Справа № 333/7474/21
Провадження 1-кс/333/910/21
УХВАЛА
Іменем України

05 листопада 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 01.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04.11.2021 слідча СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя про арешт майна.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що слідчим відділом ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000019 від 01.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
В ході проведення досудового слідства отримано інформацію щодо діяльності з ознаками вчинення кримінального правопорушення з боку службових осіб ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області (далі ГУ Держгеокадастру), спрямованої на протиправне відчуження земельних ділянок комунальної форми власності.
Зокрема, отримано дані про те, що посадові особи ГУ Держгеокадастру, на позаконкурсній основі, передали в оренду приватній особі ОСОБА_4 терміном на 30 років земельні ділянки загальною площею 999,0943 га для ведення городництва, які зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме манно, на території Запорізької області.
Так наказом ГУ Держгеокадастру від 28.01.2021 № 45-ОТГ ОСОБА_4 передано в оренду терміном на 30 років земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:054:0004, :01:027:0002, :03:025:0003, які розташовані на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, , та, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на праві комунальної власності належать вказаній громаді.
Відповідно до листа заступника голови Запорізької обласної ради ОСОБА_7 встановлено, що, Запорізька обласна рада отримала звернення від голів об`єднаних територіальних громад Бердянського, Василівського, Запорізького, Мелітопольського та Пологівського районів області з інформацією про передачу значної кількості земельних ділянок сільськогосподарського призначення на територіях цих об`єднаних територіальних громад трьом громадянкам, у тому числі ОСОБА_4 на підставі укладених ГУ Держгеокадастру, у період часу з грудня 2020 року по лютий 2021 року, довгострокових договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення в загальній кількості близько 2500 гр. В період часу з 01 по 05 лютого 2021 року здійснено державну реєстрацію речових прав на вказані земельні ділянки, а саме строкове платне користування земельною ділянкою для ведення городництва за громад трьом громадянкам, у тому числі ОСОБА_4 , відомості відображено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Одночасно з цим у своїх зверненнях голови вказаних об`єднаних територіальних громад повідомляють, що всупереч діючого Земельного законодавства України, погодження меж, вказаних земельних ділянок суміжними власниками та землекористувачами, а також відповідними територіальними громадами не надавалось. Таким чином вбачається, що посадові особи ГУ Держгеокадастру в період передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність, діючи в супереч інтересам держави порушили встановлений діючим Земельним законодавством України порядок підготовки та затвердження земельної документації та неправомірно внесли відомості про погодження меж земельних ділянок з суміжними власниками та землекористувачами до земельної документації, в результаті чого на трьох громадянок, у тому числі ОСОБА_4 було оформлено право довгострокової оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення в загальній кількості близько 2500 га.
Окрім того, підставами для укладання договорів оренди між ОСОБА_4 та ГУ Держгеокадастру стала затверджена технічна документація із землеустрою щодо відведення земельних ділянок наказами ГУ Держгеокадастру, що були видані з порушенням вимог п.п. 4 п.1 Постанови КМУ №1113 від 16.11.2020, а саме: видані після 15.12.2020.
16 листопада 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин».
Цією постановою Держгеокадастру доручено прискорити проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності та забезпечити передачу з 17 листопада 2020 року земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.
Також, Держгеокадастр має забезпечити передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15 грудня 2020 року документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.
Зазначені дії посадових осіб ГУ Держгеокадастру надали можливість для протиправного виводу комунальних земель та набуття права користування вказаними земельними ділянками без проведення відповідних земельних торгів, передбачених ст. 134 ЗК України, що спричинило збитки інтересам органів місцевого самоврядування в сфері землекористування на суму приблизно 30 млн. грн.
Крім того з відкритих джерел інформації з`ясовано що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (інн НОМЕР_1 ) є фізичною особою підприємцем (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 13.02.2020 з основним видом діяльності надання послуг перукарнями та салонами краси, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Та, як вбачається, не має жодного відношення до використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення.
В даному випадку земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:054:0004, :01:027:0002, :03:025:0003, які розташовані на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, , та, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на праві комунальної власності належать вказаній громаді, є речовими доказами, оскільки були об`єктами кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом із порушенням вимог чинного законодавства України.
На підставі постанови від 08.07.2021 старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 вказані земельні ділянки, які перебувають на праві оренди та на праві приватної власності у ОСОБА_4 визнані речовими доказом, оскільки були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідча підтримала клопотання, просила його задовольнити з підстав наведених у ньому.
Адвокат ОСОБА_5 , яка представляє інтереси ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.
Представник Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не викликалися..
Заслухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 01.03.201 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (кримінальне провадження №0000019).
Частиною другою ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000019 від 01.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України..

Звертаючись до суду з даним клопотанням, слідчий зазначає, що враховуючи те, що в діях службових осіб ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, існує обґрунтована необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на земельні ділянки, за кадастровими номерами, :01:054:0004, :01:027:0002, :03:025:0003, які розташовані на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, .

В той же час, клопотання слідчого про арешт майна не містить належних доказів які вказують на необхідності накладення арешту на вищевказані земельні ділянки.

Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 та ч. 6 ст. 170 КПК України, можливість арешту майна для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбачена лише стосовно майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також стосовно майна юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

В клопотанні відсутні відомості та докази про те, що земельні ділянки належать особам, зазначеним у ч. 6 ст. 170 КПК України.

Згідно наданих матеріалів клопотання, а також витягу із кримінального провадження №0000019 від 01.03.2021 року, в даному провадженні підозра жодній особі не пред`являлася.

Стороною обвинувачення та іншими державними органами не ставиться під сумнів факт добросовісного набуття громадянкою ОСОБА_4 зазначених у клопотанні земельних ділянок. Питання про позбавлення ОСОБА_4 права користуванняна це майно не порушується.

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 28.01.2021 року за №45-ОТГ, ОСОБА_4 та відповідно договорів оренди передаються в оренду земельні ділянки за кадастровими номерами :01:054:0004, :01:027:0002, :03:025:0003, строком на 30 років.

При цьому, вищезазначений договір оренди землі, в установленому законом порядку не розірвано.

На даний час, згідно пояснень учасників кримінального провадження, вищезазначений договір оренди є дійсним. Право власності на земельні ділянки, ОСОБА_4 не змінювалося та не порушувалося.

Згідно статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворювані ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності, вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частина перша статті 169 ЦК України передбачає право територіальних громад діяти у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відноси; територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права або обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції встановленої законом.

Слідчий суддя зауважує, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Окрім того, відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Разом із тим, у клопотанні слідчого відсутні відомості про вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, внаслідок чого слідчий суддя позбавлений можливості визначити її співмірність до розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, і як наслідок, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, в клопотанні слідчого фактично не з`ясовано і вартість нанесеної шкоди. Згідно п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Вищевказані обставини є істотними та належить враховувати при вирішенні питання про арешт майна в силу вимог ч. 2 ст. 173 КПК України.

Отже, не надано доказів, які відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, дають підстави для застосування подальшого арешту майна.

Крім того, за змістом ч. 2 ст. 64-2 КПК України, із клопотанням про арешт майна, щодо майна третьої особи, звертається до суду прокурор.

Тобто, із клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить третій особі, може звернутися до суду прокурор. Однак, як зазначено вище, із вказаним клопотанням про арешт майна звернулася до слідчого судді слідча СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, задоволенню не підлягає, оскільки між сторонами існують цивільно-правові відносини, тому на даний час відсутні обґрунтовані підстави для арешту на вказане у клопотанні майно.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 01.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05.11.2021.

Повний текст ухвали виготовлений 08.11.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1