Ухвала

іменем України
25 січня 2022 року

м. Київ
Справа № 522/15885/21
Провадження № 51-4717 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року,
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2021 року було повернуто скаргу та клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , поданих в порядку статей 28, 303 КПК України, в кримінальному провадження № 0004626, внесеному до ЄРДР 2 червня 2014 року.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2021 року без змін.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою про перевірку ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до скарги копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, та є пропорційним.
Зі змісту касаційної скарги та долучених копій оскаржуваних судових рішень убачається, що ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси

від 26 серпня 2021 року переглянута в апеляційному порядку, а ухвала Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року є постановленою за результатами розгляду апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді.
А тому, з огляду на положення ч. 4 ст. 424 КПК України, зазначені судові рішення оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, заявнику необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3