Справа № 297/2497/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2021 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000379 від 05.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, за погодженням прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000379 від 05.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 332 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх караність, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон країни, 04.10.2021 року в невстановлений точний час, підібрав, на заздалегідь обумовленому місці м. Київ, на невстановленому автомобілі, трьох громадян Шрі-Ланки, а саме: Ravi ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та Thana Bala Sigam-Piratheep, ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких з метою незаконного переправлення через державний кордон перевіз останніх до Тячівського району, де за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на автомобілі марки «Mersedes Sprintr 315 CDI», державний номерний знак « НОМЕР_1 », направилися на територію Берегівського району, в безпосередню близькість до державного кордону, звідки, з метою уникнення прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, мали перевести вказану груп до державного кордону України з Угорщиною, однак, були викриті працівниками поліції та затримані разом з нелегальними мігрантами.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

04.10.2021 року о 23:51 годині ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та в подальшому останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

15.10.2021 року до чергової частини Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт оперативного працівника поліції про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 привіз вказаних трьох осіб країни Шрі-Ланки на своєму автомобілі марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер України « НОМЕР_2 » до АЗС «Ліщина», яка знаходиться в населеному пункті Солотвино, Тячівського району, тобто вказаний автомобіль є засобом вчинення вказаного злочину.
15.10.2021 року в ході проведення огляду місця події в період часу з 17:00 години по 17:30 години, який проводився на АЗС «Lishina», яка знаходиться за адресою: смт. Солотвино, вул. Київська, буд. 1, Тячівського району, Закарпатської області, було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер України « НОМЕР_2 », власником та користувачем (водієм) якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється громадянин України ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , який транспортовано до спеціального майданчика Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: м. Тячів, вул. Промислова, 6А, Закарпатської області.

Підставою для накладення арешту на майно в даному випадку є те, що вказані речі є предметами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, при цьому, подав щаяву про розгляд клопотання без його участі (а.с. 16).

Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, до матеріалів клопотання долучено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; постанову слідчого про визнання та приєднання до провадження речових доказів; копії протоколу огляду місця події від 15.10.2021 року; рапорту старшого оперуповноваженого СКП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 15.10.2021 року; свідоцтва про реєстрацію траспорнтого засобу. При цьому, надані копії вказаних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є нечитабельними. Крім цього, доказів щодо перевезення вказаних осіб Шрі-Ланки на вилученому транспортному засобі, окрім рапорту, до матеріалів клопотання не долучено.

Отже, обґрунтованість арешту на тимчасово вилучене майно, а також те, що вказані речі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження слідчим не доведено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 169 КПК України, копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 132, 169-173, 309, 370-372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000379 від 05.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 332 КК України відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя Віталій МИХАЙЛИШИН