Номер провадження: 11-кп/813/1981/21
Номер справи місцевого суду: 522/5715/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2021 року про закриття кримінального провадження №0002019 від 17.08.2019 року стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.130 КК України, -

встановив:

оскарженою ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_11 та закрито об`єднане кримінальне провадження №0002019 від 17.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.130 КК України, на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002019 від 17.08.2019 року було закрито постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 24.03.2020 року, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та не обґрунтованість ухвали, просить її скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, в іншому складі суду. Прокурор стверджує, що суд першої інстанції не мав правових підстав для закриття кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні №0002019 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.130 КК України, 31.03.2020 року направлено до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду по суті, а постановою слідчого від 24.03.2020 року кримінальне провадження закрито лише в частині правової кваліфікації за ч.1 ст.125 КК України. За таких обставин прокурор вважає, що в даному випадку відсутні підстави для закриття кримінального провадження відповідно до вимог п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України, проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_12 , який, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав. В судовому засіданні апеляційного суду приймав участь представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 , який не наполягав на обов`язковій участі потерпілого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права потерпілого на доступ до правосуддя.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора ОСОБА_6 та представника потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 ; думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження; апеляційний суд приходить висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Згідно до п.9-1 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо: існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 9 ч.1 ст.284 КПК, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та на законних підставах закрив кримінальне провадження, виходячи з такого.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2021 року задоволено клопотання захисника та закрито об`єднане кримінальне провадження №0002019 від 17.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.130 КК України, на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку із існуванням нескасованої постанова слідчого про закриття кримінального провадження з підстав, передбаченого п.1 ч.1 ст.284 КПК, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Як убачається з оскарженої ухвали та матеріалів кримінального провадження, 17.08.2019 року до ЄРДР за №0002019 були внесені відомості стосовно вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
12.09.2019 року внесені відомості до ЄРДР за №0002310 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.345-1 КК України.
12.09.2019 року внесені відомості до ЄРДР за №0002311 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.130 КК України.
16.09.2019 року постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 вищезазначені кримінальні провадження об`єднано в одне провадження, та їм присвоєно номер кримінального провадження 0002019.
24.03.2020 року в ході досудового розслідування постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 кримінальне провадження №0002019 від 17.08.2019 року закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення (а.п.148-150).

Після закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002019 від 17.08.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси 08.04.2020 року надійшов обвинувальний акт за №0002019 від 17.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.130 КК України, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції вх.№36656/20 від 08.04.2020 року (а.п.16).
Зазначені обставини щодо дат внесення відомостей до ЄРДР, об`єднання кримінальних проваджень, а також дати винесення постанови слідчого від 24.03.2020 року про закриття кримінального провадження, сторона обвинувачення в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду не заперечувала.

При цьому, під час апеляційного розгляду, прокурор не надав суду раціонального пояснення відносно того, з яких підстав був складений, затверджений та направлений до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002019 від 17.08.2019 року, в той час, як в ході здійснення досудового розслідування 24.03.2020 року слідчим була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0002019 від 17.08.2019 року у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження захисник ОСОБА_11 звернулась до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження №0002019 від 17.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.130 КК України, на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК (а.п.144-147), долучивши копію постанови слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 24.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0002019 від 17.08.2019 року у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

13.08.2021 року суд першої інстанції, розглядаючи вказане клопотання захисника, врахувавши, що існує нескасована постанова слідчого від 24.03.2020 року про закриття об`єднаного кримінального провадження за №0002019, внесеного до ЄРДР 17.08.2019 року, за відсутністю події кримінального правопорушення, щодо того самого діяння, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.345-1 КК України на підставі п.9-1 ч.1, ч.7 ст.284 КПК України.
Апеляційний суд погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на таке.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати той чи інший суб`єкт кримінального провадження (слідчий, дізнавач, прокурор, суд).
Так, згідно ч.4 ст.284 КПК слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4, 9, 9-1 ч. 1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, а прокурор щодо підозрюваного з підстав, передбачених ч. 1 ст. 284 КПК.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність (п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК).
Вичерпний перелік юридичних підстав для закриття кримінального провадження наведений у ч. 1 ст. 284 КПК.
Відповідно до ч.4 ст.284 КПК слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 ч.1 ст.284 КПК, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч.6 ст.284 КПК копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.
Згідно ч.7 ст.284 КПК якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому п.п. 2, 3 ч.2 ст.284, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Однією з підстав закриття кримінального провадження, відповідно до п.9-1 ч.1 ст.284 КПК, існування нескасованої постанови слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Таким чином, для можливості закриття кримінального провадження на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК наявними повинні бути у своїй сукупності такі обов`язкові умови: 1) існування не скасованого рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження, прийнятого на одній із підстав, наведених у п.п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК (формальний критерій); 2) фактичної відповідності (тотожності) між собою діяння, кримінальне провадження щодо якого було закрито на одній із підстав, зазначених у п. п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК, та діяння, провадження щодо якого у зв`язку з цим (існуванням нескасованого рішення) суд вирішує закрити на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК (змістовний критерій); 3) здійснення досудового розслідування у первісному кримінальному провадженні, яке було закрито на одній із підстав, зазначених у п. п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК, на момент його закінчення із дотриманням вимог щодо підслідності (процесуальний критерій).
Матеріалами кримінального провадження підтверджується внесення відомостей до ЄРДР за №0002019 від 17.08.2019 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за №0002310 від 12.09.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.345-1 КК України, за №0002311 від 12.09.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.130 КК України, які в подальшому постановою прокурора від 16.09.2019 року були об`єднані в одне провадження, та їм присвоєно номер кримінального провадження 0002019, що стороною обвинувачення не оспорюється. Також підтверджується наявність постанови слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 24.03.2020 року, винесеної в ході досудового розслідування, про закриття кримінального провадження №0002019 від 17.08.2019 року у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення (а.п.148-150).

Матеріали кримінального провадження не містять інформації про скасування вказаної постанови, таких відомостей не надано і прокурором в ході апеляційного розгляду.

Отже, на момент постановлення Приморським районним судом м. Одеси ухвали від 13.08.2021 року, постанова слідчого ОСОБА_14 від 24.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0002019 від 17.08.2019 року у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення була чинною.
Доводи прокурора про те, що постановою слідчого ОСОБА_14 від 24.03.2020 року провадження закрито лише в частині правової кваліфікації за ч.1 ст.125 КК України, а в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходився обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.130 КК України, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки як було встановлено вищевказані кримінальні провадження №0002019 від 17.08.2019 року за ч.1 ст.125 КК України, за №0002310 від 12.09.2019 року за ч.2 ст.345-1 КК України, за №0002311 від 12.09.2019 року за ч.1 ст.130 КК України постановою прокурора від 16.09.2019 року були об`єднані в одне провадження, та їм присвоєно номер кримінального провадження 0002019.
Таким чином, на день винесення постанови слідчого ОСОБА_14 від 24.03.2020 року вказані кримінальні провадження вже були об`єднанні та стосувалися всього провадження в цілому. Відомостей про виділення кримінального провадження за ч.1 ст.130, та за ч.2 ст.345-1 КК України в окреме провадження в матеріалах відсутні.
Твердження прокурора про те, що суд першої інстанції неправомірно врахував лише резолютивну частину постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 24.03.2020 року, апеляційний суд визнає також безпідставними, оскільки постанова слідчого є процесуальним рішенням, яке має відповідати вимогам ч.5 ст.110 КПК, згідно яких резолютивна частина постанови повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення, тобто його кінцеві результати та висновки.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у разі встановлення невідповідності прийнятого слідчим процесуального рішення про закриття кримінального провадження, або певних недоліків вказаного процесуального рішення, прокурор мав право скасувати таку постанову, але вказана постанова слідчого є чинною, а з часу її винесення до часу постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції - 13.08.2021 року, минуло більше року.
В оскарженій ухвалі суд першої інстанції вірно врахував, що в постанові слідчого від 24.03.2020 року про закриття кримінального провадження, слідчий детально описав теж саме діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002019 від 17.08.2019 року за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.130 КК України.
Більш того, в резолютивній частині вказаної постанови слідчого від 24.03.2020 року, слідчий вказав про те, що він закриває кримінальне провадження №0002019 від 17.08.2019 року, тобто кримінальне провадження, із тим же номером, що надійшло до Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням ОСОБА_9 .
З урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про слушність доводів клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК, з огляду на те, що на час судового розгляду кримінального провадження №0002019 від 17.08.2019 року та розгляду клопотання захисника про закриття цього кримінального провадження існувала не скасована постанова слідчого ОСОБА_14 від 24.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0002019 на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК, за аналогічними обставинами справи.
Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Істотних порушень вимог КПК, які б слугували підставами для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на наведене, враховуючи положення ч.1 ст.404 КПК, оскільки апеляційна скарга прокурора не містить у собі доказів про існування підстав для скасування оскарженої ухвали, у апеляційного суду, з урахуванням положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК, відсутні підстави для скасування ухвали та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2021 року, якою кримінальне провадження №0002019 від 17.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.345-1, ч.1 ст.130 КК України, закрито на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4