Справа № 367/8450/20
Провадження №1-кп/369/960/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2022 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

в режимі відео конференції

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

під час судового розглядуу відкритому судовому засіданні кримінального провадження № 0001904 від 06 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ірпінь Київської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (далі КК України),

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0001904 від 06 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якому ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2020 року до обвинуваченої ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2021 року - до 16 січня 2022 року включно, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України без альтернативи внесення застави.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без альтернативи внесення застави, оскільки 16 січня 2022 року закінчується термін перебування обвинуваченої під вартою. Дане клопотання мотивував наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України,зокрема ризики переховування від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу .

При обговоренні клопотання прокурора, захисник ОСОБА_5 заперечив проти цього клопотання та просив змінити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням особи під вартою, а саме домашній арешт. При цьому зазначив, що обвинувачена не має наміру ухилятися від суду, має стійкі соціальні зв`язки, оскільки проживає великою сім`єю, просив врахувати ту, обставину, що ключовий свідок-очевидець вже допитаний в цій справі та повідомив, що обвинувачена захищалась.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечила проти клопотання прокурора та підтримала клопотання свого захисника, просила застосувати відносно неї домашній арешт.

За таких обставин, вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши доводи учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами судового провадження, суд дійшов такого висновку.

На підставі п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України питання щодо запобіжного заходу вирішується суддею одноособово.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працює, тому вона з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене вище, а також відсутність у ОСОБА_4 доказів існування міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, постійного місця роботи та легального доходу, можливість переховуватися від суду та впливати на потерпілу і свідків, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити її належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачена ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, як того просила сторона захисту, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченої, а також, з метою запобігання перешкоджати встановленню істини по справі, судом за результатом розгляду клопотання не встановлено.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 діб, починаючи з 12 січня 2022 року до 12 березня 2022 року включно, без альтернативи внесення застави.

Керуючись ст. 177, 183, 331, п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України,

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 12 січня 2022 року до 12 березня 2022 року включно, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1