У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2021 Справа №607/21190/21

Провадження 1-кс/607/6909/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_3 із клопотанням в якому просив скасувати арешт накладений у кримінальному провадженні №0000390 від 11 березня 2021 року, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2021 року на транспортний засіб марки «Audi» моделі «А6», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання заявник ОСОБА_3 вказав на те, що дізнавачем сектору дізнання ОДР Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000390 від 11 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КПК України.
Так, 11 березня 2021 ркоу близько 15:20 год. до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення працівника УПП поліції Гулевського про те, що по вул. Бережанська, 24 у м. Тернополі зупинено автомобіль марки «Audi» моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та під час перевірки документів виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також невідповідність із базою ІПНП кузова із ІПНП України.
В подальшому під час огляду місця події працівниками поліції було вилучено автомобіль заявника та поміщено на арешт майданчик Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, за адресою: вул. Бережанська, 44б.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2021 року, за клопотанням прокурора накладено арешт на транспортний засіб марки «Audi» моделі «A6», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони ним користуватись, розпоряджатись та відчужувати.
Заявник зазначає, що у подальшому застосуванні арешту на вказаний транспортний засіб відпала необхідність, оскільки із ним в рамках даного кримінального провадження проведено усі експертні дослідження та слідчі дії, а тому просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив задовольнити.
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив що згідно висновків експертів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу виготовлене не спеціалізованим підприємством, а ідентифікаційний номер кузова автомобіля піддавався змінам, відтак вказаний транспортний засіб неможливо використовувати за призначенням на території України. Також вказував на те, що в ході досудового розслідування проводяться слідчо-розшукові дії з метою встановлення особи, яка підробила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та піддала змінам ідентифікаційний номер кузова автомобіля, а також хто є законним власником даного транспортного засобу, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення учасників, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків:
Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В той же час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
При цьому, з положень Глави 17 - арешт майна Розділу ІІ - заходи забезпечення кримінального провадження КПК України слідує, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, документи, які підтверджують право власності на майно, чи свідчать про володіння, користування чи розпорядження власника майна таким майном, документи, які підтверджують повноваження особи, що його подала.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2021 року (справа №607/4671/21) у кримінальному провадженні №0000390 від 11 березня 2021 року з поміж іншого накладено арешт на транспортний засіб марки «Audi» моделі «А6», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до реєстраційного документу 1999 року випуску на якому заводський номер відповідно до реєстраційного документа знищено.
В обґрунтування клопотання про скасування арешту майна заявник ОСОБА_3 зазначив, що із належним йому транспортним засобом марки «Audi» моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 проведено всі експертні дослідження та слідчі дії, а тому відпала необхідність у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Частини 1, 2 ст. 84 КПК України визначають, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Також за змістом ст. 26, 42, 64-2, 174 КПК України саме власник майна має довести, те що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, чи те, що арешт накладений необґрунтовано.
Слідчий суддя звертає увагу, що заявником до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів, які б підтверджував його право власності на транспортний засіб марки «Audi» моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 .
Разом з тим, диспозиція ст. 290 КК України за якою здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному, передбачає настання відповідальності за знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, що на думку слідчого судді свідчить про наявність достатніх підстав сумніватись у правомірності володіння ОСОБА_3 транспортним засобом марки «Audi» моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 .
Будь яких доказів на підтвердження того, що вказаний транспортний засіб перебуває у законному володінні ОСОБА_3 , до матеріалів клопотання не долучено та в судовому засіданні не подано.
Водночас, згідно висновку № СЕ-19/120-21/2872/ДД від 31 березня 2021 року, за результатами проведення судової технічної експертизи документів встановлено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 , виготовлений не спеціалізованим підприємством, яке повинно здійснювати їх випуск.
Окрім цього, як вбачається з висновку № СЕ-19/120-21/2863-ТР від 07 квітня 2021 року, за результатами проведення судового криміналістичного дослідження транспортного засобу, ідентифікаційний номер кузова автомобіля марки «Audi» моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , піддавався змінам.
Беручи до уваги вищенаведене та те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000390 від 11 березня 2021 року триває, враховуючи, що ОСОБА_3 не доведено, що останній є власником чи законним володільцем транспортного засобу марки «Audi» моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , що позбавляє останнього права заявляти клопотання про скасування арешту майна згідно ст. 174 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 22, 26, 64-2, 84, 132, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий судя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000390 від 11 березня 2021 року, на транспортний засіб марки «Audi» моделі «А6», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1