Справа № 201/453/21
Провадження № 1-кп/201/520/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001879 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоолександрівка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого :

-25.01.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі зі звільненням від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим строком один рік;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

07.11.2020 року приблизно о 11-30 год, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, б.2, неподалік від супермаркету «Varus» побачив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus» 32 GB, чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та визначив його об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою звернення чужого майна на свою користь, взяв у ОСОБА_5 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus» 32 GB, чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 2591,20 грн. з сім-картою оператору «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, для здійснення телефонного дзвінку, заздалегідь не збираючись повертати вказаний мобільний телефон законному володільцю, після чого ОСОБА_3 вчиняючи злочин повторно, звернув переданий йому потерпілим мобільний телефон на свою користь і розпорядився ним на свій розсуд, тим самим спричинив матеріальний збиток потерпілому на суму 2591,20 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину і дав показання, які повністю підтверджують обставини, викладені в обвинувальному акті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінальних правопорушень;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого а також на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі зі звільненням від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим строком один рік, суд вважає за можливе визначити покарання із застуванням правил ч. 4 ст. 70 КК України згідно правового висновку викладеного у постанові від 23 вересня 2019 року Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду у справі № 199/1496/17.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням, в ході якого обвинувачений буде мати можливість виправитись без утримання в установі виконання покарань.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2021 року більш суворим покаранням призначеним цим вироком, визначивши до відбуття один рік позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ - мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus» 32 GB, чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи у розмірі 150 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1