Справа № 397/265/21
н/п : 1-кп/397/76/21
В И Р О К
Іменем України

27.09.2021. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.12.2020 за № 0000145 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Букварка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, який не одружений, працює в ТОВ «Юридична антирейдерська компанія Редут», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме: умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Так, 21.12.2020 приблизно о 18:55 год. ОСОБА_7 вийшла з під?їзду багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та йшла по вказаній вулиці.

Цього ж дня, приблизно о 19:00 год. ОСОБА_4 побачив ОСОБА_7 , яка проходила повз нього, унаслідок чого в останнього виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 з мотивів розповсюдження неправдивих чуток стосовно нього.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, на грунті довготривалих неприязних відносин, доводячи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , до кінця, підійшовши до неї, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівого плеча, один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока, один удар коліном лівої ноги в ділянку лівого стегна та один удар кулаком правої руки в ділянку голови зліва.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців у правій підочній ділянці, в ділянці лівого плеча в верхній третині по зовнішній боковій поверхні і на лівому стегні в нижній третині по передній поверхні, садна в ділянці лівого скронево-нижньощелепного суглоба, які утворилися від дії тупого предмету, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 111 від 29.12.2020, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що будь-яких відносин з потерпілою не має і не мав, лише знає її як особу. 21.12.2020 він потерпілу взагалі не бачив і у зв?язку з цим не мав фізичної можливості нанести їй будь-які тілесні ушкодження. У цей день у післяобідній час він перебував постійно вдома після роботи. Приблизно о 17.30 год. 18.00 год. до нього додому приїхав ОСОБА_10 , вони пили каву, спілкувалися і приблизно після 20.00 год. поїхали до центру смт. Олександрівки Кіровоградської області. Також, перебуваючи у нього вдома він з ОСОБА_10 спілкувалися з ОСОБА_11 .

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що 21.12.2020 вона прийшла до ОСОБА_12 приблизно о 18.00 год. Через годину, приблизно о 19.00 год. їй потрібно було вийти по своїм справам на вул. Незалежності України. Коли вона вийшла з під`їзду, йшла, говорила по телефону та почула як позаду неї хтось біжить. Вона вирішила обернутися, подивитися хто. Коли вона обернулася, зліва від неї стояв ОСОБА_4 і в той момент почав її бити без будь-яких пояснень та попереджень. Спочатку він її вдарив правим кулаком по лівому плечу, потім лівим кулаком під праве око, лівою ногою коліном по лівому стегну, правою рукою по голові зліва, де висок. В момент коли ОСОБА_4 її бив, на вулицю викидати сміття вийшла ОСОБА_12 та побачивши подію, почала кричати на нього що він робить і той втік. ОСОБА_12 привела її в квартиру, почала прикладати лід, викликала швидку та поліцію. Її відвезли до лікарні. На наступний день вона знову пішла в лікарню, а потім проходила курс лікування.

До цього часу ОСОБА_4 знала заочно, особисто не були знайомі. Але, починаючи з 24 березня 2020 року він погрожував їй по телефону нецензурною лайкою, фізичною розправою, говорив про якість SMS, які нібито вона пише, проте вона не розуміла за які SMS він взагалі говорив. Потім він перестрічав її посеред смт. Олександрівки, також погрожував, обзивав, розповсюджував неправдиві чутки її знайомим, рідним, її хлопцю, і взагалі тим, з якими він знав, що вона спілкується. У той же момент їй надходили різні SMS-повідомлення з погрозами, образами. Років 2 тому, вона ходила на стадіон, де він в той момент писав їй SMS з пропозицією випити кави, але кави вони з ним не пили.

У неї двоє неповнолітніх дітей і на даний час вона боїться обвинуваченого, а також виходити на вулицю коли стемніє, оскільки не впевнена, що їй знову нічого не зроблять.

Підтвердила, що подія відбулася на подвір`ї біля будинку ОСОБА_12 та, що тілесні ушкодження наніс їй саме ОСОБА_4 , який влітку погрожував їй особисто коли вона ходила по центру, і по телефону. Останній був одягнений в чорну куртку та штани.

Цивільний позов просила залишити без розгляду.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що 21.12.2020 приблизно о 19.00 год. ОСОБА_7 була в неї вдома. До останньої зателефонували і вона вийшла поговорити з ними. Через 5-10 хвилин вона вийшла виносити сміття та побачила як ОСОБА_4 б`є ОСОБА_7 . Кількість ударів вказати не може, бо коли вже вийшла він бив по голові, плечах. Це було по вул. Незалежності України в смт. Олександрівка, біля її багатоквартирного будинку, при виході з двору, інших осіб при цьому не було. Вона знаходилася за метрів 5 від них та почала кричати до ОСОБА_4 і останній втік. Впевнена, що був саме ОСОБА_4 , оскільки знала його та впізнала по обличчю. ОСОБА_4 можливо було розгледіти, так як її будинок знаходиться ближче до школи, а тому було освітлення від школи, а також від СТО. Вона після того підходила до ОСОБА_7 , бачила в якому вона стані. Вона завела останню в квартиру та побігла взяти щось холодне щоб прикласти.

Пояснила, що в телефонній розмові ОСОБА_4 , крім ОСОБА_7 , погрожував і їй. Конфлікт між ними був близько півроку. Одного разу чула особисто як ОСОБА_4 телефонував ОСОБА_7 та погрожував їй.

Також свідок зазначила, що має дві квартири одну в якій проживає та іншу для роботи. Вона завела ОСОБА_7 в робочу квартиру, а сама побігла до квартири в якій проживає та взяла з морозильної камери холодне. В цей час її дитина спитала що сталося, на що вона відповіла, що на ОСОБА_7 напали та побігла до останньої. За нею в квартиру зайшла донька та повідомила, що бачила якогось незнайомого біля під`їзду. Вони запитали як він виглядав та донька описала. Потім вони показали доньці фото і вона його впізнала, як особу, яка перебувала біля під?їзду.

Неповнолітня свідок ОСОБА_13 у присутності свого законного представника та психолога у судовому засіданні пояснила, що знає потерпілу, відносини дружні; обвинуваченого не знає, не має з ним ніяких відносин. 21.12.2020 приблизно о 19.00 год. вона поверталася додому з магазину та біля під`їзду зустріла незнайомого чоловіка якого раніше не бачила. Він був одягнений в чорну куртку. Під`їзд знаходиться в будинку по АДРЕСА_2 . Незнайомий чоловік, коли вона його зустріла, стояв майже в дверях під`їзду, бачила обличчя того чоловіка, він стояв боком по відношенню до неї. У судовому засіданні вказала на обвинуваченого як на чоловіка, який перебував біля під?їзду. Під`їзд освітлювався як знадвору, так і з середини.
Вона зайшла додому. Через хвилин 10 зайшла її мати взяти льоду та повідомила, що на ОСОБА_7 напали. Мати запитала її чи не бачила вона когось, на що вона їй відповіла, що бачила якогось чоловіка. Потім приїхала поліція. Коли вона прийшла додому мати з ОСОБА_7 були вдома, на зйомній квартирі де працюють. Вона спочатку зайшла до них, а потім пішла в свою квартиру. Квартири знаходяться в одному під`їзді. ОСОБА_7 виходила, а потім забігла назад з мамою. Це було хвилин через 15 після того як вона зайшла до квартири. Коли заходила вперше до матері та ОСОБА_7 не бачила на останній тілесних ушкоджень чи синців. Після нападу бачила ОСОБА_7 , вона мала ушкодження на руці.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що перебуває в дружніх стосунках з обвинуваченим. 21.12.2020 був разом з ОСОБА_4 , заїхав до нього після роботи, оскільки домовилися раніше покурити кальян. Дату запам`ятав, оскільки ОСОБА_4 в той день писав заяву на звільнення та прийняття на іншу роботу. Приїхав до нього приблизно о 18.00 год. Вони сиділи, розмовляли про роботу, про своє, курили кальян. ОСОБА_4 казав про звільнення та влаштування на іншу роботу. Приблизно о 20.00 год. вирішили проїхатися в центр. ОСОБА_4 зайшов в магазин «Файно» біля колишнього приміщення Приватбанку. Це було приблизно о 20.00 год. В магазині ОСОБА_4 скупився, ще проїхали по центру, подивилися, що людей не має та він запропонував ОСОБА_4 поїхати до нього. Потім поїхали до нього, попили чай, розмовляли та приблизно 21.00 год. 21:30 год. ОСОБА_4 пішов додому. Останній з 18.00 год. по 21.00 год. постійно перебував в його полі зору, ніде не відлучався. ОСОБА_4 без нього заходив лише в магазин на 3-5 хвилин. Він автомобілем стояв біля входу, бачив як той заходив та виходив.

Про потерпілу того дня з ОСОБА_4 не розмовляли, він не говорив, що необхідно зустрітися. Не пам`ятає щоб ОСОБА_4 при ньому погрожував ОСОБА_7 .

Також свідок зазначив, що того дня він пішов з роботи о 17.00 год. Коли приїхав до ОСОБА_4 , його бачила мати останнього; перебували вдома у останнього по АДРЕСА_1 , а також у нього. Спільне їх перебування може підтвердити лише мати ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим є сусідами; потерпілу знає, відносин не має ніяких. 21.12.2020 після 17.00 год., коли вже темніло, йому додому привезли дрова і він займався біля гаражу дровами, у зв?язку з цим і запам?ятав дату. Приблизно о 17.30 год. почув як під`їхала машина, гадав, що приїхали перевіряти його, оскільки перебував під домашнім арештом. З машини вийшов ОСОБА_4 , підійшов до сітки, вони постояли, поспілкувалися хвилин 10. Потім ОСОБА_4 з товаришем пішли до будинку, а він працював далі. Він працював до 21.00 год. ОСОБА_4 з товаришем поїхали раніше, приблизно о 20.30 год. Він не бачив щоб вони виходили, лише почув як машина завелась. Машина увесь час стояла, але де вони в цей час були, він чув, що вони балакали, але їх не бачив. Зазначив, що з 17:30 год. до 20:30 год. вони знаходилися в домоволодінні, але він їх постійно не бачив. Стверджувати, що бачив їх о 19.00 год. не може, але впевнений, що з 17:30 год. до 20:30 год. вони постійно були вдома. Від його будинку йти 5-7 хвилин до вул. Незалежності України, а саме до п`ятиповерхівки.

Вина обвинуваченого підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними рапорту ст. інспектора чергового Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 від 21.12.2020, згідно яких вказаної дати отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 5451 від 21.12.2020 про нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 (а.к.п. 3);

-даними заяви ОСОБА_7 від 21.12.2020, згідно яких остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який 21.12.2020 о 19:04 год. напав на неї та наніс їй тілесні ушкодження синці та ушиби в АДРЕСА_2 (а.к.п. 4);

-даними висновку експерта № 111 від 29.12.2020, згідно яких при судово-медичній експертизі у ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців в правій підочній ділянці, в ділянці лівого плеча в верхній третині по зовнішній боковій поверхні і на лівому стегні в нижній третині по передній поверхні, садна в ділянці лівого скронево-нижньощелепного суглобу, які утворилися від дії тупого (их) предметів. Вище вказані тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; можуть відповідати часу вказаному в обставинах справи; утворилися від не менш 4-ох травматичних дій тупого (их) предмету (ів). Судово-медичних даних, які б вказували на утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 при падінні з положення стоячи на плоскість немає (а.к.п. 17-18);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.03.2021 з фототаблицями до нього за участю потерпілої ОСОБА_7 , згідно яких остання розказала та показала яким чином їй були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а саме, що 21.12.2020 приблизно о 18:55 год. вона йшла від багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 19.00 год. 21.12.2020 вона почула, що хтось зліва від неї швидко наближається, у зв`язку з чим вона повернулася на ліво. В той момент вона побачила знайомого ОСОБА_4 , який був агресивно налаштований стосовно неї. Внаслідок чого ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин до неї наніс їй один удар кулаком правої руки в ділянку лівого плеча, один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока, один удар коліном лівої ноги в ділянку лівого стегна та один удар кулаком правої руки в ділянку голови зліва (в область виска). В неї на тілі тілесних ушкоджень не було до моменту як її побив ОСОБА_4 (а.к.п. 19-25);

-даними висновку експерта № 10 від 30.03.2021, згідно яких на підставі судово-медичної експертизи, протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 від 11.03.2021, експерт прийшов до висновку що локалізація і механізм утворення тілесних ушкоджень, які мали місце на тілі ОСОБА_7 , не протиречать механізму їх утворення, на які вказує потерпіла ОСОБА_7 в протоколі слідчого експерименту від 11.03.2020 (а.к.п. 28-29).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази, а саме: показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висновок експерта № 111 від 29.12.2020, протокол слідчого експерименту від 11.03.2021 за участю потерпілої ОСОБА_7 , висновок експерта № 10 від 30.03.2021 взаємопов?язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, що підлягають доказуванню, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов?язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

Зокрема, оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_7 , надані останньою в судовому засіданні, суд враховує, що показання потерпілої про подію, що з нею трапилася, а саме її побиття обвинуваченим ОСОБА_4 є чіткими, логічними, послідовними та узгодженими з показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та матеріалами кримінального провадження.
За змістом кримінально-процесуального закону до предмета показань свідка належать обставини, що мають пряме чи опосередковане відношення до події кримінального правопорушення, форми вини, наслідків кримінального правопорушення, даних, що належать до показань інших свідків, експертів, їх висновків, понятих і інших учасників процесу, відомості про факти, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та взаємовідносини свідка з ними і з потерпілим.
Суд вважає, що показання, надані свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є логічними, послідовними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, встановленими судом, а також узгоджуються між собою та з показаннями потерпілої ОСОБА_7 .
Так, свідкок ОСОБА_13 підтвердила, що того дня 21.12.2020 бачила як ОСОБА_16 перебував біля під`їзду будинку де трапилася подія, а свідок ОСОБА_12 бачила як останній наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .
Будь-яких обставин, які б ставили під сумнів показання зазначених свідків та потерпілої ОСОБА_7 або наявності у них підстав обмовити обвинуваченого, заінтересованості у притягненні обвинуваченого до кримінальної відповідальності, - судом не встановлено.
Стороною захисту суду надано розпечатки фотокарток на яких потерпіла начебто відпочиває в одній компанії з прокурором ОСОБА_5 .
Проте, дані фотокартки не слугують в якості доказів в даному кримінальному провадженні та не підтверджують винуватість або невинуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, оскільки не стосуються обставин кримінального правопорушення та не містять інших ознак доказів, які передбачені ст. 84 КПК України. Також, з фотокарток не можливо встановити з якого інтернет ресурсу вони розпечатані та коли, коли були зроблені дані фото, де та за яких обставин (чи це був відпочинок, чи ділова зустріч), а також, що між потерпілою та прокурором дійсно існують дружні відносини.
Крім того, з вищевказаної підстави (між прокурором ОСОБА_5 та потерпілою існують дружні відносини), а також з підстави того, що свідок ОСОБА_12 та інспектор дізнання Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_17 , який приймав участь під час досудового розслідування, можливо є родичами між собою, захисник просив визнати недопустимими доказами матеріали кримінального провадження, тобто письмові докази.
Проте, будь-яких обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов?язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, тобто клопотання захисника є безпідставним.

Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки такі показання спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , безпосередньо допитаних у судовому засіданні, а також потерпілої ОСОБА_7 .
Крім того, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є не послідовними та не узгодженими між собою та з показаннями самого обвинуваченого.
Так, свідок ОСОБА_10 пояснив, що 21.12.2020 він приїхав до ОСОБА_4 приблизно о 18.00 год., а поїхали від нього приблизно о 20.00 год. Такі самі покази надав і обвинувачений ОСОБА_4 . У свою чергу свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що ОСОБА_4 разом з товаришем приїхали приблизно о 17.30 год., а поїхали приблизно о 20.30 год. Тобто, свідок ОСОБА_11 суду вказав на інший час і на те, що ОСОБА_4 разом з товаришем приїхали разом, хоча останні суду пояснили протилежне.
Також, свідок ОСОБА_10 стверджував суду, що ОСОБА_4 з 18.00 год. і приблизно до 21.00 год.-21.30 год. перебував постійно в полі його зору і спільне їх перебування може підтвердити лише мати ОСОБА_4 . Разом з тим, свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що ОСОБА_4 додому приїхав з товаришем, якого він бачив і спілкувався наодинці з ОСОБА_4 приблизно хвилин 10. У свою чергу обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що вони спілкувалися втрьох (він і свідки). Отже, показання свідків та обвинуваченого суперечать один одному, тобто свідок ОСОБА_10 не підтвердив суду те, що в той день їх бачив свідок ОСОБА_11 , а не тільки мати обвинуваченого, і про те, що вони з ОСОБА_4 спілкувалися з ОСОБА_11 .

Окрім того, оцінюючи показання свідка ОСОБА_11 , які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання, суд зазначає, що показання даного свідка жодним чином не спростовують показання потерпілої та свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , так як свідок не підтвердив того, що саме 21.12.2020 о 19.00 год. (коли відбулася подія) він особисто бачив обвинуваченого за місцем свого проживання і останній зі своїм товаришем перебували в полі його зору в цей час.
У зв?язку з вищевикладеним, суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не завдавав потерпілій тілесних ушкоджень, оскільки, крім його показань, вони будь-якими іншими належними доказами не підтверджені, та є на думку суду, способом захисту останнього від пред?явленого обвинувачення задля можливості уникнення відповідальності за вчинене ним суспільно-небезпечне діяння.
Відомостей про те, що виявлені у потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли бути нею отримані у будь-якому іншому місці, у будь-яких інший час, за будь-яких інших обставин, які б мали суттєве значення, внаслідок діянь будь-якої іншої особи, ніж це передбачено обвинуваченням, суду не надано.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об?єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст. 85, 94 КПК України, вказані вище всі докази сторони обвинувачення в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з?ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 умисно нанесено потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

Такий висновок судом зроблений поза розумним сумнівом.

А отже, враховуючи зазначене вище, вина обвинуваченого ОСОБА_16 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесено до категорії кримінальних проступків.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді виправних робіт в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 125 КК України. Суд не вбачає підстав для призначення найменшого виду покарання штрафу, враховуючи позицію обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення та думку потерпілої, а також у виді громадських робіт, оскільки обвинувачений офіційно працює.

У даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_16 заявлено цивільний позов з вимогами про стягнення матеріальної та моральної шкоди (а.с.п. 32-38).
Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_7 надала заяву про залишення її позову без розгляду, тому вищевказаний позов необхідно залишити без розгляду.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік з відрахуванням із суми заробітку ОСОБА_4 в дохід держави двадцяти відсотків.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Судове рішення станом на «___»_________20__ року набрало законної сили.

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи №397/265/21.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ______________________ ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»_____________20___ року.