Справа № 991/1042/22
Провадження 1-кс/991/1053/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 лютого 2022 року Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянув заяву захисника ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні № 0001981 від 21 червня 2017 року та

ВСТАНОВИВ:

1.До Вищого антикорупційного суду 16 лютого 2022 року надійшла заява захисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні № 0001981 від 21 червня 2017 року (далі Кримінальне провадження).

2.Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 лютого 2022 року визначено, що розгляд вищевказаної заяви буде здійснювати слідчий суддя ОСОБА_1 .

3.В основу заяви про відвід покладено твердження про існування обставин, що викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості прокурора ОСОБА_4 , а саме: (1) замість вручення обвинувального акту 15 лютого 2022 року прокурор САП ОСОБА_4 та детектив НАБ України ОСОБА_7 вручили повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування; (2) про відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваних та захисників було повідомлено раніше листом від 20 жовтня 2021 року № 0423-188/3210; (3) детективом НАБ України ОСОБА_7 було вручено ОСОБА_6 повістки на 16 лютого 2022 року, 18 лютого 2022 року та 21 лютого 2022 року для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування. Захисник вважає такі дії умисними, спрямованими на порушення закону з метою позапроцесуального впливу на сторону захисту з метою примусу до вчинення процесуальних дій, що суперечать вимогам чинного законодавства.

4.Учасники судового розгляду висловили такі позиції щодо заяви захисника ОСОБА_3 про відвід прокурора.

4.1.Захисник ОСОБА_3 підтримала подану заяву про відвід та просила її задовольнити. Надала пояснення, що узгоджуються із доводами цієї заяви.

4.2.Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заяви про відвід. Пояснив, що сторона обвинувачення вживала заходи, спрямовані на відкриття стороні захисту матеріалів, які не були первинно зазначені в протоколі про ознайомлення із з матеріалами досудового розслідування у Кримінальному провадженні. Сторона захисту в межах встановлених слідчим суддею строків на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування була повідомлена про відкриття цих матеріалів (речові докази, носії інформації тощо), однак не відмовилася підтверджувати надання їм доступу до цих матеріалів. Жодних дій, які б могли свідчити про упередженість прокурор не вчиняв, так як обвинувальний акт можна вручити лише після відкриття матеріалів досудового розслідування.

4.3.Прокурор ОСОБА_5 підтримав позицію іншого прокурора. Вказав, що 07 лютого 2022 року підозрюваний ОСОБА_6 був викликаний для вручення обвинувального акта на 15 лютого 2022 року. Однак після вручення йому повістки про виклик було встановлено, що в протоколі про ознайомлення із матеріалами досудового розслідування не вказано про надання доступу до окремих матеріалів досудового розслідування, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження (речові докази, носії інформації тощо).

5.Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, слідчий суддя робить такі висновки.

5.1.Статтею 80 КПК України визначено, що відвід прокурора може бути заявлений під час досудового розслідування особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, за наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

5.2.Перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України. Цей перелік не є вичерпним, так як підстава, передбачена пунктом 3 частини 1 цієї статті містить вказівку на інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора. Положення КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночний характер цього поняття, необхідність з`ясування його змісту у кожному конкретному випадку. У тлумачному словнику української мови (Словник української мови: в 11 т. Том 10. с. 457) «упередженість» розглядається як складова частина поняття «безсторонності»; «упередженість» означає негативну, несправедливу думку, яка складається щодо кого-, чого-небудь наперед, і пов`язане з нею відповідне ставлення.

5.3.Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 посилається на існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора. У зв`язку з цим слідчий суддя зауважує, що ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість слідчого при вчиненні ним процесуальних дій та/або прийнятті ним процесуальних рішень. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості прокурора, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними. Зі змісту заяви про відвід та висловленої під час судового засідання позиції вбачається, що захисник просить відвести прокурора від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001981 від 21 червня 2017 року.

5.4.Оцінюючи доводи захисника слідчий суддя зазначає, що повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування здійснюється в тому випадку, коли прокурор визнає зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта (ч. 1 ст. 290 КПК України). Юридичною підставою для складання обвинувального акта є передбачене кримінальним процесуальним законом повноваження слідчого на складання обвинувального акта (п. 7 ч. 2 ст. 40, ч. 1 ст. 291 КПК України). Фактичною підставою є наявність достатніх доказів, що зумовлюють виникнення переконання прокурора і слідчого у винуватості особи. Це породжує право, а відтак і обов`язок слідчого скласти обвинувальний акт у випадку виконання умов, які визначені КПК України. Однією із таких умов є повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику, потерпілому, цивільному позивачу, його представнику та законному представнику, цивільному відповідачу, його представнику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

5.5.Таким чином, виконання обов`язку щодо відкриття матеріалів досудового розслідування, додаткове повідомлення про наявність інших матеріалів досудового розслідування (речові докази, носії інформації тощо), про ознайомлення із якими сторона захисту не надала підтвердження стороні обвинувачення, вказує на відсутність підстав вважати прокурора упередженим із цих підстав.

5.6.Слідчий суддя зазначає також, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). В рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанова Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 711/3111/19). Строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні не закінчився, що дозволяє стороні обвинувачення вжити всіх заходів, спрямованих на забезпечення допустимості доказів, які вони будуть використовувати під час судового розгляду.

5.7.Що ж до доводів про незаконне направлення повісток про виклик, то слідчий суддя зазначає, що вказані дії вчиняв детектив НАБ України ОСОБА_7 , тому вони не можуть ставитися в обґрунтування підстав для відводу прокурора ОСОБА_4 .

6.Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості детектива, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на об`єктивну можливість/неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні.

7.Однак наведені в заяві та висловлені в судовому засіданні обставини не є такими, які б свідчили про упередженість прокурора ОСОБА_4 . В цьому випадку заявлені захисником сумніви в неупередженості прокурора не ґрунтуються на об`єктивних даних, які могли бути встановлені в судовому засіданні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з огляду свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для слідчого судді, який розглядає заяву про відвід. Таким чином, підстав для задоволення заяви про відвід прокурора слідчим суддею не встановлено, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 77, 80, 81, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву захисника ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні № 0001981 від 21 червня 2017 року залишити без задоволення.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8