Справа № 452/3248/21
Провадження № 1-кп/452/360/2021
ВИРОК
Іменем України

08 грудня 2021 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області кримінальне провадження № 0000312 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, громадянина України, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 -1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , будучи особою, раніше притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАІІ щодо колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 16.07.2021 року, приблизно о 15 год. 20 хв., знаходячись по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з потерпілою ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, затіяв з останньою конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, вчинив відносно останньої психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, що принижують честь і гідність особи, приниженні, залякуванні, погрожував фізичною розправою, систематично вчиняв психологічне насильство над потерпілою, що призвело до психологічних страждань і погіршення якості життя, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

В подальшому, 18.07.2021 року, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання, що за вищевказаною адресою, достовірно знаючи, що його колишня дружина звернулась з письмовою заявою в правоохоронні органи по зазначеному вище факту, будучи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свою злочинну діяльність та реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення насильства над потерпілою ОСОБА_5 , вчинив відносно останньої дії фізичного та психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, чим завдав потерпілій фізичного болю та спричинив психологічні страждання.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене

ст. 126 -1 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України не визнав, проте не заперечив тієї обставини, що за час спільного проживання з ОСОБА_5 його притягували до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Разом з тим зазначив, що вже поніс відповідальність за домашнє насильство щодо колишньої дружини.

Ствердив, що причиною виникнення конфліктів в сім`ї є зрада дружини в подружній вірності.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, його винуватість підтверджується показаннями потерпілої, свідків, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, показала, що доводиться колишньою дружиною ОСОБА_4 . Останній зловживає спиртними напоями, на грунті чого вчиняє конфлікти, під час яких обзиває її нецензурною словами, ображає її, погрожує фізичною розправою, плює на неї, обзиває, б`є її. З цього приводу вона неодноразово зверталася до поліції, за що кожного разу відносно ОСОБА_4 складали протокол про адміністративне правопорушення. Така поведінка

ОСОБА_4 є образливою для неї. Вона постійно відчуває невеликі психологічні страждання. Дальше проживання з обвинуваченим в одному приміщенні є неможливим.

Обвинувачений ніде не працює, повністю перебуває на її повному матеріальному утриманні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , показала, що працює в одному магазині з ОСОБА_5 . Та неодноразово їй розказувала, що її колишній чоловік ОСОБА_4 вчиняє з нею сварки, ображає її, погрожує фізичною розправою. Одного разу вона ночувала в неї тому, що боялася спати вдома, оскільки ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чіпляється до неї і вона його боїться.

В її присутності він одного разу копнув потерпілу живіт.

Приблизно всередині липня 2021 року, вечером, була присутньою вдома у потерпілої під час чергового скандалу, затіяного обвинуваченим. Останній обзивав потерпілу нецензурними словами, принижував її честь та гідність. Перебував у стані алкогольного сп`яніння, валявся на підлозі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що його батько

ОСОБА_4 постійно з мамою влаштовує сварки, скандали, погрожує їй фізичною розправою, особливо, коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Мама неодноразово зверталася до поліції із заявами на незаконні дії батька.

- відповідно до заяв ОСОБА_5 від 16.07.2021 року за № 5229, від

18.07.2021 року за № 5317, від 22.07.2021 року за № 5430, зареєстрованих того ж дня у інформаційно - телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», потерпіла ОСОБА_5 просила вжити заходів щодо ОСОБА_4 , який протягом липня 2021 року систематично вчиняв відносно неї домашнє насильство;

- згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 173 -2 ч. 1 КпАП України від 02.06.2021 року (об`єднаної), ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо обставин, які відбувалися 14.04.2021 року та 16.05.2021 року за вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_4 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- із заключення КНП СМР та СРР «Самбірська ЦРЛ» відомо, що під час психологічного дослідження було виявлено, що ОСОБА_5 зазнає умисне систематичне вчинення психологічного насильства в результаті дій ОСОБА_4 , що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази, надані стороною обвинувачення в їх сукупності та кожен, зокрема, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ, а саме показання потерпілої, свідків, письмові докази є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 за статтею 126-1 КК України.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати як домашнє насильство, тобто, умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

При кваліфікації умисних дій ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України суд враховує що потерпіла вказала, що відчувала психологічні страждання з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_4 щодо неї. При цьому суд зважає, що для кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України відсутня необхідність встановлення ступеня психологічних страждань потерпілої, а достатньо встановлення лише факту заподіяння їй таких психологічних страждань, що і було встановлено судом під час судового розгляду відповідно до показань потерпілої ОСОБА_5 .

Судом не приймаються як доказ в обгрунтування вини ОСОБА_4 як такі, що стосуються обставин та подій, які відбувалися в проміжок часу поза межами пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, в той час як потерпіла звернулася до відділення поліції з заявами про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Отже, суд вважає, що притягненням обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України не порушуються приписи ст. 61 Конституції України.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено. Разом з тим, обвинувачений під час усього судового розгляду вину у вчиненні злочину не визнавав, не покаявся, не жалів за скоєне, а, навпаки, виправдовував себе.

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Призначаючи покарання, суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином проти життя та здоров`я особи. У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує обставини вчиненого цього кримінального правопорушення обвинуваченим, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає в одному житлі з потерпілою, не вчиняє відносно потерпілої психологічне насильство.

За таких обставин справи, з урахуванням положень ст. 65 КК України, згідно з якою особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи дані про особу винного, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, відповідно до дискреційних повноважень суду, дотримуючись принципів законності і верховенства права, враховуючи позицію прокурора та потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді арешту в межах санкції цієї статті.

З цих же аргументів відсутні підстави та можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань про застосування запобіжного заходу не надходило.

Речові докази - відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у вигляді арешту на 6 (шість) місяців.

Строк покарання обчислювати з дня затримання засудженого.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя