Справа № 446/336/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2022 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 03.02.2022 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Червоне Зельвенського району, Гродненської області, Республіка Білорусь, проживаючої без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимої востаннє 18.10.2021 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області, за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ВСТАНОВИВ:
вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.10.2021 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
23.11.2021 до Львівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшов на виконання вищевказаний вирок суду та цього ж дня ОСОБА_4 поставлена на облік в уповноваженому органі з питань пробації.
04.01.2022 року ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування, встановленого вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.10.2021, покарання у виді громадських робіт. Після чого попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України та вручено направлення до КП «Кам`янкаводоканал», для відпрацювання 100 (сто) годин громадських робіт, відповідно до якого, початок терміну відбуття покарання у виді громадських робіт встановлено з 05.01.2022 року.
05.01.2022 на підставі наказу по КП «Кам`янкаводоканал», ОСОБА_4 прийнята для відбування громадських робіт, де під особистий підпис ознайомлена із графіком відбування громадських робіт.
Однак, засуджена ОСОБА_4 відпрацювавши у січні 2022 року лише 32 години громадських робіт, у порушення вимог ст.ст. 9, 37, ч. 3 ст. 40 КВК України, без поважних причин, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, свідомо з 18.01.2022 на подальше відпрацювання годин громадських робіт не прибула, та громадські роботи не відпрацювала.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженим від відбування громадських робіт.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю та пояснила, що дійсно покарання відбула не повністю, а саме з 18.01.2022 на відпрацювання годин громадських робіт не прибувала без поважних причин. В даний час жаліє про вчинене, щиро розкаялася та просила її суворо не карати.
Судом з`ясовано, що обвинувачена у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого її обвинувачення, сумнівів у добровільності її позиції немає. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.
В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого її проступку ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самої обвинуваченої яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведена.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 при виборі останній заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченої суд бере до уваги, що вона раніше судима, судимість не погашена, неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштована, одружена, має на утриманні одну неповнолітню дитину (віком 13 років).
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи те, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила нове кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання, призначеного вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.10.2021 у виді 100 годин громадських робіт, тому вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченій застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України, визначивши покарання за сукупністю вироків, та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за поставленим вироком від 18.10.2021 року за правилами складення покарань, передбачених в ст. 72 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
На підставі ст. 71,72 КК України до обраного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.10.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) місяця 5 (п`ять) днів арешту.
Строк відбування покарання засудженої ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1