Справа № 589/4189/20
Провадження № 1-кп/589/379/21
УХВАЛА
24 червня 2021 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , яке, зокрема, обгрунтовано тим, що ризики, як існували під час обрання та продовження запобіжного заходу на даний час існують та не зменшилися.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечував. Захисник проти задоволення клопотання заперечив посилаючись на недоведення прокурором існування ризиків на які вказується у клопотанні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Ухвалою суду від 30.04.2021 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.06.2021.

Згідно норм ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На цей час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання та продовження обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою істотно не змінились, оскільки, як вбачається з обвинувального акту та встановлено судом, ОСОБА_5 є особою молодого віку, раніше судимий за вчинення умисних злочинів направлених проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, а також за умисний корисливий злочин проти власності. Звільнившись з місць позбавлення волі в 2018 році, він наразі обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, в тому числі проти власності, за які йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років з конфіскацією майна. Обвинувачений не одружений, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання в м. Шостка та сталих соціальних зв`язків, місце його проживання зареєстроване у Житомирській області, утриманців не має.

У сукупності із викладеним покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини у вчиненні даних кримінальних правопорушень, свідчить про значний ступінь суспільної небезпечності цієї особи, що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, та суттєво підвищує ризик того, що обвинувачений може вчиняти нові кримінальні правопорушення, зокрема, проти власності.

Ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення є достатньо істотним з огляду на наведені вище дані про особу обвинуваченого, його схильність до протиправної поведінки.

В контексті викладеного також слід зазначити, що наявність у обвинуваченого певного ступеня соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, а також стан його здоров`я не стало стримуючим фактором у його поведінці.

Отже, посилання сторони захисту на наявність хвороби як обставини, що може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу є недостатньо обґрунтованим та таким, що загалом не зменшує заявлені ризики, що стали підставою застосування цього запобіжного заходу.

Слід зауважити, що стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок дбати про фізичний добробут осіб, яких позбавлено волі. Разом з тим, наявність хвороби у обвинуваченого не може бути підставою для незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наявності для цього підстав, передбачених ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Продовжуючи тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів (до 24 години 22 серпня 2021 року) зі збереженням застави в сумі 42040 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а для особи, яка тримається під вартою з моменту її отримання в той же строк.

Суддя ОСОБА_1