Справа180/3065/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене 13 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Сусуман Магаданської області Російської федерації, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей та осіб з інвалідністю, не особа з інвалідністю, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

-28.03.2002 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.152, ч.2 ст.153, 70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців. Вирок набрав законної сили 21.05.2002 року;
-21.12.2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.3 ст.187, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-03.03.2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. Залік по ч.5 ст.72 КК України, з 24.05.2017 по 20.06.2017 рік, залік з 21.06.2017 по 13.03.2017 рік. По ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 28.12.2018 року вирок змінено в частині застосування заліку: залік по ч.5 ст.72 КК України з 24.05.2017-13.09.2017, з 03.03.2018-28.12.2018. Звільнений 30.09.2021 року з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області (№ 94) у зв`язку з відбуттям строку покарання,
обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2021 року, близько 20 години, ОСОБА_3 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час до його місця мешкання прийшов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та почав стукати по вхідним дверям вищевказаної квартири. ОСОБА_3 відчинив вхідні двері квартири та почав розмовляти з ОСОБА_4 , під час розмови в них виник конфлікт на грунті особистих неприязних відносин, після чого у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 у цей же день, тобто 12.11.2021 року близько 20 години, знаходячись на сходовому майданчику між п`ятим та четвертим поверхами під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, шляхом застосування власної фізичної сили, тримаючи у правій руці дерев`яну палицю, наніс чотири удари ОСОБА_4 в область тім`яної частини голови, від чого останній втратив рівновагу та впав на сходи.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 225-Е від 23.11.2021 року, тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран в області правого тім`яного бугра, в тім`яній області посередині, в області лівого тім`яного бугра, в потиличній області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні, на підставі п.2.3.5. правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року за № 6.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 із заявою, в якій беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник адвокат ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_4 також надав прокурору відповідну заяву про те, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

З урахуванням позиції обвинуваченого та потерпілого, прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому клопотав про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи те, що вимоги КПК України виконано, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає встановленою та доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та кваліфікує його дії як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, сім`ї не має, на утриманні малолітніх дітей не має, матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України, обтяжуює покарання, суд визнає рецидив злочинів.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.125 КК України, не пов`язане з матеріальним обтяженням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судово-медичної експертизи відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятьдесят) годин.

Речовий доказ, а саме дерев`яну палицю, довжиною близько 1 м, на одному кінці наявний слід злому, до якої прикріплено бірку з підписами учасників огляду, поміщену на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 0303, - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду, окрім оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1