Справа № 525/1424/20
Провадження № 1-кп/525/15/2022

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2022 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка об`єднані кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 29.10.2020 та №0000011 від 09.01.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лагодівка, Хорольського району, Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_10 28 жовтня 2020 року близько 16 години, перебуваючи на подвір`ї житлового домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під дією раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, протиправно, шляхом відчинення незамкнених вхідних дверей проник до літньої кухні, де з полиці холодильника «ДОНБАСС» викрав бувший у користуванні жіночий гаманець коричневого кольору, вартістю, згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України № 2316 від 03.11.2020 - 181 грн. 33 коп., з грошовими коштами в сумі 1000 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після цього ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1181 грн. 33 коп.
ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
07.01.2021 близько 15 години ОСОБА_10 прийшов до квартири АДРЕСА_3 , у якій проживає ОСОБА_9 зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 , з метою розпиття алкогольних напоїв.
Перебуваючи у житловій кімнаті квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у результаті сварки, ОСОБА_10 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_9 , який сидів на стільці, один удар правою ногою взутою у взуття, в область середини лівих ребер, у результаті чого потерпілий впав зі стільця назад.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №61 від 10.03.2021 у потерпілого ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: консолідовані переломи 4, 5, 9 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, які по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив усі обставини скоєння кримінальних правопорушень, свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що мали місце події викладені у обвинувальному акті, повідомила, що у неї були викрадені гаманець з грошовими коштами у розмірі 1000 гривень, наразі збитки завдані кримінальним правопорушенням їй не відшкодовані, працівниками поліції їй лише був повернутий гаманець та гроші в сумі 170 гривень. Повідомила суду, що 28.10.2020 вона повернулася до свого будинковолодіння та помітила, як з території її двору вибігав ОСОБА_10 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 , бачила, як обвинувачений вискочив із приміщення літньої кухні, вона погналася за ними, але не наздогнала, повернувшись додому виявила, відсутність гаманця з грошима, який вона зберігала у холодильнику у приміщенні літньої кухні, яку вона залишила незамкнутою. Просила суд призначити ОСОБА_10 максимально суворе покарання. Подала заяву про розгляд справи без її участі ( а.с. 177).
Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що 07.01.2021 до нього додому прийшли ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усі вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. Далі вони разом вживали алкоголь, у ході чого у нього з ОСОБА_11 виникла словесна сварка, у яку втрутився ОСОБА_10 , у ході сварки останній з розмаху, правою ногою взутою у взуття вдарив його по ребрах в лівий бік, від чого він впав разом зі стільцем. ОСОБА_10 підійшов до нього, підняв, посадив на стілець, після чого вони забрали горілку та пішли. Він на наступний день чи через день, точно не пам`ятає, звернувся до лікарні, де було виявлено, що у нього зламані ребра. Просив призначити обвинуваченому максимально суворе покарання. Подав заяву про розгляд справи без його участі ( а.с. 179).
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_10 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що близько року тому вони з ОСОБА_10 пішли до потерпілої ОСОБА_8 з метою придбати горілки. ОСОБА_10 зайшов у двір, а вона залишилася біля двору. ОСОБА_10 пішов у середину двору, через деякий час вийшов і сказав, що треба бігом йти додому і вони побігли. Гаманця у ОСОБА_10 вона не бачила, потерпілу у той день також вона не бачила. На наступний день ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_10 був у її будинку та викрав гаманець. Пізніше від ОСОБА_10 дізналася, що гаманець, який він викрав з будинку потерпілої він видав працівникам поліції, куди були витрачені кошти їй невідомо.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що вона працює у магазині, близько року тому пам`ятає, як у магазині скуплялася ОСОБА_17 , придбала горілку та продукти харчування, за товари розрахувалася, була сама, скільки було грошей у ОСОБА_18 вона не знає, звідки діставала гроші їй не відомо. Після цього до магазину ввечері зайшла ОСОБА_8 та запитувала чи приходив ОСОБА_10 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що близько року тому він зустрівся з ОСОБА_10 біля кафе «Міраж», разом вживали алкогольні напої, з ними була мати ОСОБА_10 , яка на той час проживала з ОСОБА_9 , вони разом пішли до ОСОБА_9 з метою подальшого вживання алкогольних напоїв. Прийшовши до ОСОБА_9 усі разом вживали алкоголь, з ними ще був ОСОБА_19 , потім виникла сварка між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , через що виникла сварка не пам`ятає, лайка була агресивною, тому він вирішив піти. У його присутності ніхто не бився, тілесні ушкодження не наносилися.
Оскільки фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_10 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності позицій учасників судового розгляду немає, їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за доцільне не досліджувати доказів стосовно цих обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Отже, допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, вивчивши характеризуючі дані на особу обвинуваченого, судом достовірно встановлено наступне.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, поєднаним з проникненням у приміщення, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а тому його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у нанесенні умисного середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 за ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 122 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання призначається в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання слід зважити на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті.
Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини, 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права, 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

При призначенні покарання ОСОБА_10 , суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, одне з яких є тяжким злочином, вчиненим проти особи похилого віку, після складення обвинувального акту та направлення його до суду вчинив нове кримінальне правопорушення, розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, будучи молодою особою ніде не працює і не займається будь-якою суспільно корисною працею, сталого джерела доходу немає, зловживає спиртними напоями, в силу ст. 89 КК України не судимий, на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений ОСОБА_10 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за злочини проти власності, проти життя та здоров`я, раніше до нього застосовувалось, у тому числі, звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак, вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, свідчить про те, що він належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і продовжує злочинну діяльність, нехтуючи довірою, раніше проявленою до нього судом.
Тому беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, з урахуванням думки потерпілих, висновків досудової доповіді органу пробації, суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливе лише за умови реального відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Остаточне покарання ОСОБА_10 слід призначити відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України.
Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.
З метою забезпечення виконання вироку суду, до набрання ним законної сили, належить застосувати у відношенні ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)", взяти його під варту із зали суду та з цього часу рахувати строк відбування покарання.
Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлено.
По справі маються витрати на залучення експертів в сумі 653 грн. 80 коп., які відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369-371, 373- 376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати у відношенні ОСОБА_10 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)", взяти його під варту із зали суду та рахувати строк відбуття покарання з моменту взяття під варту з 09 лютого 2022 року.
Речові докази по справі:

-жіночий гаманець коричневого кольору, гроші в сумі 170 грн., фрагменти паперу з записами, дитячу фотокартку, кишеньковий паперовий календар, пластикову дисконтну картку мережі аптек, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 вважати повернутими власнику;

-оптичний носій інформації DVD-R диск, який приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000304 залишити у матеріалах кримінального провадження №0000304.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експер та в сумі 653 грн. 80 коп.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Великобагачанський районний суд Полтавської області. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися.
Суддя ОСОБА_1