Справа № 331/5832/21
Провадження № 1-кс/331/1847/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000840 від 12.10.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта вища, обіймає посаду менеджера з адміністративної діяльності у ТОВ «Афродита 2000», сімейний стан - не заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 07 травня 2021 року в денний час, ОСОБА_8 , маючи намір пройти навчання з метою подальшого отримання прав керування транспортними засобами, подала документи до ТОВ «Автошкола Антарес», що розташована за адресою: м. Запоріжжя вул. Шкільна, буд. 13.
У період з 26.06.2021 року по 21.08.2021 року, ОСОБА_8 пройшла підготовку для отримання права на керування транспортними засобами категорії «В», за результатами якої було складено свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водія та 21.08.2021 року було передано до Територіального сервісного центру МВС № 2342, розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Оріхівське шосе, буд. 7-а.
Під час підготовки у вказаній автомобільній школі, ОСОБА_8 було проінформовано, що у разі нездачі практичного іспиту у Територіальному сервісному центрі, вона може звернутись за допомогою щодо успішної здачі практичного іспиту до ОСОБА_4 .
02.09.2021 року ОСОБА_8 успішно здала іспити із знання Правил дорожнього руху та була допущена до здачі практичного іспиту.
В цей же час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_8 грошових коштів за вплив на осіб уповноважених на виконання функцій держави, а саме посадових осіб Територіального сервісного центру МВС № 2342, з метою сприяння ними у вирішені питання щодо успішного складання ОСОБА_8 іспиту на керування транспортними засобами.
Так, 14.09.2021 року та 23.09.2021 року, ОСОБА_8 у Територіальному сервісному центрі МВС № 2342 намагалась здати практичні іспити, однак особою, яка приймала іспити, були штучно створені умови, за яких ОСОБА_8 нібито допустилась помилок та відповідно іспити нею було не складено.
05.10.2021 року ОСОБА_8 вимушена була звернутись до ОСОБА_4 , яка нібито є адміністратором автомобільної школи «Антарес».
05.10.2021 року ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи в приміщенні автомобільної школи «Антарес», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 13, повідомила ОСОБА_8 , що у разі передачі їй грошових коштів у сумі 6000 гривень, вона вплине на посадових осіб Територіального сервісного центру МВС № 2342, з метою сприяння у вирішені питання щодо успішного складання ОСОБА_8 іспиту на керування транспортними засобами.
Таким чином, ОСОБА_4 , з метою вимагання неправомірної вигоди, достовірно знаючи, що у разі не складання практичних іспитів, ОСОБА_8 звернеться до неї за допомогою, штучно створила перешкоди, за яких остання двічі не склала практичні іспити у Територіальному сервісному центрі МВС.
Після цього, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_8 , якщо вона згодна на умови, то потрібно надати одразу грошові кошти в розмірі 6000 гривень.
26.10.2021 року, під час розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , остання повідомила, що згодна на вимогу ОСОБА_4 щодо передачі 6000 гривень для успішної здачі практичного іспиту. В свою чергу, ОСОБА_4 повідомила, що у разі отримання нею вказаної суми грошових коштів, то цього ж дня можливо успішно здати практичний іспит у Територіальному сервісному центрі МВС.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 26.10.2021 року приблизно о 12 годині 17 хвилин, перебуваючи в приміщенні вказаної автомобільної школи, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 13, умисно одержала від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 6000 гривень, в якості неправомірної вигоди за вплив на посадових осіб Територіального сервісного центру МВС № 2342, які відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначені як особи, уповноважені на виконання функцій держави, з метою сприяння ними у вирішені питання щодо успішного складання ОСОБА_8 іспиту на керування транспортними засобами, що відповідно до Положення про територіальний сервісний центр МВС затвердженого Наказом МВС України № 1646 від 29.12.2015 року, віднесено до основних функцій ТСЦ МВС.
Органом досудового розслідування встановлено достатню кількість доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні.
Під час проведення досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може, усвідомлюючи не відворотність покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
27 жовтня 2021 року ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
28 жовтня 2021 року о 12 годині 50 хвилин підозрюваній ОСОБА_4 та її захисникам вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.
На підставі викладених обставин, слідчий просить слідчого суддю обрати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.
Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Захисники підозрюваної адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили відмовити в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор, нічим не підтверджені та базуються на припущеннях, підозра необґрунтована. Тяжкість можливого призначення покарання не може бути єдиною підставою для застосування найсуворішого запропонованого запобіжного заходу. В клопотанні не зазначено на яких свідків може впливати підозрювана та яким чином. ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, а саме, постійне місце роботи та проживання, батьків, не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, не має наміру переховуватись від суду або вчиняти інші кримінальні правопорушення. Разом з тим, звернули увагу на те, що прокурором не зазначено, чому інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.Просили застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло у нічний час доби, який буде достатнім для виконання останньою процесуальних обов`язків.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію своїх захисників, в задоволенні клопотання слідчого просила відмовити.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, приймає до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину, строк покарання, що йому загрожує у разі доведеності вини, особу підозрюваного, можливість переховування від органів досудового розслідування, існування ризиків, передбачені ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що в ході досудового розслідування були отримані данні, які дають достатні підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, що відповідно до класифікації кримінальних правопорушень відносить до тяжкого злочину.
Слідчий суддя при розгляді даного клопотання враховує, що поняття «обґрунтованої підозри» не міститься в національному законодавстві, тому слід виходити з його визначення, наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла - таки вчинити злочин» (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства»).
Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.
Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії слідства обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, серед яких вбачаються ознаки тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Перевіряючи доводи слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя приходить до переконання про їх доведеність.
Так, щодо наявності ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, слідчим зазначено, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрювана може залишити територію України. Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що карається позбавленням волі до восьми років з конфіскацією майна. З огляду на викладене, суворість покарання може спонукати підозрювану переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків шляхом вмовлянь або залякувань з метою уникнення відповідальності.
Доводи прокурора щодо можливого вчинення іншого кримінального правопорушення є малоймовірними, необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Разом з тим, в супереч п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим не доведено недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні.
Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є особою, яка не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштована, у зв`язку з чим має стабільне джерело доходу, має позитивну характеристику з місця роботи.

З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, тобто для запобігання можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також щодо можливості підозрюваною впливати на свідків у кримінальному провадженні, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити та частково задовольнити клопотання сторони захисту, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з огляду на недоведеність слідчим та прокурором неможливості запобігти встановленим ризикам під час застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 184, 193-197 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000840 від 12.10.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 та покласти не неї наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- з`являтися до органу досудового розслідування та суду за першим викликом та у призначений час;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити строком на два місяці до 28 грудня 2021 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Національної поліції України.

Роз`яснити органу Національної поліції, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і повідомити про це слідчому судді.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1