Справа № 632/2061/21
провадження № 1-кп/632/133/21

У Х В А Л А

11 жовтня 2021 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 , законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо неповнолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2021 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

До початку підготовчого судового засідання прокурором подане клопотання про обрання щодо неповнолітнього ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 остаточно повідомлено про підозру 23 вересня 2021 року, однак він обвинувачується ще і у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,про підозру у вчиненні яких йому було повідомлено 14 травня та 07 червня 2021 року відповідно.

Кримінальні провадження, у яких ОСОБА_4 є обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, на даний час перебувають у стадії судового провадження.

Враховуючи викладене, зокрема тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів проти власності, у тому числі вчинених за попередньою змовою групою осіб, які також є неповнолітніми, та із застосуванням насильства, дані про особу обвинуваченого - те, що ОСОБА_4 хоча і має постійне місце проживання,однак не має міцних соціальних зв`язків, які б забезпечили його належну процесуальну поведінку, має опікуна, яка не має на нього ніякого впливу, фактично не навчається, його негативну репутацію та спосіб життя схильність до вчинення протиправних дій, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також прокурор зазначив про відсутність медичних даних щодо неможливості перебування обвинуваченого під вартою.

Таким чином прокурор вважає, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, про які зазначено вище.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, оскільки вважають, що наявним ризикам можливо запобігти шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також захисник зазначила, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, раніше не судимий, має постійне місце мешкання та незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із чим перебуває на обліку у лікаря.

При цьому обвинувачений та захисник, кожний окремо, заявили клопотання прозміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Законний представник обвинуваченого також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, однак зазначила, що ОСОБА_4 хоча і має постійне місце мешкання, де проживає разом із нею, однак вона жодного впливу на обвинуваченого не має та не може гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Прокурор проти задоволення клопотань сторони захисту заперечував, так як ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились та продовжують існувати і їм можна запобігти лише шляхом обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його законного представника та захисника, дослідивши документи, подані в обґрунтування клопотання, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У статті 492 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, поміж іншого, окрім як:

- до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

- до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

14 серпня 2021 року неповнолітнього ОСОБА_4 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину у зв`язку із тим, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, сукупність очевидних ознак на тілі, одязі та місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

17 серпня 2021 року під час досудового розслідування, щодо неповнолітнього ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 години 30 хв. 12 жовтня 2021 року.

Підставою прийняття такогорішення слідчим суддею стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яка підтверджувалася зібраними у кримінальному провадженні доказами, метою - запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

23 вересня 2021 року неповнолітньому ОСОБА_4 остаточно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, вперше йому було повідомлено про підозру у вчиненні цього ж кримінального правопорушення 14 серпня 2021 року.

Крім того, 14 травня та 07 червня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні 07 квітня і 05 травня 2021 року відповідно, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України кримінальні провадження перебувають у стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про доцільність обрання щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд переконаний, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , опинившись на волі, зможе: ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування); вчинити інше кримінальне правопорушення, і на це вказують такі обставини: характер кримінальних протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 і щодо яких на даний час органом досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви і конкретні обставини, за яких він вчинив діяння, що ставиться йому в провину; тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного злочину; наявність двох повідомлень про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які є тяжкими, один із яких, згідно із відповідним процесуальним рішенням вчинене за попередньою змовою групою осіб, які є неповнолітніми.

Також, суд на виконання вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, однак не навчається, обвинувачується у вчиненні кримінального протиправного діяння, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, те, що за місцем постійного проживання обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, які б забезпечили його належну процесуальну поведінку, спосіб життя ОСОБА_4 , який має кримінальну направленість.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини судової практики, яка є частиною національного законодавства України, взяття під варту не випереджає покарання у виді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри щодо затриманої особи у вчиненні злочину, продовження тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи (п. 79 рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Однак, відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне обратищодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, запобігти наведеним вище ризикам.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Клопотання неповнолітнього обвинуваченого і його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та доводи в його обґрунтування, не можна визнати такими, що ставлять під сумнів наведені вищевисновки суду, а відтак, суд вважає за необхідне у задоволенні вказанихклопотань відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 369 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, строком на шістдесят днів, тобто по 09 грудня 2021 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотань неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя:ОСОБА_1