печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує наступне.
Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016 за підозрою громадян України ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 2583 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 2585, ч. 2 ст. 2585, ч. 3 ст. 2585, ч. 5 ст. 191 КК України.
У клопотанні слідчий вказує, що своїми умисними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , інші невстановлені службові особи з числа державних органів та підприємств України і представники вищого керівного складу державних органів Російської Федерації, за попередньою змовою групою осіб, здійснили сприяння діяльності терористичних організацій «Л/ДНР» шляхом організації та придбання вугілля у підконтрольних їм підприємств за державні кошти України, поставивши енергетичну сферу України у залежність від Російської Федерації та терористичних організацій «Л/ДНР», чим підірвали економічну безпеку держави в 2014-2015 роках, позбавивши її можливостей для диверсифікації джерел постачання енергетичних ресурсів, а також надали Російській Федерації більш широкі можливості для подальшого втручання у внутрішні справи України і ведення підривної діяльності проти неї.
ОСОБА_9 , громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване громадянину України ОСОБА_9 кримінальне правопорушення віднесено до категорії особливо тяжких, оскільки санкція ч. 1 ст. 2583 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Слідчий у клопотанні посилається на те, що у ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до громадянина України ОСОБА_9 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Кримінальне правопорушення, що інкримінується громадянину України ОСОБА_9 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого оскільки передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_9 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування, а також володіючи значними матеріальними статками, усвідомлюючи можливість призначення такого виду додаткового покарання як конфіскація майна у разі визнання його винуватим, з метою його переховування вживатиме заходів до відчуження належного йому майна на користь інших осіб.
Крім цього, у кримінальному провадженні повідомлено про підозру іншим співучасникам, однак на теперішній час не встановлені всі спільники ОСОБА_9 , які причетні до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим інші особи матимуть можливість сприяти у переховуванні учасників злочину з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
На теперішній час у кримінальному провадженні не проведений увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази.
Підозрюваний ОСОБА_9 та інші співучасники під час вчинення кримінальних правопорушень, з метою узгодження дій по реалізації злочинного плану вживали заходи конспірації та приховування своєї діяльності. Зокрема, використовували мобільні термінали, інші електронні засоби, які за своїм функціоналом дозволяють спілкуватись шляхом направлення зображень і текстових повідомлень. Вказані засоби зв`язку, як знаряддя злочину, містять докази протиправної діяльності підозрюваного та інших співучасників, а тому, усвідомлюючи важливість доказового значення цих предметів для досудового розслідування, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, підозрюваний матиме можливість вжити заходів до їх приховання, знищення чи спотворення наявної у них інформації.
Поряд з цим, на теперішній час не встановлені всі місця здійснення та підготовки вчинення кримінальних правопорушень, а також всі епізоди злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та інших осіб причетних до їх вчинення.
3) незаконно впливати на свідків, експерта, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні.
Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення кримінальних правопорушень.
Зазначає слідчий, що підозрюваний вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення за попередньою змовою групою осіб, у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб. Оскільки співучасникам ОСОБА_9 вручені повідомлення про підозри та клопотання про обрання запобіжних заходів з доданими до них матеріалами досудового розслідування, якими вони обґрунтовуються, відповідно ОСОБА_9 та інші співучасники отримали можливість знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які містять значиму інформацію, у тому числі щодо проведених слідчих та процесуальних дій відносно невстановлених до цього часу осіб співучасників протиправної діяльності підозрюваного. З урахуванням вказаної обставини підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, матиме можливість обговорювати з іншими підозрюваними та іншими невстановленими особами, причетними до протиправної діяльності, відомі органу досудового розслідування обставини щодо підготовки та вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, та усвідомлюючи невідворотність покарання, намагатиметься вплинути на цих осіб. Крім цього, враховуючи важливість та силу доказового значення висновків експертів у цьому провадженні підозрюваний особисто чи через підпорядкованих йому осіб може вдатися до впливу на цих учасників процесу у цьому ж кримінальному провадженні з метою дискредитації їх висновків. Враховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, місцезнаходження яких на даний час не відомо, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення підозрюваний, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа невстановлених на даний час стороною обвинувачення, можуть надати правдиві показання щодо його ролі у підготовці та вчиненні кримінальних правопорушень, намагатиметься вплинути на них з метою домогтися надання неправдивих показань на свою користь чи унеможливити своє викриття, а також встановлення обставин діяльності групи, приховати її учасників та осіб, що їй сприяли.
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вказує слідчий, що у кримінальному провадженні перевіряється причетність низки інших осіб, у тому числі іноземних громадян, до підготовки та вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у тому числі осіб, знайомих з підозрюваним. Враховуючи викладене, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може узгоджувати свої дії з невстановленими на даний час особами та таким чином намагатися не допустити викриття себе, як співвиконавця розслідуваних кримінальних правопорушень, а також встановлення обставин їх підготовки та вчинення. Також підозрюваний, перебуваючи не під вартою, усвідомлюючи, що досудове розслідування перебуває в активній стадії та проводяться слідчі дії спрямовані на встановлення персональних даних осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, у тому числі керувати такою протиправною діяльністю та фінансувати її віддалено за допомогою засобів зв`язку. Також слід враховувати, що підозрюваний є колишнім високопосадовцем органів державної влади у зв`язку з чим він має сталі зв`язки із представниками судових та правоохоронних органів, які на його прохання можуть вплинути на подальший хід досудового розслідування.
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У клопотання зазначено, що вчинення кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб після ретельної підготовки, із здійсненням низки узгоджених цілеспрямованих дій упродовж тривалого часу, продуманістю таких дій, цинічність характеру протиправних дій, результатом яких було завдання непоправної шкоди суверенітету, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
З урахуванням викладених обставин жоден більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.
Так, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_9 надалі матиме можливість контактувати з причетними до вчинених ним кримінальних правопорушень (злочинів) особами, у узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховування або спотворення рече чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема такі контакти можливі за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю.
Зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_9 будь-яких інших запобіжних заходів.
Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (арешту) є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків.
Повідомлення про підозру ОСОБА_9 вчинено шляхом вручення повідомлення житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання останнього, вручення повідомлення дорослому родичу ОСОБА_9 , а також направлення його поштовим зв`язком на останні відомі адреси реєстрації та проживання ОСОБА_9 .
На останні відомі адреси ОСОБА_9 , окрім вищевикладеного, також скеровувались повістки про виклик до слідчого для проведення слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016.
Підозрюваний ОСОБА_9 на виклик до слідчого о 09 год. 00 хв. 15.11.2021, о 14 год. 00 хв. 15.11.2021, о 10 год. 00 хв. 18.11.2021 та о 10 год. 00 хв. 19.11.2021 на з`явився.
Відсутність ОСОБА_9 за адресами реєстрації та проживання, а також не явки до слідчого для проведення слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні, свідчать про переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування, прокурора та суду.
Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_9 невідоме, за інформацією оперативного підрозділу та Державної прикордонної служби України ОСОБА_9 перебуває за межами України, ОСОБА_9 не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора.
У зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_9 невідоме, він перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, його оголошено в міжнародний розшук.
Під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_9 з метою уникнення від кримінальної відповідальності виїхав за межі України, що дає підстави вважати, про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 внесене клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили відмовити так як, воно є необґрунтованим та безпідставним, послались на необґрунтованість підозри, відсутність доказів причетності ОСОБА_9 до факту вчинення ним злочину, зазначили про порушення правил підсудності розгляду даного клопотання, заперечення надали в письмовому виді, які долучені до матеріалів клопотання.
Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, є серед іншого забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. При чому застосування концепції належної правової процедури являє собою складну багатоелементну систему. Він включає в себе якісне законодавство з вичерпним переліком випадків обмеження прав людини та чіткими умовами таких обмежень; компетентнісну складову - діяльність суб`єктів процесуальної діяльності, яка має відповідати нормам кримінального процесуального кодексу; процедури, спрямовані на вирівняння викривлень процесу, пов`язаних з недобросовісним виконанням процедурних приписів.
Оскільки стороною захисту ставиться питання про неможливість продовження запобіжного заходу з огляду на порушення правил підсудності розгляду даного клопотання, слідчий суддя перш за все розглядає це питання.
Так, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016 за підозрою громадян України ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 2583 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583, ч. 1 ст. 2585, ч. 2 ст. 2585, ч. 3 ст. 2585, ч. 5 ст. 191 КК України.
Органом досудового розслідування у кримінальному провадженні є Головне слідче управління Державного бюро розслідувань, відповідно до долучених документів у матеріалах клопотання, адресою є вул. Панаса Мирного, 28, м. Київ, що знаходиться в Печерському районі міста Києва, тобто підпадає під територіальну юрисдикцію Печерського районного суду міста Києва.
За таких обставин, доводи сторони захисту з приводу порушення правил підсудності розгляду даного клопотання, слідчий суддя відхиляє як безпідставні.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.
Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання, а саме:
- листом Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України від 04.11.2014 та рапорту від 04.11.2014;
- висновком експерта від 15.09.2021 № 82/4;
- протоколом огляду від 17.09.2021;
- висновком експерта від 24.09.2021 № 86/4;
- протоколом огляду від 19.09.2021;
- протоколом від 24.12.2014 за результатами проведення негласного розшукового заходу за контррозвідувальною справою № 500;
- листом-відповіддю Департаменту контррозвідки СБ України від 04.10.2021 № 2/2/3-9337нт;
- протоколами від 09.06.2021 оглядів публікацій на електронному ресурсі мережі Інтернет;
- протоколом від 06.10.2021 огляду матеріалів кримінального провадження № 0000511 від 31.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205 та ч. 3 ст. 205 КК України, які знаходяться у володінні Дніпровського УП ГУНП в м. Києві;
- листом-відповіддю Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 27.10.2015 № 02/12-3123;
- протоколом від 16.12.2014 наради під головуванням Міністра енергетики та вугільної промисловості В.Демчишина з питань забезпечення ТЕС ПАТ «Центренерго» вугільною продукцією;
- протоколами оглядів від 16.09.2021;
- наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 29.12.2014 № 297-к/к про покладення виконання обов`язків генерального директора Державного підприємства «Луганськвугілля» на ОСОБА_13 , який з 29.01.2015 призначений т.зв. «Заступником міністра палива, енергетики та вугільної промисловості ЛНР»;
- наказами Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 28.11.2014 № 237 -к/к про припинення повноважень ОСОБА_14 виконуючого обов`язки директора ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова», та від 21.01.2015 № 09-к/к про призначення ОСОБА_14 виконуючим обов`язки директора ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова»;
- матеріалами реєстраційних справ ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова» та ДП «Луганськвугілля»;
- договором поставки вугілля № 111/20 від 16.12.2014 між ПАТ «Центренерго» та ДП «Луганськвугілля»;
- договором поставки вугілля від 15.01.2015 № 111/1 між ПАТ «Центренерго» та ДП «Луганськвугілля» в особі ОСОБА_13 , який з 29.01.2015 призначений т.зв. «Заступником міністра палива, енергетики та вугільної промисловості ЛНР»;
- договором поставки вугілля № 111/7 від 30.01.2015 між ПАТ «Центренерго» та ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова» - підприємством, яке з 2012 року передане на ліквідацію. Видобуток вугілля на цьому підприємстві зупинено, звітність щодо видобутку вугілля до Міненерговугілля з початку 2014 року не подавалася;
- протоколом від 04.10.2021 огляду руху коштів по рахункам ПАТ «Центренерго», ДП «Луганськвугілля», ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова» та інших;
- протоколами допитів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , щодо відомих їм обставин дефіциту вугілля у 2014-2015 рр., причин виникнення дефіциту, обставин укладання договорів, приводів, підстав та мети диверсифікації джерел постачання вугілля тощо;
- протоколом допиту ОСОБА_20 щодо обставин переєстрації ДП «Луганськвугілля» та укладання з ПАТ «Центренерго» договору поставки вугілля № 111/20 від 16.12.2014;
- висновком експерта від 19.10.2021 № 96/4, відповідно до якого ОСОБА_21 Міністр енергетики Російської Федерації з 21.05.2012 по 10.11.2020, бере участь в розмовах з ОСОБА_10 , що зафіксовані на дисках № 12309 та № 12109;
- висновком експерта від 19.10.2021 № 93/4, відповідно до якого:
ОСОБА_22 (2008-2020 рр. заступник голови Уряду Російської Федерації), бере участь в розмовах з ОСОБА_10 , що зафіксовані на диску № 12309;
ОСОБА_23 (2013-2020 рр. помічник Президента Російської Федерації) бере участь в розмовах з ОСОБА_10 , що зафіксовані на диску № 11228;
- висновком експерта № 95/4 від 27.10.2021;
- висновком експерта № 99/4 від 27.10.2021;
- висновком експерта № 107/4 від 29.10.2021;
- наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях»;
- наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16.12.2014 № 877 «Про внесення змін до додатку наказу від 25.11.2014 № 841»;
- наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 22.01.2015 № 30 «Про внесення змін до Переліку державних підприємств, установ, організацій та об`єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, станом на 19.11.2014, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції»;
- актами приймання-передачі партій вугільної продукції, актами звіряння по кількості та якості, посвідченнями про якість вугілля, актами приймання палива за кількістю зважування, накладними, відповідно до яких постачальниками вугілля на Зміївську ТЕС були не ДП «ЛУГАНСЬКВУГІЛЛЯ» та ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова», а інші підприємства;
- матеріалами тимчасових доступів та вилучення в АТ «СБЕРБАНК» та інших банківських установах матеріалів банківських справ ТОВ «МАРКПЕЙН» (), ТОВ «ДУАЛ КОРЕ» (), ТОВ «МАКСІМУС-1» (), ТОВ «ЛАЙН ОФ ТРЕНД» (), ТОВ «БУДПРАЙС» (), ТОВ «АККАУНТ» (), ТОВ «ФРІ ОПІНІОН» (), ТОВ «НАНОТЕХ ЛТД» (), ТОВ «ЕКОНОСВІТ» (), ТОВ «ЕКОЛАЙФ» (), ТОВ «ГАЛАНТ ТУР» (), ТОВ «АКВА ХОЛЛ» (), ТОВ «ЛАЙМПРЕС» () та ін., руху коштів по банківським рахункам, та грошових чеків обготівкування коштів отриманих за ланцюгом перерахунків від ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО».
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання. Які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_9 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.
Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.
Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.
Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.
Доводи захисника підозрюваного про відсутність підстав стверджувати, що ОСОБА_9 перебуває у міжнародному розшуку, оскільки слідчим не доведено даного факту, є безпідставними, з огляду на те, що чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає, у який саме спосіб має бути доведено факт перебування особи у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку особи має бути винесена досудовим розслідуванням відповідна постанова.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Роз`яснити, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1