ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/559/21 Справа № 694/2189/21 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

представника скаржника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.11.2021 про повернення скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого щодо розгляду клопотання про призначення та проведення повторної комісійної судової медичної експертизи,

в с т а н о в и в :

вказаною ухвалою слідчого судді повернуто скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого щодо розгляду її клопотання про призначення та проведення повторної комісійної судової медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000229 від 08.06.2018, з посиланням на те, що її подано поза межами процесуальних строків, визначених ч. 1 ст. 304 КПК України.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, скаржник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить про скасування ухвали та задоволення її скарги на бездіяльність слідчого у спосіб його зобов`язання призначити відповідну судову експертизу. Вказує, що слідчий суддя не мав права самостійно перевіряти, коли слідчий отримав клопотання про призначення експертизи. Скаржника не було повідомлено про розгляд її скарги. Слідчим суддею не враховано, що бездіяльність слідчого є триваючим правопорушенням. Також скаржник наводить свої міркування з приводу необхідності призначення повторної комісійної судової медичної експертизи у кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Відповідно до ч. 1 та ч 2 ст. 220 КПК України клопотання потерпілого слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
У даному випадку слідчий, отримавши клопотання ОСОБА_8 про призначення повторної комісійної судової медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000229 від 08.06.2018 його не розглянув належним чином, оскільки ним не було прийнято у визначеній ст. 220 КПК України письмовій формі рішення (постанови) з приводу задоволення чи відхилення такого клопотання учасника кримінального провадження.
Отже строк на оскарження відповідної бездіяльності слідчого, який згідно ст. ст. 220, 304 КПК України обліковується з моменту отримання скаржником постанови слідчого, в даному випадку не сплив, як помилково вказав слідчий суддя, адже бездіяльність слідчого за таких обставин є триваючим порушенням прав скаржника
Далі, ч.ч. 1, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Це означає, що навіть за відсутності особи, яка подала скаргу, чи її захисника, судове рішення за наслідками розгляду відповідної скарги, за своїм змістом, повинно відповідати вимогам, передбаченим ст.370 КПК України, а саме бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Цією ж нормою закону передбачено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, а обґрунтованим є рішення, ухвалене судом, у даному випадку слідчим суддею, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом (слідчим суддею) відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією України (ст. 55 ч. 2, ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, ст. 7, ст. 9 ч. 6, ст.24 КПК України).
Також стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає також право на розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.
Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" п. 36).
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що, повернувши скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого з помилковими висновками про пропуск строків на подання відповідної скарги, слідчий суддя позбавив скаржника права на судовий захист, не дослідив належним чином доводи скарги по суті, що призвело до невстановлення фактичних обставин у справі, які впливають на її правильне вирішення, а тому ухвала слідчого судді не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, тобто не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Зважаючи на викладені обставини, оскільки доводи скарги по суті фактично не були предметом розгляду слідчого судді, апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення, а ухвала слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.11.2021 про повернення скарги підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід призначити новий розгляд скарги слідчим суддею у суді першої інстанції в порядку вимог ст.ст. 306, 307 КПК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.11.2021 про повернення скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого щодо розгляду клопотання про призначення та проведення повторної комісійної судової медичної експертизи, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою матеріали провадження повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 306, 307 КПК України.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді