Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1927/20
УХВАЛА
Іменем України

19 жовтня 2021 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000256 від 17 вересня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 10.10.2011 вироком Краматорського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;

- 16.12.2011 вироком Краматорського міського суду Донецької області за ст. 297 ч. 2 , ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років обмеження волі;

- 15.10.2013 вироком Краматорського міського суду Донецької області за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 19.11.2015 вироком Краматорського міського суду Донецької області ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 25.07.2018 згідно ухвали Дзержинського районного суду умовно-достроково звільнений з Торецької виправної колонії Донецької області № 2, невідбутий строк: 11 місяців 11 днів,

У вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. 19 жовтня 2021 року в судовому засіданні захисника обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт. Посилається на те, що обвинувачений має тісні соціальні зв`язку, постійне місце проживання, оскільки його цивільна дружина ОСОБА_6 купила в АДРЕСА_3 будинок, в якому проживає разом із своїми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попереднім місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно. Таким чином у обвинуваченого ОСОБА_4 є можливість відбувати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за вищевказаною адресою. Вказує, що прокурором не доведено продовження існування ризиків, на які він посилається, не доведено, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, виконання ними процесуальних обов`язків. На цей час вказує, що відсутні ризику впливу на свідків і неповнолітню потерпілу, які вже допитано судом. На цей час ОСОБА_4 вважається невинним і його подальше тримання під вартою є необґрунтованим. Просить змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на домашній арешт, покласти на нього обов`язків. Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт. У судовому засіданні прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку злочину, вчиненого щодо неповнолітньої особи, суспільний інтерес, у зв`язку з необхідністю завершення дослідження доказів, з метою запобігання ризикам впливу на свідків, неповнолітню потерпілу та ухилення від суду . Неповнолітня потерпіла і її законний представник в судове засідання не з`явилися, причина неявки суду невідома, про час та місце слухання справи повідомленні належним чином. Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала покази, що є цивільною дружиною обвинуваченого, в них народився син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження дитини батько записаний зі слів матері ОСОБА_10 , оскільки після одруження обвинувачений хотів взяти прізвище ОСОБА_11 . ОСОБА_6 разом із малолітньою дитиною ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають в АДРЕСА_3 в будинку який вона придбала у ОСОБА_12 на підставі розписки, в будинку є одна кімната придатна для проживання, пічка димить а електричні обігрівачі не включають бо стара проводка яка не витримує напругу. Діти від першого шлюбу з нею не проживають. Право власності на будинок не оформлене бо ще не виплачені кошти та власниця займається виготовленням кадастрового номеру. Будинок потребує ремонту щоб був придатний для проживання, а для цього потрібно чоловічі руки. Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, ст.177 КПК України. Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177 цього Кодексу. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, ст.181 КПК. Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися і є актуальними, тому суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Як випливає з практики ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Аналізуючи доводи сторін судового провадження судом встановлено , що як і раніше ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти статевої недоторканості щодо неповнолітньої особи, яке викликає значний суспільний інтерес і за яке передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі, офіційно неодружений, доказів на підтвердження що на утриманні перебуває малолітня дитина до суду не надано, раніше неодноразово судимий, що в сукупності , на думку суду, свідчить про ризик ухилення обвинуваченого від явки до суду з метою уникнення від можливого суворого покарання . Також, суд враховує, що на цей необхідно дослідити речові докази, що має істотне значення для інтересів правосуддя, за результатами чого може виникнути необхідність повторного допиту неповнолітньої потерпілої, яка має вольовою незрілість і схильна до підкорення дорослому авторитету, що свідчить про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на неповнолітню потерпілу з урахуванням тяжкості можливого покарання, передбаченого ч.3 ст.152 КК України. Тому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт враховуючи особливості його виконання , не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Доводи обвинуваченого і захисника суд не може взяти до уваги, оскільки вони не спростовують наявність вищевказаних обставин та є недостатніми для зміни запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ризики, що обвинувачений буде переховуватися від суду, впливу на неповнолітню потерпілу, вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, знайшли свого підтвердження. А тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам, також наявні обставини свідчать, що заявлений ризик не зменшився. А тому, в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити. Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331, Перехідними положеннями КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: