Справа № 747/456/21
Провадження№ 1-кп/747/59/21
іменем України
16.09.2021 року смт Талалаївка
Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернецьке Талалаївського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження -
прокурора - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
31 серпня 2021 року до Талалаївського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вказаному кримінальному провадженні. Клопотання мотивовано тим, що наявний у ОСОБА_3 психічний розлад позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із посиленим наглядом. В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. Захисник та підозрюваний в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання та направлення ОСОБА_3 на примусове лікування. Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 12 червня 2021 року її син наніс їй декілька ударів по обличчю, спричинив тілесні ушкодження, вона викликала поліцію. До цього часу він декілька років лікувався від психічного захворювання. Про обставини спричинення потерпілій тілесних ушкоджень підтвердила в судовому засіданні і свідок ОСОБА_7 , дружина підозрюваного.
Так, в ході судового розгляду було встановлено, що 12 червня 2020 року близько 21 год 30 хв ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з господарством № 11 по 3-му пров Парковому в см Талалаївка умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час сварки з матір`ю ОСОБА_5 , наніс їй два удари кулаком правої руки в область лівої скроневої ділянки та один удар правою ногою в область лівого ока, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців верхньої та нижньої повік з субкон`юктивальним крововиливом лівого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта № 203 від 22.09.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Таким чином неправомірні дії ОСОБА_3 підпадають під ознаки кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Але відповідно до висновку амбулаторної судової психіатричної експертизи № 350 від 17.08.2021 у ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчинені якого він підозрюється, мав місце тяжкий психічний розлад у формі параноїдальної шизофренії (F 20.0 за МКХ), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У підозрюваного на даний має місце час має місце тяжкий психічний розгляд у формі параноїдальної шизофренії (F 20.0 за МКХ 10 перегляду), що порушує його здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження, та давати про них правильні об`єктивні свідчення. За своїм психічним станом ОСОБА_3 показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу з посиленим наглядом. Його стан здоров`я не виключає можливість приймати участь в судових провадженнях.
Вирішуючи клопотання прокурора суд приходить до наступного висновку.
За змістом ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно - небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності або в стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку. Відповідно до ч.1 ст. 18 КК осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину. Але згідно ч.2 ст. 19 КК не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Отже, стан неосудності виключає суб`єкта злочину та кримінальну відповідальність за вчинене діяння.
В судовому засіданні під час розгляду клопотання знайшло підтвердження те, що суспільно небезпечне діяння було вчинено ОСОБА_3 у стані неосудності, так як наявний юридичний і медичний критерії неосудності, і з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, як про це зазначено у висновку. При цьому, відповідно до ч.4 ст. 94 КК госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду. Висновок щодо необхідності лікування підозрюваного ОСОБА_3 у закладі з посиленим наглядом викладений експертом, і у суду відсутні підстави ставити його під сумнів. Учасники кримінального провадження фактичних обставин справи не оспорювали.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст 125 КК України як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вина його у скоєному доведена у повному обсязі. Проте, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, виявляв та виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдальної шизофренії (F 20.0 за Міжнародною класифікацію хвороб 10 перегляду), який позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 за його психічним станом показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369-372, 512-513 КПК України, суд
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1