Справа № 346/1588/21
Провадження № 1-кп/346/432/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Черче Чемеровецького району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з вищою освітою, розлученого, має неповнолітню дитину, проходить військову службу за контрактом на посаді санітарного інструктора евакуаційного відділення медичної роти управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Злочин вчинено за наступних обставин. Так, 09.09.2020 р. ОСОБА_4 з Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 (три) роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2020 № 192 - РС молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду санітарного інструктора евакуаційного відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2020 № 242 молодший сержант ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби молодшому сержанту ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Однак, 27.10.2020 року о 08 год. 30 хв. обвинувачений молодший сержант

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 (

АДРЕСА_2 ), та перебував за місцем постійного проживання в

с. Залуччя Чемеровецького району Хмельницької області.

17.03.2021 року о 09 год. 00 хв. обвинувачений молодший сержант ОСОБА_4 , прибув до пункту постійного місці дислокації військової частини НОМЕР_1

( АДРЕСА_2 ).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Обвинувачений суду надав показання, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , і 27.10.2020 року не з`явився вчасно на військову службу, до розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , оскільки поїхав додому, і перед цим померла його мати, і він був у стресовій ситуації. А вже з`явився до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , аж 17.03.2021 року. У вчиненому щиро розкаюється, більше такого не буде вчиняти, просив суд суворо його не карати.

Суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно із ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Згідно із ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Тому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та обставини, що пом`якшує покарання, такої, як щире каяття, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_4 в період дії іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження ОСОБА_4 військової служби, а у випадку звільнення - на орган пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1