УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2022 Справа №607/958/22

Провадження 1кс/607/377/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 18 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в межах кримінального провадження за №0000090 від 18 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18 березня 2020 року, виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання мотивоване тим, що 18 січня 2022 року об 11:18 год. до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення поліцейського УПП в Тернопільській області ДПП України ОСОБА_5 про те, що по вул. Купчинського, 1А у м. Тернополі виявлено ОСОБА_4 , 1996 року народження, жителя АДРЕСА_1 , останній повідомив, що замовив через мережу Інтернет посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_1 , яке не може зареєструвати у мобільному додатку «Дія». Під час перевірки вказаного документу із базою ІПНУ було встановлено, що посвідчення подія серії НОМЕР_1 видане на ім`я іншої особи та при візуальному огляді встановлено, що наданий заявником документ містить ознаки підробки, оскільки на ньому відсутні мікроелементи захисту.

За даним фактом 18 січня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

18 січня 2022 року під час проведення огляду місця події було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18 березня 2020 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з явними ознаками підробки.

Вказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18 березня 2020 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постановою дізнавача від 18 січня 2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18 березня 2020 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, окрім того, посвідчення водія, яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, які необхідні для проведення експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому, прокурор просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, у ньому наведених, та просив його задоволити.

Власник майна ОСОБА_4 про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання, у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 18 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У клопотанні прокурора наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000090 від 18 січня 2022 року; рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_6 ; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 18 січня 2022 року; протоколом огляду місця події від 18 січня 2022 року; постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 18 січня 2022 року; копією посвідчення водія.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 18 січня 2022 року, в період з 12 год. 04 хв. по 12 год. 15 хв. 18 січня 2022 року проведено огляд місця події, а саме заднього двору магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою вул. С. Петлюри, 2Б, м. Тернопіль, в ході якого виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18 березня 2020 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 року, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18 березня 2020 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000090 від 18 січня 2022 року та направлено для проведення судової технічної експертизи документів.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18 березня 2020 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів.

Проаналізувавши надані до клопотання матеріали та доводи прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Так, передумовою для звернення слідчого з клопотанням про арешт майна слугувало проведення 18 січня 2022 року огляду місця події, в період з 12 год. 04 хв. до 12 год. 15 хв., а саме заднього двору магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою вул. С. Петлюри, 2Б, м. Тернопіль, в ході якого було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18 березня 2020 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів (ч. 1 ст. 237 КПК).

Як вбачається із постанови Верховного Суду від 31 березня 2021 року № 333/1539/16к огляд місця події це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

У постанові Веховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 607/14707/17 зазначено, що умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

З огляду на вищенаведене, протокол огляду місця події від 18 січня 2022 року необхідно вважати недопустимим доказом на обґрунтування поданого клопотання, оскільки характер дій працівників поліції вказує на підміну ними однієї слідчої дії іншою, яка є різною за своєю правовою природою (процесуальною суттю) від проведеної, так як вбачається, що ОСОБА_4 з`ясувавши, що не може ввести дані придбаного ним водійського посвідчення до єдиного порталу державних послуг «Дія» з власної ініціативи зателефонував на лінію «102» та після прибуття працівників патрульної поліції повідомив їм ці обставини. В подальшому, після виклику слідчої оперативної групи добровільно видав працівникам поліції водійські права на його ім`я, які мають ознаки підроблення.

Відтак, працівники патрульної поліції на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» провели поверхневу перевірку речі посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18 березня 2020 року, виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виявивши ознаки підроблення вказаного документу викликали слідчу оперативну групу, що відповідає змісту ст. 237 КПК України.

Вищевказаний документ з ознаками підробки ОСОБА_4 видав добровільно, а тому слідчий суддя вважає, що після вчинення таких дій дізнавачем мав бути проведений огляд речі, оформлений протоколом, а не огляд місця події, і такий огляд мав бути проведений тільки після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто, виходячи зі змісту клопотання та наданих матеріалів слідчий суддя не вбачає підстав як для проведення такої слідчої дії як огляд місця події так і існування обставин, які б вказували на невідкладність слідчих дій до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Оскільки огляд речі працівником поліції був підмінений іншою слідчою дією оглядом місця події від 18 січня 2022 року, та не був невідкладним випадком в розумінні ч. 3 ст. 214 КПК України, а відтак проводився до внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, до 18 січня 2022 року 20:05:04, то слідчий суддя доходить висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Разом з цим, слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 18 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1