Справа № 302/1320/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 , прокурорки ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11кп/4806/210/20 за зміненою апеляційною скаргою прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19. 11. 2018.

Цією ухвалою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючу, не судиму, обвинувачену у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито.

Речовий доказ - особову справу ОСОБА_8 , яка зберігається в матеріалах досудового розслідування ухвалено повернути в управління соціального захисту населення Міжгірської РДА за відповідною заявою.

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 15. 01. 2018, перебуваючи в приміщенні УСЗН Міжгірської РДА за адресою в смт. Міжгір`я, вул. Шевченка, 86, знаючи, що з липня місяця 2017 року вона проживала спільно сім`єю, але не перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку АДРЕСА_1 , вели з останнім спільний побут, спільно виховували дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи з єдиним прямим умислом на заволодіння чужим майном у виді грошових коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, умисно внесла неправдиву інформацію в офіційні документи. Зокрема, ОСОБА_8 не повідомила працівника УПтСЗН Міжгірської РДА про фактичний склад її сім`ї, тобто, до нього не включила ОСОБА_9 як члена її сім`ї, з яким на той час проживала у вищевказаному будинку та вела з останнім спільне господарство, мала спільний побут і спільно виховували дітей та власноручно заповнюючи декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22. 07. 2003, умисно підробила її, де у розділі № 1 пункті № 3 (члени сім`ї або дружина, чоловік) не вписала ОСОБА_9 як члена сім`ї та у розділі № 2 (доходи членів сім`ї), не вписала його доходи за період з 01. 07. 2017 по 01. 01. 2018, хоча під час

-2-

заповнення заяви від 15. 01. 2018 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21. 04. 2015, була попереджена, що у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї їй буде відмовлено у призначенні соціальної допомоги чи таку буде припинено. Тому, ОСОБА_8 підробила декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» з метою подальшого використання та на підставі якої їй було призначено соціальну допомогу «малозабезпеченим сім`ям». Таким чином ОСОБА_8 , умисно подала вказані документи працівнику даного управління для призначення їй соціальної допомоги «малозабезпеченим сім`ям», яку їй було призначено та виплачено грошові кошти в сумі 10 809,72 грн. і якими остання розпорядилась на власний розсуд для свого збагачення, хоча у відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» не мала право на такий вид державної допомоги взагалі, так як проживала з працездатним членом сім`ї ОСОБА_9 , який на той час ніде не працював. Унаслідок цих протиправних дій, ОСОБА_8 заволоділа державними коштами на суму 10 809,72 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинила кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

Суд першої інстанції ухвалу вмотивував тим, що ОСОБА_8 вчинила злочини вперше, вони є невеликої тяжкості і не є корупційними, повністю визнала вину, щиро розкаялася до судового розгляду, а саме до пред`явлення їй обвинувачення 22. 10. 2018, повністю відшкодувала завдані нею збитки, сплативши 10 809 грн. на відповідний рахунок державної установи.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі, оскільки посилання суду в ухвалі на можливість застосування ст. 45 КК України є неправильним та необґрунтованим. Обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кілька різних кримінальних правопорушень, не об`єднаних єдиною дією та єдиним умислом, що виключає факт вчинення злочину вперше та не утворює ідеальну сукупність злочинів, при якій можливе застосування ст. 45 КК України.

04. 10. 2021 начальник Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав зміни до раніше поданої ним апеляційної скарги де просить змінити ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19. 11. 2018 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. ч. 1, 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Зазначає, що ОСОБА_8 вину у вчиненому визнала, щиро розкаялась, а кримінальні проступки вчинила - 15. 01. 2018, тобто строки притягнення її до кримінальної відповідальності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України на час апеляційного розгляду сплили, таким чином, відсутні підстави для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності обвинуваченої ОСОБА_12 , неявка якої з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що обвинувачена належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від неї не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження на інший термін та відомості про поважність причин її неявки.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, промову прокурори ОСОБА_5 , яка підтримала змінену апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

-3-

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19. 11. 2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26. 02. 2019 у справі № 309/1201/15-к).

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_8 вчинила нетяжкі злочини передбачені ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України - 15. 01. 2018. Тобто, на день розгляду апеляційної скарги минуло понад три роки з дня вчинення ОСОБА_8 вказаних кримінальних правопорушень. Протягом цього строку остання не вчинила нового кримінального правопорушення та не ухилялась від слідства або суду, а тому строки давності закінчились.

За змістом ст. ст. 284 - 288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

-4-

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08. 11. 2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч. ч. 1 - 3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне змінену апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинувачену ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо неї, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

змінену апеляційну скаргу прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19. 11. 2018 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої за ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_8 , обвинувачену за ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо неї закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді