Справа № 559/1940/20
Провадження № 1-кс/559/504/2021
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
26 листопада 2021 року місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участі:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в м.Дубно клопотання слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000509 від 10 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 289 КК України, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого в АДРЕСА_1 українця, громадянина України, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, - запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:
25.11.2021 до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду надійшло вищевказане клопотання, яке слідчий обґрунтовує наступним.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення та обґрунтування клопотання
В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , згідно рахунку фактури № б/н від 07.02.2020 придбав в Польщі автомобіль марки «Opel Astra H» 2009 року випуску він.код. НОМЕР_1 , з номерним знаком НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_7 перебуваючи в дружніх відносинах з громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_3 , в невстановлений досудовим слідством час та дату, передав останньому для митного оформлення автомобіль марки «Opel Astra H» 2009 року випуску він.код. НОМЕР_1 , з номерним знаком НОМЕР_2 , з ключем та документами: митною декларацією типу ЕЕ №UA204080/2020/003887 від 11.02.2020, рахунком фактурою б/н від 07.02.2020, технічний паспорт.

Так ОСОБА_6 отримавши від ОСОБА_7 для митного оформлення автомобіль марки «Opel Astra H» 2009 року випуску він.код. НОМЕР_1 , з номерним знаком НОМЕР_2 , пригнав його на митний пост «Дубно-1», за адресою м. Дубно вул. Семидубська, 101.

Встановлено, що ОСОБА_6 маючи доступ до автомобіля марки «Opel Astra H» 2009 року випуску він.код. НОМЕР_1 , номерним знаком НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_7 , який перебував на митному посту «Дубно-1», за адресою м. Дубно вул. Семидубська, 101, вирішив незаконно заволодіти цим автомобілем.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, 25.04.2020 о 18 год. 20 хв. перебуваючи на території митного посту «Дубно-1», за адресою м. Дубно вул. Семидубська, 101, не повідомивши потерпілому ОСОБА_7 про свій злочинний намір, маючи у своєму розпорядженні ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, митні декларації, ОСОБА_6 незаконно заволодів автомобілем марки «Opel Astra H» 2009 року випуску він.код. НОМЕР_1 , номерним знаком НОМЕР_2 . В подальшому вищезазначений автомобіль ОСОБА_6 продав громадянину ОСОБА_8 , тобто незаконно розпорядився транспортним засобом, який належав ОСОБА_7 , в результаті чого, спричинив останньому матеріальну шкоду в розмірі27964 гривні.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом.
30.09.2020 в ході проведення досудового розслідування було встановлено наявність достатніх доказів для оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення та складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , та в зв`язку з тим, що останній на протязі тривалого часу відсутній по місцю свого постійного проживання та місце знаходження його не відоме, у відповідності до ч. 1 ст. 278, глави 6, 11 ч. 2 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру вчинення вказаного кримінального правопорушення було вручено 30.09.2020 о 17:03 годин його дружині ОСОБА_9 , підтвердженням чого в порядку ст.136 КПК України є особистий підпис останньої.

На даний час місце знаходження ОСОБА_6 невідоме, що підтверджується допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які повідомили, що ОСОБА_6 , декілька разів шляхом обману та зловживанням довірою незаконно перепродав різним людям автомобіль ОСОБА_7 та на даний час переховується за кордоном. Також згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації ОСОБА_6 залишив територію України 06.06.2020 та по даний час не повертався на територію України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

-заявою про вчинення кримінального правопорушення, де потерпілий ОСОБА_7 , який вказав, що ОСОБА_6 незаконно заволодів його автомобілем марки «Opel Astra H» 2009 року випуску він.код. НОМЕР_1 , номерним знаком НОМЕР_2 , та в подальшому незаконно його реалізував;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що він придбав у ОСОБА_6 в м. Дубно марки «Opel Astra H» 2009 року випуску він.код. НОМЕР_1 , номерним знаком НОМЕР_2 ., який в подальшому ОСОБА_6 був перепроданий третій особі;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що до фірми «Агро-Тех Брок», де вона працювала митним брокером звернувся ОСОБА_6 з питанням розмитнення в м. Дубно автомобіля марки «Opel Astra H» 2009 року випуску він.код. НОМЕР_1 , номерним знаком НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_7 ..

Допитати в ході проведення досудового розслідування в якості підозрюваного ОСОБА_6 щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, не представилося можливим.

20.10.2020 громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.281 КПК України було оголошено в розшук, а досудове розслідування зупинено.

Також встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2, ч. 3 ст. 190 КК України та з 22.01.2021 розшукується Тернопільським РУП ГУНП в Рівненській області.

Крім того встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 05.08.2021 ОСОБА_6 оголошений в розшук за поданням головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_12 .

Згідно інформації отриманої від головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, 03.06.2020 року ОСОБА_6 , о 22:07 годин, перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Шегині» за напрямком «Виїзд» та на даний час на територію України не повертався.

25.11.2021, з огляду на викладене та беручи до уваги, що точне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 невідоме, останній перебуває за межами території України була винесена постанова про оголошення у міжнародний розшук ОСОБА_6 .

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від органів досудового слідства та суду. Підтвердженням даного ризику слугує те, що 03.06.2020, ОСОБА_6 , о 22:07 годин, перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Шегині» за напрямком «Виїзд», та знаючи про те, що останнього шукатиме поліція з метою встановлення додаткових обставин вчинення даного кримінального правопорушення, виїхав за межі території України і де і на даний час останній знаходиться невідомо. Таким чином, 20.10.2020, підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в розшук, а 25.11.2021, останнього було оголошено у міжнародний розшук, так як він перебуває за межами території України.

2. Незаконно впливати на потерпілого та інших свідків у кримінальному провадженні (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання крім штрафу і покарання у виді позбавлення волі, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 зможе впливати, шляхом погроз чи залякування на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів.

До того ж, ОСОБА_6 відомо у чому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та, що останнього оголошено в розшук, оскільки, останній виїхав за межі території України, та наданий час не повертався, що може свідчити про те, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж можливості реально відбувати покарання у виді позбавлення волі, зможе переховуватися від досудового розслідування та (або) суду.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілу та обвинуваченого, на думку слідчого, необхідно обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, відповідно до постанови слідчого від 21.11.2021, ОСОБА_13 необхідно обрати такий запобіжний захід як тримання під вартою, розгляд клопотання про обрання якого можна провести за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 .

Доводи сторін.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання у повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

20.10.2020 підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в розшук, а 25.11.2021, останнього було оголошено у міжнародний розшук, так як ОСОБА_6 перебуває за межами території України. Таким чином ОСОБА_6 не був присутній при розгляді даного клопотання.

Вислухавши доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, зазначеного у мотивації суду.

Мотивація суду.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.

При цьому, наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.6 ст.193 слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, досліджує та встановлює такі обставини:

чи доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук; чи може бути застосовано такий виключний запобіжний захід як тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; мету застосування запобіжного заходу.

Чи доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.
Кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оголошено у міжнародний розшук і при вирішенні зазначеного питання законодавець вимагає дослідити обставини кримінального провадження та встановити наявність сукупності 2-х факторів:

- наявність ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу;

- оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України, якщо підчас досудового розслідування місце знаходження підозрюваного не відоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причинна виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий,прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

25.11.2021 враховуючи, що точне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 невідоме, останній перебуває за межами території України була винесена постанова про оголошення його у міжнародний розшук.

Процедура оголошення особи у міжнародний розшук, регулюється положеннями ст.281 КПК України, а процедура здійснення міжнародного розшуку в тому числі порядок оформлення та надсилання повідомлень, циркулярних оповіщень (циркулярів), запитів про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу оповіщень, а також внесення інформації до банків даних Інтерполу, її коригування або видалення та отримання інформації з банків даних Інтерполу визначається Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України, 17 серпня 2020 року за № 613/380/93/228/414/510/2801/5, яка Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2020 р. за № 849/35132 та правилами Інтерполу встановлений

Розділом IV вищезазначеної інструкції встановлено порядок запитування публікації оповіщень Генеральним секретаріатом Інтерполу, згідно якого:

Уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну.

Публікація Червоного оповіщення запитується за таких умов: вчинене особою діяння кваліфіковано як злочин відповідно до Кримінального кодексу України; особу в установленому законодавством порядку оголошено в розшук правоохоронними органами України: для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше двох років;

Для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення, а також таку інформацію визначену даним порядком та документи зокрема: завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

Запит про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення надсилається уповноваженим підрозділом за умови його погодження із центральним органом України щодо видачі особи (екстрадиції) і повідомлення ним про намір надіслати запит про видачу (екстрадицію) особи, яка розшукується, у разі її арешту, затримання чи встановлення місцезнаходження на території іноземної держави.

Таким чином, термін та порядок здійснення такої негласної слідчої (розшукової) дії як «оголошення у міжнародний розшук», не є тотожним процедурі «міжнародного розшуку з використанням можливостей НЦБ Інтерполу в Україні», яка являє собою комплекс розшукових інформаційних довідкових та інших заходів, що здійснюються НЦБ Інтерполу на території держав-учасниць МОКП- Інтерпол відповідно до норм міждержавного права, а також відповідно до норм чинного законодавства України з метою отримання інформації про місцезнаходження, виявлення, арешту і видачі (екстрадиції) осіб, які переховуються від слідства, суду.

За таких обставин, враховуючи наведені правові норми, вважаю доведеним факт оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук.

Чи може бути застосовано такий виключний запобіжний захід як тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкція ч.1 ст.289 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк, також, доведено, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування, окрім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2, ч. 3 ст. 190 КК України та з 22.01.2021 розшукується Тернопільським РУП ГУНП в Рівненській області, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 може бути застосований.

Чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України)
Сторона обвинувачення зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 доведена доказами, зазначеними у клопотанні.

Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні. Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено наявність достатніх доказів для оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення та складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яка була вручена 30.09.2020 о 17 год. 03 хв. в порядку ст.135 КПК України його дружині ОСОБА_9 , підтвердженням чого, в порядку ст.136 КПК України, є особистий підпис ОСОБА_9 про вручення.

Слідчим у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

З врахуванням вищевказаних у клопотанні слідчого доказів, що були долучені до клопотання, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час досить вагомими.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в судовому засіданні прокурором та слідчим у клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ризик переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від органів досудового слідства та суду. Підтвердженням даного ризику слугує те, що 03.06.2020, ОСОБА_6 , о 22:07 годин, перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Шегині» за напрямком «Виїзд», та знаючи про те, що останнього шукатиме поліція з метою встановлення додаткових обставин вчинення даного кримінального правопорушення, виїхав за межі території України і де і на даний час останній знаходиться невідомо. Таким чином, 20.10.2020, підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в розшук, а 25.11.2021, останнього було оголошено у міжнародний розшук, так як він перебуває за межами території України;

- ризик незаконно впливати на потерпілого та інших свідків у кримінальному провадженні (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання крім штрафу і покарання у виді позбавлення волі, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 зможе впливати, шляхом погроз чи залякування на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів.

Мета застосування запобіжного заходу
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Територію України ОСОБА_6 залишив з метою уникнути слідства, тому м`якший запобіжний захід у виді домашнього арешту застосованим бути не може; зі зверненням про взяття на поруки ОСОБА_6 до слідчого судді ніхто не звертався, тому і даний запобіжний захід застосованим бути не може; особисте зобов`язання є надто м`яким запобіжним заходом, не здатним усунути наявні ризики. Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в ОСОБА_6 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

В даному конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_6 який, також, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2, ч. 3 ст. 190 КК України та з 22.01.2021 розшукується Тернопільським РУП ГУНП в Рівненській області, слідчий суддя вважає, що суспільний інтерес перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, переважає над його особистим інтересом.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ

Щодо застави.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу. В даному випадку, суд обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , а не застосовує, що є підставою не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.177-183, 193, 194, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000509 від 10 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 289 КК України, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого в АДРЕСА_1 українця, громадянина України, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області ОСОБА_1
26.11.2021