Справа №591/4064/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/372/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2021 року про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2021 року було частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 22.00 год. до 06.00 год. щоденно.

З урахуванням вимог ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, для проведення слідчих чи процесуальних дій;

2) утримуватися від спілкування з підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні:

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) носити електронний засіб контролю.

Встановлено строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 20 год. 00 хв. 10 вересня 2021 року.

У своєму рішенні, з врахуванням даних про особу підозрюваного, відсутністю негативних характеристик, слідчий суддя зазначив, що вважає можливим застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням ряду обов`язків, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вимоги поданої апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України при тому, що у клопотанні слідчий наводив, а прокурор у судовому засіданні довів, шляхом надання відповідних доказів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор зазначає, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 знайомий з іншим підозрюваним ОСОБА_11 , який також підозрюється у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, а тому, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, розуміючи невідворотність покарання у виді позбавлення волі, з метою не надання ОСОБА_11 показів, ОСОБА_7 може незаконно вплинути на нього. Про існування вказаного ризику свідчать і ті обставини, що під час проведення обшуку з домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено наркотичні засоби та предмети, за допомогою яких здійснювалось виготовлення амфетаміну, які останній зберігав з метою збуту іншим особам, які можуть бути свідками у даному провадженні і на яких він також може здійснювати незаконний вплив.

Також прокурор посилається на те, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, існує на тій підставі, що підозрюваний ОСОБА_7 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, вчинив злочин з корисливих спонукань та може продовжити злочинну діяльність з метою заробітку грошових коштів для проживання.

За таких обставин, на думку прокурора слідчий суддя безпідставно встановив відсутність доведеності, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та врахувавши особу підозрюваного ОСОБА_7 , дійшов до невірного висновку щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Також прокурор вказує і на тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , що має раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності останнього та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, прокурор вказує, що обставини, які характеризують підозрюваного, існували і на момент кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється та жодним чином не виступили стримуючим фактором, отже, не можуть бути визначальними і при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь головуючого-суддю щодо змісту оскарженого судового рішення, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які щодо задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою та просили залишити її в силі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000172 від 20 травня 2020 року.

В рамках даного кримінального провадження 09 липня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України і слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави не менше 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 грн.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та тим, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглянувши вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, що підтверджується матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуку, висновками експерта, показаннями допитаних під час досудового розслідування свідків.

При цьому, слідчим суддею було враховано відомості про особу, який, відповідно до наявної в матеріалах провадження довідки Березанської міської ради за №13-13-1426 від 14 липня 2021 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , має міцні соціальні зв`язки матір, сестру, племінницю, раніше не судимий, негативно не характеризується.

Таким чином, саме з врахуванням усіх вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов до висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить дотримання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів, і підстав для сумніву щодо правильності такого висновку не вбачає.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на існування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, вчинив злочин з корисливих спонукань та може продовжити злочинну діяльність на тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється останній, на думку колегії суддів, у даному конкретному випадку не свідчить про те, що до підозрюваного має бути застосований найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів апеляційної скарги про існування ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у нічний час, на останнього було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, в числі яких є заборона утримуватися від спілкування з підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні, що має забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2021 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4