У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.12.2021 Справа №607/24101/21

провадження № 1-кс/607/7766/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 від 09 листопада 2021 року, про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , не одружений, дітей та інших утриманців не має, не працює, раніше судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження №0000289 від 09 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , терміном на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що 08 листопада 2021 року о 20.59 год. на лінію 102 надійшло повідомлення т.в.о. начальника ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 про те, що в полі на сміттєзвалищі, в посадці між м. Бережани та с. Шибалин виявлено невпізнаний труп невстановленої статі, обставини не відомі.

09 листопада 2021 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 від 09 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та розпочато досудове розслідування.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку жовтня 2021 року, точної дати та часу слідством не встановлено, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився в житловому будинку АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час словесного конфлікту, виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто на умисне вбивство ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , що на початку жовтня 2021 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, діючи умисно, цілеспрямовано та рішуче, наніс численні удари руками, ногами та невстановленим слідством тупим твердим предметом по голові та інших частинах тіла потерпілого, чим заподіяв смерть ОСОБА_8 . Надалі ОСОБА_8 при допомозі транспортного засобу, вивіз тіло ОСОБА_8 з місця події та залишив його в полі на стихійному сміттєзвалищі, в лісосмузі між м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області та с. Шибалин Тернопільського району Тернопільської області.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0000289 від 09 листопада 2021 року наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

11 листопада 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 застосовано підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.59 год. 10 січня 2021 року.

06 грудня 2021 року, ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду в складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу залишила без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- залишила без змін.

Слідчий зазначає, що підставою до застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України..

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. На підтвердження цього ризику є те, що підозрюваний не одружений, не працює, що свідчить про відсутність у нього будь-яких соціальних зв`язків в суспільстві, не кажучи вже про їх міцність.

2) незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 є безпосередньо знайомим із свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та перебуває у хороших дружніх відносинах із останніми, а тому підозрюваний може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.І ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , судимий за вчинення умисних корисливо-насильницьких злочинів, не має законних джерел отримання доходу, стійких соціальних зв`язків, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та схильність до протиправної поведінки, він може продовжувати злочинну діяльність для забезпечення своїх матеріальних потреб.

Вищезазначені обставини на думку слідчого свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а інших - нових ризиків, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, не виявлено, що узгоджується із п. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України.

Слідчий вказує, що запобіжний захід тримання під вартою, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України та буде неспроможний їх нівелювати, а тому його застосування є недоцільним.

Окрім цього, слідчий звертає увагу, що з врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням фізичного насильства та який спричинив загибель людини, а тому є підстави не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Так, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується о 23.59 год. 10 січня 2022 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо оскільки у кримінальному провадженні необхідно ще виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування, зокрема: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки 3 судових молекулярно-генетичних експертиз, виконання яких здійснюють експерти Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України (дата завершення експертизи орієнтовно середина березня 2022 року); долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, виконання яких здійснюють експерти Тернопільського НДЕКЦ МВС України (дата завершення експертизи орієнтовно кінець 2021 року); провести тимчасовий доступ до інформації яка містить охоронювану законом таємницю, якою володіють оператори телекомунікаційного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл», на підставі ухвали слідчого судді від 08 грудня 2021 року, що скерована на адресу вищевказаних операторів 20 грудня 2021 року; з урахуванням отриманої інформації від операторів телекомунікаційного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл» провести її аналіз; провести слідчий експеримент із свідком ОСОБА_13 на підставі ухвали слідчого судді від 16 грудня 2021 року; з урахуванням отриманих висновків вищевказаних криміналістичних експертиз, у разі необхідності повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри; виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність.

Беручи до уваги вище викладене, слідчий просить клопотання задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, терміном на 60 діб.

Захисник адвокат ОСОБА_5 судовому засіданні заперечила з приводу задоволення клопотання та зазначила, що ризики заявлені слідчим у клопотанні та підтримані у судовому засіданні прокурором не підтвердженні належними доказами та є формальними. Відтак, просила врахувати особу підозрюваного та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчою групою в складі слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області, СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області та СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 від 09 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадження 11 листопада 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 23 год. 59 хв. 10 січня 2022 року.

Ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу залишила без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2021 року про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- залишила без змін.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протокол огляду місця події, від 08-09 листопада 2021 року, проведеного на території сміттєзвалищі між с. Шибалин Тернопільського району Тернопільської області та м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області;

-протоколи огляду місця події від 09 листопада 2021 року, проведеного на території сміттєзвалищі між с. Шибалин Тернопільського району Тернопільської області та м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області;

-протокол пред`явлення трупа для впізнання від 10 листопада 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 11 листопада 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 09 листопада 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 19 листопада 2021 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 11 листопада 2021 року;

-протокол обшуку від 11 листопада 2021 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ;

-лікарське свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 № НОМЕР_1 від 11 листопада 2021 року.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

При цьому слідчий суддя відзначає, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У зв`язку із закінченням 10 січня 2022 року строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2021 року про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яку ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року залишено без змін продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали при застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду вважав, що існують ризики того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що в силу вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім цього, підозрюваний не одружений, не працює, що свідчить про відсутність у нього будь-яких соціальних зв`язків. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так само, на думку слідчого судді ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, так як підозрюваний ОСОБА_4 є безпосередньо знайомим із свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та перебуває у хороших дружніх відносинах із останніми, а тому підозрюваний може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні, а з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, на переконання слідчого судді підозрюваний може чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння він може схиляти вказаних осіб до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Окрім цього, ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення на думку слідчого судді також продовжує існувати. Так, встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працює та не має постійного офіційного джерела доходу та є раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, однак на шлях виправлення та перевиховання не став та продовжив свою злочинну діяльність. За таких обставин слідчий суддя вважає доведеним що вказаний ризик не зменшився та підозрюваний перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відтак слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, визначені вищевказаною ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2021 року на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо відсутності заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Посилання сторони захисту з приводу можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України, які як встановлено на даний час не зменшились та продовжують існувати.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, який раніше судимий за вчинення корисливий злочинів, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2021 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000289 від 09 листопада 2021 року продовжено до п`яти місяців.

На думку слідчого судді слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження та необхідності проведення ряду слідчих дій, зокрема: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки 3 судових молекулярно-генетичних експертиз, виконання яких здійснюють експерти Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України (дата завершення експертизи орієнтовно середина березня 2022 року); долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, виконання яких здійснюють експерти Тернопільського НДЕКЦ МВС України (дата завершення експертизи орієнтовно кінець 2021 року); провести тимчасовий доступ до інформації яка містить охоронювану законом таємницю, якою володіють оператори телекомунікаційного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл», на підставі ухвали слідчого судді від 08 грудня 2021 року, що скерована на адресу вищевказаних операторів 20 грудня 2021 року; з урахуванням отриманої інформації від операторів телекомунікаційного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл» провести її аналіз; провести слідчий експеримент із свідком ОСОБА_13 на підставі ухвали слідчого судді від 16 грудня 2021 року; з урахуванням отриманих висновків вищевказаних криміналістичних експертиз, у разі необхідності повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри; виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність.

У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід задовольнити, продовживши ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 27 лютого 2022 року.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Зважаючи на те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насильства, в даному випадку щодо потерпілого ОСОБА_8 , яке призвело до смерті останнього, слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вважає за доцільне визначати підозрюваному заставу.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити повністю.

Продовжити на 60 діб строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 27 лютого 2022 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1