ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/2647/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2905/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 09 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 09 серпня 2021 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 06.10.2021 року.
Захисник обвинуваченого,не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, адвокат зазначає, що 24.05.2021 року, під час досудового розслідування, Дергачівським районним судом Харківської області ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 30.05.2021 року. Після 30.05.2021 року і до підготовчого судового засідання 16.06.2021 року запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався. 01.07.2021 року Харківський апеляційний суд своєю ухвалою апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишив без задоволення, ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 24.05.2021 року залишив без змін. Протягом дії домашнього арешту, та після закінчення строку його дії ОСОБА_7 сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, з`являвся до слідчого за його викликом, з`являвся до суду, отримував процесуальні рішення та клопотання прокурора, слідчого, приймав участь у процесуальних діях.
Прокурор заявляючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надав суду навіть Ухвали суду яким було обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та доказів того, що ОСОБА_7 не виконував покладені на нього обов`язки підчас дії цього запобіжного заходу так і після його спливу. прокурор не обґрунтувала, чому до ОСОБА_7 не може буди застосований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Наявність існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовувала, абстрактними твердженнями без зазначення конкретних доказів. Не враховано, що злочин вчинено було вчинено неповнолітньою особою. Судом також було проігноровано те що розгляд справи, та заявленого клопотання прокурора повинно було проводити враховуючи положення глави 38 КПК України. Застосування та подовження обраних запобіжних заходів до ОСОБА_7 повинно проводитись з урахуванням положення ст.492 КПК України. Суд не врахував практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008 у справі «Свершов проти України»), відповідно до якого зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).
Прокурором не було надано жодних матеріалів, якими обгрунтовано клопотання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кількох корисливих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України, яке є тяжким. Судом першої інстанції було встановлено, що ризики, визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати, з чим погоджується і апеляційний суд. З матеріалів справи встановлено, що у відношенні обвинуваченого до Дергачівського районного суду Харківської області було направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; 21.01.2021 року до суду було скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Рішення по даним обвинувальним актам, як зазначає прокурор, ще не прийняті.
Обгрунтовуючи ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор посилається на те, що обвинувачений отримав клопотання, де зазначені певні докази, а тому матиме можливість чинити вплив на свідків. З метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, прокурором зазначено, що обвинувальні акти перебувають на розгляді місцевого суду протягом тривалого часу у тому числі і через систематичну неявку обвинуваченого до судових засідань.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

З урахуванням обставин, наведених прокурором, поведінки обвинуваченого, якому інкриміновано злочини проти власності, що вчиняються із корисливим мотивом, продовження строку тримання під вартою в даному випадку є обгрунтованим та гарантією завершення судового провадження в розумні строки, оскільки саме такий запобіжний захід перешкоджатиме останньому вдатися до дій, передбачених ст. 177 КПК України. Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Стороною обвинувачення доведено, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. З огляду на тяжкість інкримінованих йому злочинів застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою не суперечить вимогам КПК України, а саме положенням Глави 38 КПК України.
Переглядаючи ухвалу суду від 09.08.2021 року про продовження запобіжного заходу, апеляційний суд позбавлений можливості надавати оцінку попередньому судовому рішенню, яким до обвинуваченого було застосовано домашній арешт, який ухвалою Харківського апеляційного суду був залишений без змін. Предметом даного розгляду є клопотання прокурора від 09.08.2021 року та ухвала суду, постановлена за результатами розгляду цього клопотання. Колегією суддів встановлено, що обставини, які вказані прокурором є суттєвими та застосування до обвинуваченого, який хоч на час вчинення злочинів і був неповнолітнім, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення подальшого судового провадження.
Апеляційний суд приймає до уваги, що обвинувачений має місце проживання, є учнем 12-А класу «Дергачівського ліцею № 4», інкриміновані злочини вчинені, коли останній був неповнолітнім. Разом з тим ці обставини не мінімізують встановлених ризиків, враховуючи спрямованість поведінки обвинуваченого. Неповнолітній вік не зменшує суспільної небезпечності вчиненого та не спростовує того, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений судом у підготовчому судовому засіданні, тому надання прокурором доказів в обгрунтування винуватості обвинуваченого є передчасним.
З огляду на зазначені для даного провадження обставини, колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 09 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді