.

Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд зазначає, що показання потерпілого є чіткими, послідовними, логічними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Показання дані потерпілим безпосередньо у судовому засіданні за присутності обвинувачених, законних представників обвинувачених та захисника.

Досліджені документи та висновок експерта є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки містять інформацію, яка відповідає дійсності.

Вищенаведені докази суд визнає належними та допустимими, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт:

вчинення ОСОБА_3 таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 185 КК України.

вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 185 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім (п.1, 3 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (п.6 ч.1 ст. 67 КК України).

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім (п.1, 3 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (п.6 ч.1 ст. 67 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем навчання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Приймаючи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя та історію правопорушення, а також низький ризик скоєння правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини, що характеризують тяжкість злочину, який обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вперше і будучи неповнолітнім, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_14 без відбування покарання у виді позбавленні волі й вважає за можливе, на підставі ст. ст.. 75, 104 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Призначення обвинуваченому ОСОБА_3 такого виду покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання та навчання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Приймаючи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя та історію правопорушення, а також низький ризик скоєння правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_15 слід призначити покарання в межах санкції частини 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини, що характеризують тяжкість злочину, який обвинувачений ОСОБА_4 вчинив вперше і будучи неповнолітнім, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_16 без відбування покарання у виді позбавленні волі й вважає за можливе, на підставі ст. ст.. 75, 104 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Призначення обвинуваченому ОСОБА_15 такого виду покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілий позивач ОСОБА_6 заявив позовні вимоги до відповідачів обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і просить стягнути в його користь 9050 грн. матеріальної шкоди, 1000000 грн. моральної шкоди та процесуальні витрати пов`язані з прибуттям в судові засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що в результаті злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , він не міг користуватися всіма перевагами викрадених речей, зокрема втратив можливість мобільного транспортування габаритних речей. Він отримав від обвинувачених 6000 грн., які перекривають завдану йому частину матеріальної шкоди. Просить стягнути витрати на приїзд у судові засідання.

Вирішуючи поданий потерпілим ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, судом встановлено, що такий поданий без належного обґрунтування, та розрахунку заподіяної шкоди, тому позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, підлягає залишенню без розгляду.

Вирішуючи поданий потерпілим ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди та процесуальних витрату по кримінальному провадженні, суд доходить такого висновку.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частин 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з частиною 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Вирішуючи питання розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує наведені норми Цивільного кодексу України і роз`яснення, викладені в пункті 9 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та доходить висновку, що цивільний позов в цій частині піддягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що потерпілим на підтвердження понесених процесуальних витрат, а саме витрат на проїзд додано до матеріалів кримінального провадження квитки на маршрутні автобуси на загальну суму 590 грн.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки протягом іспитового строку 1 (один) рік, 6 (шість) місяців.
Відповідно до частини 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до частини 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , понесені процесуальні витрати на приїзд в судові засідання в сумі 590,00 (п`ятсот дев`яносто) грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 1 256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Речовий доказ - саморобний причеп до автомобіля (постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.03.2019) повернути потерпілому.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1