27.01.2022
Справа №642/8817/21
Провадження № 1-кс/642/353/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на повідомлення про підозру від 22.11.2021 року у кримінальному проваджені №0000426 від 26.06.2021 року,
встановив:

24.01.2022 року до Ленінського районного суду м. Харків надійшла скарга захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на повідомлення про підозру від 22.11.2021 року у кримінальному проваджені №0000426 від 26.06.2021 року, яке було вручено 22.11.2022 року.
В обґрунтування скарги зазначив, що 22.11.2021 року ОСОБА_4 повідомили про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища. Згідно повідомлення, в якому зазначено, що ОСОБА_4 пропонував лейтенанту поліції ОСОБА_5 домовитись та отримати від нього неправомірну вигоду за не складання відносно нього, як водія, адміністративних матеріалів, на що отримав відмову від співробітника поліції, про що ОСОБА_5 повідомив про незаконні дії ОСОБА_4 на лінію диспетчерського центру «102», викликавши на місце слідчо-оперативну групу ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, у зв`язку з чим дії ОСОБА_4 треба кваліфікувати як замах на вчинення злочину. Крім того, ОСОБА_4 не було допитано, що вважається порушенням його права на надання пояснень задля більш обґрунтованого дослідження обставин справи. Допит підозрюваного ОСОБА_4 мав бути проведений на стадії досудового розслідування задля дотримання його права на надання пояснень і показань, а також для більш всебічного дослідження обставин справи.
У зв`язку з чим, захисник просив скасувати повідомлення ОСОБА_4 про підозру від 22.11.2021 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000426 від 26.06.2021 року,
В судовому засіданні захисник підтримав подану скаргу з викладених у ній підстав та просив її задовольнити, наголосивши на необґрунтованості підозри, яка не підтверджена достатніми доказами.
Прокурор заперечив проти задоволення скарги, вважаючи її безпідставною, при цьому зазначив про обґрунтованість врученої ОСОБА_4 підозри, в основу складення якої була покладена сукупність зібраних доказів.
Вислухавши представника скаржника, прокурора, вивчивши скаргу та додані матеріали, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.
Правові підстави для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення визначені ч. 1 ст. 276 КПК України, згідно з якою повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, визначеному статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому, повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності в органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.
Із системного аналізу правової позиції ЄСПЛ (справа «Ферарі-Браво проти Італії») щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, вбачається, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особі про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.
В судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000426 від 26.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за фактом пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.
За результатами проведеного досудового розслідування 22.11.2021 слідчим за погодженням з прокурором було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Зміст повідомлення ОСОБА_4 про підозру відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України та містить відомості, які повинні бути зазначені у цьому повідомленні, зокрема, прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи, яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Сторонами підтверджено, що письмове повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_4 , тобто в день його складення, що відповідає вимогам ст. 278 КПК України.
Підозра це процесуальне рішення прокурора або слідчого за погодженням із прокурором, яке приймається на стадії досудового провадження та ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, яке засноване на припущенні про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення та сформоване на неостаточних результатах розслідування.

Частиною четвертою статті 278 КПК України передбачено, що дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, у вчиненні якого підозрюється особа, невідкладно вносяться уповноваженою особою (слідчим, прокурором) до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підозрюваним відповідно до норм КПК України є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Підстави, які характеризують обґрунтованість підозри

КПК України визначає чотири підстави, які характеризують обґрунтованість підозри:

1) повідомлення про підозру, складене письмово та вручене особі, яка після вручення набуває статусу підозрюваного, з обов`язковим посиланням на докази вчинення зазначеною особою кримінального правопорушення;

2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують учинення особою кримінального правопорушення;

3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення;

4) оцінювання судом доказів учинення особою кримінального правопорушення.

З оскаржуваного повідомлення про підозру вбачається, що підставою для його складення стали результати проведеного досудового розслідування та отримані стороною обвинувачення на момент його складення докази, слідчий, керуючись внутрішнім переконанням, прийшов до висновку про наявність підстав для повідомлення ОСОБА_4 підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 369 КК України.
При цьому необхідно зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи за вчинення кримінального правопорушення, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Таким чином, надання слідчим суддею оцінки доказам, на яких ґрунтується підозра, можливе лише в межах перевірки їх достатності для повідомлення особі про підозру. Слідчий суддя не може завчасно вирішувати питання про їх допустимість та достовірність, обґрунтованість чи безпідставність в контексті вирішення питання про доведеність винуватості певної особи у вчиненні кримінального правопорушення та наявності в її діях ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки ці питання можуть бути вирішені лише під час розгляду судом кримінального провадження по суті. При цьому, докази, на яких ґрунтується підозра, повинні бути отримані органом досудового розслідування в порядку та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, та містити відомості, які могли б переконати стороннього спостерігача в тому, що ця особа має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.
Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Згідно зі статтями 276-278 КПК України при розгляді скарги на рішення слідчого повідомлення про підозру, слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.
При цьому, при розгляді скарги слідчим суддею встановлено, що зазначене повідомлення про підозру ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 277 КПК України, також стороною обвинувачення дотримано процедуру повідомлення про підозру, передбачену главою 22 КПК України. Крім того, зі змісту оскаржуваного повідомлення про підозру вбачається, що докази, на підставі яких була складена підозра, були отримані в передбаченому КПК України порядку.
Посилання представника скаржника на тому, що у вказаному повідомленні про підозру на те, що дії підозрюваного невірно кваліфіковані згідно чинного законодавства не може бути свідченням про безпідставність та необґрунтованість складеної підозри 22.11.2021, оскільки, по-перше, на момент складення та вручення вказаної підозри сторона обвинувачення оперувала доказами, отриманими на момент складення підозри. По-друге, у випадку встановлення в ході досудового розслідування, обставин, які виключають обґрунтованість підозри особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення або вимагають змінити раніше вручену підозру, сторона обвинувачення відповідно до ст. 279 КПК України вправі змінити раніше вручену підозру, або прийняти інше рішення, в тому числі за ініціативою сторони захисту, за наслідками проведеного досудового розслідування та аналізу зібраних доказів.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, суд виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994р., де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
З огляду на викладене, є безпідставними доводи сторони захисту в частині необґрунтованості підозри, який вказує на причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки такі доводи зводяться фактично до з`ясування питань, що стосуються доведеності вини особи або спростування пред`явленого їй обсягу обвинувачення, що на даній стадії процесу не може бути встановлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Таким чином, оскільки при розгляді скарги було встановлено, що визначена кримінально-процесуальним законодавством процедура повідомлення особі про підозру була дотримана, на момент її складення сторона обвинувачення оперувала отриманим на той час доказами, які покладені в основу обґрунтованості підозри, тому зазначені обставини вказують на необґрунтованість скарги та необхідність відмови в її задоволенні.
Керуючись статтями 303-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на повідомлення про підозру від 22.11.2021 року у кримінальному проваджені №0000426 від 26.06.2021 року - відмовити.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя - ОСОБА_1