КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

09 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 , обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000095 від 09.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, повернуто прокурору.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт, який надійшов до суду, не в повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки дії, які викладені в обвинувальному акті свідчать про наявність в діях ОСОБА_7 ознаки «вимагання», що утворює самостійний склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, проте зазначена кваліфікуюча ознака ОСОБА_7 не інкримінована, що створює невідповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому злочину.

Крім того, умови угоди суперечать вимогам КПК України та КК України в частині допущення неправильної кваліфікації кримінального правопорушення, яке є більш тяжким, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року про повернення обвинувального акту прокурору скасувати та винести нову ухвалу, якою призначити по кримінальному провадженню № 0000095 від 09.02.2021 відкрите судове засідання, в яке викликати обвинуваченого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону України.

Зокрема, як зазначає апелянт, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам КПК України, містить усі відомості, в тому числі, на порушення яких посилається суд першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, а саме викладено фактичні обставини кримінального правопорушення та викладено формулювання обвинувачення дій ОСОБА_7 , які прокурор вважає встановленими.

Зазначає, що питання про правильність кваліфікації та доказування обставин, викладених у обвинувальному акті, вирішується виключно під час судового розгляду, на підставі дослідження та оцінки усіх доказів у їх сукупності. Разом з тим, вважає, що суд не дав можливості прокурору заявити клопотання про призначення судового розгляду в загальному порядку та про відсутність необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного завершення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які також підтримали апеляційну скаргу прокурора та просили її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000095 від09.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у цілому відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки поряд з іншими відомостями, наведеними у вказаній нормі, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З огляду на це, суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст. 291, а відтак підстави для його поверненняпрокурору були відсутні.

Посилання в ухвалі суду на те, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті свідчать про наявність в діях ОСОБА_7 ознаки «вимагання», що утворює самостійний склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто більш тяжкого правопорушення, проте зазначена кваліфікуюча ознака «вимагання» ОСОБА_7 не інкримінована, що створює невідповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому злочину, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки на стадії підготовчого провадження суд першої інстанції не вправі вдаватись в оцінку формулювання обвинувачення та правильності правової кваліфікації, а тим більше витребовувати та досліджувати матеріали кримінального провадження та оцінювати обґрунтованість прийнятих під час досудового розслідуванні процесуальних рішень, зокрема щодо зміни підозри.
Приймаючи до уваги ту обставину, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яка була укладена в той же день, коли було складено та затверджено обвинувальний акт, суд першої інстанції, у відповідності до вимог, передбачених ч. 6 ст. 474 КПК України, у разі необхідності мав право витребовувати лише документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх, тільки для зясування добровільності укладання угоди, а не для перевірки фактичних обставин кримінального правопорушення та відповідності формулювання обвинувачення правовій кваліфікації.
До цього слід також додати і те, що відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, відмова у затвердженні угоди про визнання винуватості з підстав допущеної неправильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди, сама по собі не є безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки, як прямо передбачено цією ж нормою кримінального процесуального закону, у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжується у загальному провадженні.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 на момент укладення угоди про визнання винуватості було завершено, стороні захисту був наданий доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, і саме після ознайомлення з вказаними матеріалами було укладено відповідну угоду.
За таких обставин, суд першої інстанції не мав жодних правових підстав для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки таке рішення могло бути ухвалено лише у випадку, якщо угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору, прийняте за результатами підготовчого судового засідання, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки при його постановленні не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000095 від09.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України тапризначити, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року, відповідно до якої обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000095 від 09.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, повернуто прокурору, скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 753/12494/21

Номер провадження : 11-кп/824/3878/2021

Категорія: ч. 2 ст. 369-2 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1