Провадження № 1-кп/161/907/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 08 грудня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268 від 18.11.2020 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Майкопа Станици Ханская Республіки Адігея Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.164 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 , згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.11.2017 зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Однак, обвинувачений ОСОБА_6 , достеменно знаючи про вказане рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, будучи дієздатною та працездатною особою, маючи дохід з неофіційних джерел, з доходів аліментів не сплачував, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав, заходів спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.11.2017 у справі № 161/13321/17 коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за період з вересня 2017 року по листопад 2017 року включно, а також за період часу з січня 2019 року по січень 2021 року включно, становить 28 000 грн., тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст.164 ч.1 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 подав письмову угоду про примирення з потерпілою ОСОБА_4 від 04.11.2021 року. Згідно з угодою сторони погоджуються про щомісячний платіж в сумі 2500 грн. обвинуваченим в користь потерпілої, та на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ст.164 ч.1 КК України у виді громадських робіт строком на 80 годин.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження даної угоди, зокрема, обвинуваченого, потерпілої та представника останньої, які просили затвердити дану угоду про примирення, думку прокурора, який в свою чергу теж не заперечував щодо затвердження даної угоди про примирення, дослідивши матеріали судового провадження, суд вважає, що дану угоду про примирення, слід затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії кримінальних проступків.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ст.474 ч.5 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання, що зазначено в межах даної угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 ..

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Угоду від 04.11.2021 по кримінальному провадженні № 0000268 від 18.11.2020 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити узгоджене покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: