Категорія: ч. 2 ст. 367 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

06 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_8
за участю сторони захисту адвоката ОСОБА_9
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0000719, внесеному до ЄРДР 12.06.2017 року, ухваленим щодо обвинуваченої:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у м. Києві, заміжньої, працюючої на посаді головного державного ревізора-інспектора Головного управління ДФС у м. Києві, перебуваючої у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

визнана невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 367 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що в діянні останньої є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Також вирішено питання про процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_7 відповідно до обвинувального акту обвинувачується у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Так, відповідно до наказу ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві про переведення працівників № 89-О від 03.03.2016 року, ОСОБА_7 переведено на посаду головного державного інспектора відділу камеральних перевірок ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві.

Згідно з посадової інструкції головного державного інспектора відділу камеральних перевірок ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, затвердженої 16.02.2016 року в.о. начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_10 , до функцій ОСОБА_7 належало проведення камеральних перевірок, в т.ч. електронних камеральних перевірок юридичних осіб податкової звітності, у межах компетенції застосування ДПІ штрафних (фінансових) санкцій, в тому числі за несвоєчасне подання звітності, встановленої законодавством, контроль за дотриманням якого покладена на ДФС.

Крім того, перелік службових обов`язків ОСОБА_7 свідчить про те, що вона була наділена правом вчиняти у межах своєї компетенції юридично значущі дії, що тягнуть за собою настання правових наслідків у вигляді утворення, зміни та припинення прав та обов`язків у фізичних та юридичних осіб, тобто постійно здійснює функції представника влади та згідно з приміткою до ст. 364 КК України є службовою особою.

Так, ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» (адреса реєстрації: 04112, м. Київ, Шевченківський район, вул. Тимофія Шамрила, будинок 4-В, приміщення 295, код ) знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві.

Службовими особами ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» за період з 05.05.2016 року по 12.05.2016 року виписано 14 податкових накладних на адресу ТОВ «Ріелт-Буд» () на суму ПДВ 1 641 666,67 грн., а саме: 05.05.2016 року податкову накладну № 8 на суму ПДВ в розмірі 133333,33 грн., 05.05.2016 року податкову накладну № 9 на суму ПДВ в розмірі 133333,33 грн., 05.05.2016 податкову накладну № 10 на суму ПДВ в розмірі 133333,33 грн., 05.05.2016 року податкову накладну № 11 на суму ПДВ в розмірі 116666,67 грн., 05.05.2016 року податкову накладну № 12 на суму ПДВ в розмірі 116666,67 грн., 05.05.2016 року податкову накладну № 13 на суму ПДВ в розмірі 116666,67 грн., 05.05.2016 року податкову накладну № 14 на суму ПДВ в розмірі 116666,67 грн., 05.05.2016 року податкову накладну № 15 на суму ПДВ в розмірі 108333,33 грн., 05.05.2016 року податкову накладну № 16 на суму ПДВ в розмірі 100000 грн., 05.05.2016 року податкову накладну № 17 на суму ПДВ в розмірі 100000, 05.05.2016 року податкову накладну № 18 на суму ПДВ в розмірі 100000 грн., 05.05.2016 року податкову накладну № 19 на суму ПДВ в розмірі 100000 грн., 05.05.2016 року податкову накладну № 20 на суму ПДВ в розмірі 100000 грн., 12.05.2016 року податкову накладну № 21 на суму ПДВ в розмірі 166666,67 грн.

Однак, ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» реєстрацію зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснено з 24.05.2016 року по 03.06.2016 року.

У подальшому 16.06.2016 року ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» з електронної скриньки до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві за допомогою електронної пошти подано декларацію з ПДВ за № за травень 2016 року. Відповідно до п. 202.1 ст. 202 ПК України у зазначеній декларації ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» відображено обсяги господарських операцій за період з 01.05.2016 року по 31.05.2016 року.

13.07.2016 року головний державний інспектор відділу камеральних перевірок ПДВ ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_7 , будучи службовою особою, перебуваючи в приміщенні ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві за адресою: м. Київ, вулиця Багговутівська, 26 відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України провела камеральну перевірку декларації з ПДВ № ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» за період часу з 01.05.2016 року по 31.05.2016 року та в АІС «Податковий блок» підсистема «Обробка ПЗ та платежів», поставила позначку «перевірено» та «пройдено камеральну перевірку», що відповідно до п. 2.5 розділу ІІ Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця (далі Методичні рекомендації), затверджених наказом Міндоходів від 14.06.2013 року №165 (зі змінами та доповненнями), свідчить про те, що у податковій звітності ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» помилок (порушень) не виявлено.

Однак, ОСОБА_7 , неналежно виконуючи свої обов`язки через несумлінне ставлення до них під час проведення камеральної перевірки ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ», в порушення вимог пп. 19-1. 1.34 п. 19-1. 1, ст. 19-1, ст. 61, 62, пп. 75.1.1 п.75.1 ст. 75, п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України та пп. 3.1.3.7. Розділу III Методичних рекомендацій, не прийняла до уваги дані Єдиного реєстру податкових накладних щодо граничних термінів реєстрації податкових накладних ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ», не склала акт камеральної перевірки та не застосувала фінансові (штрафні) санкції до вказаного товариства за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на суму 164 166,67 грн.

Крім того, службовими особами ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» за період з 02.06.2016 року по 17.06.2016 року виписано 22 податкові накладні на адресу ТОВ «Ріелт-Буд» () на суму ПДВ 1 749 999,93 грн., а саме: 03.06.2016 року податкову накладну № 2 на суму ПДВ у розмірі 83333,33 грн., 03.06.2016 року податкову накладну № 3 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 07.06.2016 року податкову накладну № 4 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 07.06.2016 року податкову накладну № 5 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 07.06.2016 року податкову накладну № 6 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 07.06.2016 року податкову накладну № 7 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 10.06.2016 року податкову накладну № 8 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 10.06.2016 року податкову накладну № 9 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 13.06.2016 року податкову накладну № 10 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 13.06.2016 року податкову накладну № 11 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 14.06.2016 року податкову накладну № 12 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 14.06.2016 року податкову накладну № 13 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 17.06.2016 року податкову накладну № 15 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 17.06.2016 року податкову накладну № 16 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 17.06.2016 року податкову накладну № 17 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 17.06.2016 року податкову накладну № 18 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 17.06.2016 року податкову накладну № 19 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 17.06.2016 року податкову накладну № 20 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 17.06.2016 року податкову накладну № 21 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 17.06.2016 року податкову накладну № 22 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., 17.06.2016 року податкову накладну № 23 на суму ПДВ в розмірі 83333,33 грн., а також податкову накладну № 1 на адресу ТОВ «Новус Україна» () на суму ПДВ 2 333 333,33 грн. Реєстрацію зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснено з 24.06.2016 року по 06.07.2016 року.

У подальшому 18.07.2016 року ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» з електронної скриньки до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві за допомогою електронної пошти подано декларацію з ПДВ за № за червень 2016 року. Відповідно до п. 202.1 ст. 202 ПК України, у зазначеній декларації ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» відображено обсяги господарських операцій за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року.

19.08.2016 року ОСОБА_7 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу камеральних перевірок ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві та будучи службовою особою, перебуваючи в приміщенні ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві за адресою: м. Київ, вулиця Багговутівська, 26 відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України провела камеральну перевірку декларації з ПДВ № ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» за період часу з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року та в АІС «Податковий блок» підсистема «Обробка ПЗ та платежів» поставила позначку «перевірено» та «пройдено камеральну перевірку», що відповідно до п. 2.5 розділу ІІ Методичних рекомендацій, затверджених наказом Міндоходів від 14.06.2013 року №165 (зі змінами та доповненнями), свідчить про те, що у податковій звітності ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» помилок (порушень) не виявлено.

Проте ОСОБА_7 неналежно виконуючи свої обов`язки через несумлінне ставлення до них під час проведення камеральної перевірки ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ», у порушення вимог пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1, ст. 19-1, ст. 61, 62, пп. 75.1.1 п.75.1 ст. 75, п. 120-1. 1 ст. 120-1 ПК України та пп. 3.1.3.7. Розділу III Методичних рекомендацій, не прийняла до уваги дані Єдиного реєстру податкових накладних щодо граничних термінів реєстрації податкових накладних ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ», не склала акт камеральної перевірки та не застосувала фінансові (штрафні) санкції до вказаного товариства за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на суму 408 333,3 грн.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них ОСОБА_7 не прийнято до уваги дані Єдиного реєстру податкових накладних (в порушення п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України), не складено акти камеральних перевірок ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» та не здійснено відповідно до вимог п. 120-1.1. ст. 120-1 ПК України застосування фінансових (штрафних) санкцій щодо товариства за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в розмірі 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, тобто в сумі 572 499 грн. 99 коп., чим спричинила державі збитки у вигляді ненадходження грошових коштів на вказану суму, що в 250 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

Постановляючи виправдувальний вирок, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведені обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Так, відповідно до положень Податкового кодексу України та керуючись нормами закону, при цьому не порушуючи посадову інструкцію, ОСОБА_7 здійснила камеральну перевірку податкових декларацій ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» та протягом 1095 днів повинна була застосувати штрафні санкції відносно вказаного товариства, а тому, на переконання місцевого суду, в діях ОСОБА_7 відсутня ознака об`єктивної сторони службової недбалості у формі неналежного виконання нею своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

До того ж ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві у листах-відповідях від 29.07.2016 року за № /8/26-59-12-01-18 та від 29.08.2016 року за № 7646/8/26-59-12-01-18 повідомлено про направлення на адресу Головного управління ДФС у м. Києві відомостей щодо наявності порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ», а не про застосування штрафних санкцій до вказаного товариства, що у свою чергу підтверджує право податкового органу відповідно до статті 102 ПК України після проведення камеральної перевірки у строк у 1095 днів застосувати штрафні санкції до товариства.

Крім того, місцевий суд був позбавлений можливості вивчити та дослідити акт від 17.10.2016 року № 316/26-15-14-01-01/37633636 про результати здійснення ГУ ДФС у м. Києві перевірки ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.06.2016 року, відповідно до якого, згідно з показаннями сторони захисту та обвинуваченої ОСОБА_7 , було встановлено відсутність будь-яких порушень податкового, валютного та іншого законодавства за вказаний період з боку ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ». Так, вказаний акт був вилучений з приміщення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві старшим оперуповноваженим з ОВС УВБ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_11 на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2017 року, проте в матеріалах даного кримінального провадження такий акт відсутній. Отже, на думку місцевого суду, відсутність в матеріалах справи зазначеного акту вказує на те, що такий акт не містить в собі доказів обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні службової недбалості.

Разом з цим посилання на спричинення обвинуваченою ОСОБА_7 тяжких наслідків у вигляді завдання державі збитків у вигляді ненадходження грошових коштів на суму 572 499 грн. 99 коп., що в 250 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до ст. 364 є тяжкими наслідками, спростовано матеріалами справи. Зокрема, ГУ ДФС у м. Києві було проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» в Єдиному реєстрі податкових накладних за травень та червень 2016 року, за результатами якої складено акт від 07.06.2017 року № 434/26-15-12-13-20 та направлено податкове повідомлення-рішення від 20.06.2017 року № ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до якого до ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 572 499 грн. 99 коп. згідно зі ст. 120-1 ПК України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів. Водночас відповідно до платіжного доручення № 4191 від 22.06.2017 року ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» сплачено штрафні санкції на вищезазначену суму, а саме 572 499 грн. 99 коп.

З огляду на викладене, місцевий суд дійшов висновку про те, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності спростовують дані про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а тому вона підлягає виправданню.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухваленим місцевим судом вироком, прокурор у кримінальному провадженні заступник начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2021 у справі № 761/35609/17, яким ОСОБА_7 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що в діянні останньої є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, скасувати. Ухвалити Київським апеляційним судом новий вирок, яким визнати: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Києва, українку, громадянку України, винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 367 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням функцій представників влади та місцевого самоврядування на три роки та зі штрафом у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченої витрати на проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 1 238, 00 грн. Повторно дослідити докази у кримінальному провадженні, зокрема, письмові докази сторони обвинувачення, у тому числі протоколи, складені за результатами проведених слідчих (розшукових) дій, висновок експертизи, документи, долучені до кримінального провадження, а також показання свідка ОСОБА_13 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на необґрунтованість вироку, винесеного з порушенням норм чинного законодавства у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що під час судового розгляду місцевим судом невірно надано оцінку доказам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту.

Також не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_7 ознаки об`єктивної сторони службової недбалості у формі неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них враховуючи наступне. Так, відповідно до вимог законодавства, діючого на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, остання могла проводити камеральну перевірку податкової декларації або уточнюючого розрахунку лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше за днем їх фактичного подання. Відтак, ОСОБА_7 мала відповідне право та зобов`язана була застосувати штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних. Зокрема, вказане також підтверджується даними, що містяться: у листах ГУ ДФС у м. Києві від 04.07.2016 року за № 19583/7/26-15-12-01-17 та від 05.08.2016 року за № 23690/7/26-15-12-01-17; у показаннях свідка ОСОБА_14 ; у листах-відповідях ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 29.07.2016 року за № /8/26-59-12-01-18 та від 29.08.2016 року за № 7646/8/26-59-12-01-18.

Крім того, на думку прокурора, посилання місцевого суду на відсутність завданих державі збитків є необґрунтованими, оскільки відсутній причино-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої ОСОБА_7 та відшкодуванням завданої державі шкоди.

Разом з тим вказує на те, що під час судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції було допущено порушення вимог ч. 2 ст. 318, ч. 1 ст. 323 КПК України, оскільки 26.02.2021 року та 18.03.2021 року судові засідання проводилися без участі обвинуваченої ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_9 які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; пояснення прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора; дослідивши повторно, за клопотанням прокурора, письмові докази; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченої; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

За ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Водночас згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, як це визначено у ст. 86 КПК України, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що вирок суду є необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на думку колегії суддів є безпідставним, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 373 КПК передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Мотивувальна частина виправдувального вироку за вимогами п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК повинна містити формулювання обвинувачення, пред`явленого особі й визнаного судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку має бути викладено результати дослідження, аналізу й оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі й поданих у судовому засіданні. Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд відповідно до вимог кримінального процесуального закону ретельно перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази та порядок їх отримання, навів докладний аналіз досліджених доказів і дав належну оцінку як кожному з них, так і їх сукупності у взаємозв`язку. Зокрема, суд першої інстанції, з дотриманням принципу безпосередності, дослідив і проаналізував показання виправданої, свідка ОСОБА_15 , перевірив письмові докази у провадженні та інші документи, зміст яких відображено у вироку.

Як вбачається з вироку, в ньому викладено формулювання обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 , а також підстави виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Зокрема, ухвалюючи виправдувальний вирок, суд під час розгляду провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_7 обвинувачення, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них в їх сукупності і взаємозв`язку.

Так, з матеріалів кримінального провадження та виправдувального вироку вбачається, що в ході судового розгляду ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала повністю, вказала, що дійсно вона на той час працювала головним державним інспектором відділу камеральних перевірок ПДВ ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві. Так, 13.07.2016 вона на своєму робочому місці в приміщенні ДПІ проводила камеральну перевірку декларації з ПДВ № ТОВ «СПЕЦБУД - МОНОЛІТ» за період часу з 01.05.2016 по 31.05.2016 та в АІС «Податковий блок» підсистема «Обробка ПЗ та платежів», поставила позначку «перевірено» та «пройдено камеральну перевірку». Також вона 19.08.2016 проводила камеральну перевірку декларації з ПДВ № ТОВ «СПЕЦБУД - МОНОЛІТ» за період часу з 01.06.2016 по 30.06.2016 та в АІС «Податковий блок» підсистема «Обробка ПЗ та платежів» поставила позначку «перевірено» та «пройдено камеральну перевірку», оскільки ніяких порушень виявлено не було. Сама камеральна перевірка проводиться протягом 30 днів після строку подання податкової декларації. При здійсненні камеральної перевірки податкової декларації перевіряються суми, зазначені у податкових накладних, які повинні відповідати сумі, зазначеній у податковій декларації. Тобто перевіряється сплата податків, чи правильний період зазначений в декларації, в якій формі подано, тобто який тип декларації.

Протягом 15 днів підприємство повинно зареєструвати податкові накладні з дати виписки ним таких накладних. Що стосується застосування до цього підприємства штрафних санкцій, то в даному випадку вона керувалась статтею 102 Податкового кодексу, де зазначено, що контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Тому після проведення камеральної перевірки в неї був строк у 1095 днів для застосування штрафних санкцій до ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ». Такий порядок існував як у 2015, 2016 році, так дійсний і на даний час. З 01.01.2017 року почала діяти нова норма Податкового кодексу України, а саме підпункт 75.1.1. було доповнено абзацом другим, згідно з яким предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних тощо. Статтею 76 Податкового кодексу передбачено саме порядок проведення камеральних перевірок, де в п. 76.3. зазначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, а саме протягом 1095 днів. Тобто це друга камеральна перевірка. До її посадових обов`язків не входило проведення камеральної перевірки щодо своєчасності внесення податкових накладних.

Саме ДФС України формує реєстр податкових накладних і виявляє порушення з приводу несвоєчасності реєстрації податкових накладних, після чого направляє такі дані до ГУ ДФС України у м. Києві, яке в свою чергу відправляє свої листи до районних інспекцій. Такі листи надходили до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва. Проте для застосування штрафних санкцій до підприємства в неї був термін у 1095 днів.

У серпні 2016 року вона була переведена до Офісу великих платників податків на посаду податкового інспектора.

Зазначених показань ОСОБА_7 дотрималась і в ході апеляційного перегляду даної справи.

Судом було безпосередньо досліджено письмові докази сторони обвинувачення, які, на думку прокурора, доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме:

- дані, що містяться у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого вбачається, що датою внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, є 12.06.2017 року;

- дані, що містяться у рапорті старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ УВБ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_16 від 22.05.2017 року, направленого на ім`я начальника УВБ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_17 , щодо наявності в діях службових осіб ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України;

- дані, що містяться в акті тематичної перевірки ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.04.2017 року № 269/26-15-22, складеного робочою групою УВБ ГУ ДФС у м. Києві;

- дані, що містяться у листі від 04.07.2016 року № 19583/7/26-15-12-01-17, складеного заступником начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_18 , направленого до державних податкових інспекцій у районах ГУ ДФС у м. Києві;

- дані, що містяться у відповіді від 29.07.2016 року № /8/26-59-12-01-18, складеної ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на лист № 19583/7/26-15-12-01-17 від 04.07.2016 року на ім`я заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_18 про надання інформації;

- дані, що містяться у листі від 05.08.2016 року № 23690/7/26-15-12-01-17, складеного заступником начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_18 , направленого до державних податкових інспекцій у районах ГУ ДФС у м. Києві;

- дані, що містяться у відповіді від 29.08.2016 року № 7646/8/26-59-12-01-18, складеної ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на лист № 23690/7/26-15-02-17 від 05.08.2016 року на ім`я заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_18 про надання інформації;

- дані, що містяться у запиті начальника УВБ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_17 від 26.12.2016 року, направленого до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві;

- дані, що містяться у відповіді від 29.12.2016 року № 11198/8/26-59-12-06-18, складеної в.о. начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_10 , направленої до УВБ ГУ ДФС у м. Києві;

- дані, що містяться у листі старшого слідчого третього слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_19 від 12.06.2017 року № 17/1/3-323, направленого до ГУ ДФС у м. Києві;

- дані, що містяться у відповіді від 16.06.2017 року № 7816/9/26-15-12-13-18 за підписом заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_18 , направленої до прокуратури м. Києва;

- дані, що містяться в акті № 434/26-15-12-13-20 від 07.06.2017 року про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» за травень та червень 2016 року, складеного головним державним ревізором-інспектором відділу застосування штрафних санкцій з ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_20 ;

- дані, що містяться у податковому повідомленні-рішення від 20.06.2017 року № ГУ ДФС у м. Києві;

- дані, що містяться у платіжному дорученні № 4191 від 22.06.2017 року, відповідно до якого вбачається, що ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» сплачено штрафні санкції на суму 572 499 грн. 99 коп.;

- дані, що містяться у повідомленні про підозру від 05.09.2017 року ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України;

- дані, що містяться у статуті ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ», затвердженого загальними зборами учасників вказаного товариства, протокол № 14-04/15 від 14.04.2015 року, зареєстрованого 27.05.2015 року;

- дані, що містяться у договорі оренди нерухомого майна № 03012015 від 03.01.2015 року;

- дані, що містяться у додатковій угоді № 1 від 01.10.2015 року до договору оренди нерухомого майна № 03012015 від 03.01.2015 року;

- дані, що містяться у реєстрі документів за 2016 рік, надані ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» з переліком проведених податкових накладних;

- дані, що містяться у відповіді від 21.06.2017 року за підписом заступника начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_21 , наданої на запит старшого слідчого третього слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_22 ;

- дані, що містяться у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 08.08.2017 року;

- дані, що містяться у витягу з наказу від 03.03.2016 року за підписом в.о. начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_2 , відповідно до якого переведено з 03.03.2016 року ОСОБА_7 , головного державного інспектора відділу камеральних перевірок ПДВ управління оподаткування юридичних осіб, на посаду головного державного інспектора відділу камеральних перевірок ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб на період відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_23 до дня фактичного виходу її з відпустки;

- дані, що містяться у наказі від 11.08.2016 року за підписом начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_24 , відповідно до якого звільнено ОСОБА_7 25.08.2016 року з посади головного державного інспектора відділу камеральних перевірок ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб у зв`язку з переведенням її на роботу до Міжрегіонального ГУ ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників;

- дані, що містяться у листі старшого слідчого третього слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_19 від 19.09.2017 року № 17/1/3-719-5 вих. 17 на ім`я начальника УВБ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_17 ;

- дані, що містяться у листі заступника начальника УВБ ГУ ДФС у м. Києві від 04.08.2017 року № 11379/9/26-15-22-18 від 04.08.2017 року, направленого на ім`я старшого слідчого третього слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_19 ;

- дані, що містяться у листі за підписом в.о. директора Департаменту інформаційних технологій ОСОБА_25 № 1560/99-99-09-02-03-18 від 02.08.2017 року;

- дані, що містяться у посадовій інструкції головного державного інспектора відділу камеральних перевірок ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, затвердженої в.о. начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_10 ;

- дані, що містяться у висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 145/17 від 11.07.2017 року, відповідно до якого вбачається, що в об`ємі наданих документів підтверджуються висновком акту № 434/26-15-12-13-20 від 07.06.2017 року в частині нарахованих штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в сумі 572 500 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка будучи допитаною у судовому засіданні, показала, що вона працювала головним державним ревізором-інспектором організаційно-аналітичного відділу управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у м. Києві. Вона була у складі робочої групи при здійсненні тематичної перевірки ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві. Так, у період з 30.01.2017 року по 28.02.2017 року проводилась вказана тематична виїзна внутрішня перевірка ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві. Відповідно до розпорядження ГУ ДФС у м. Києві від 28.02.2017 року № 14-р перевірку було продовжено з 01.03.2017 по 17.03.2017 року. Відповідно до розпорядження від 17.03.2016 року № 19-р термін проведення перевірки продовжено на 15 календарних днів з 18.03.2017 року Перевірка проводилась з питань дотримання вимог чинного законодавства та відомчих нормативних документів під час здійснення відпрацювання підприємств з ймовірними ознаками ризиковості, у тому числі тих, які переходять на облік до ДПІ.

Суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі та зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що під час судового розгляду місцевим судом невірно надано оцінку доказам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в цьому кримінальному провадженні зроблено не було.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

Відповідно до ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Місцевим судом належним чином було досліджено докази сторони обвинувачення, пославшись у мотивувальній частині вироку на сукупність доказів, які надані стороною обвинувачення та встановивши відсутність підстав для визнання цих доказів недопустимими і неналежними, суд у вироку кожен із цих доказів проаналізував та не навів мотивів, із яких він ці докази відкинув.

Незгода прокурора з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_7 ознаки об`єктивної сторони службової недбалості у формі неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них колегією суддів визнається безпідставною, з огляду на наступне.

Відповідно до матеріального закону, об`єктивна сторона службової недбалості включає в себе сукупність трьох ознак: 1) діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); 2) суспільно небезпечні наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб (ч. 1 ст. 367 КК) або тяжких наслідків (ч. 2 ст. 367 КК); 3) причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Службова недбалість може проявлятись у формі неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них. Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби.

Відповідальність за ст. 367 КК України настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

В даному випадку ОСОБА_7 вчинила дії, які повинна була вчинити, а саме перевірила порядок заповнення декларації протягом 30 календарних днів та поставила позначку "перевірено", вже після проведення цієї перевірки в неї було 1095 днів для застосування штрафних санкцій.

Посилання прокурора на те, що відповідно до вимог законодавства, діючого на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, остання могла проводити камеральну перевірку податкової декларації або уточнюючого розрахунку лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше за днем їх фактичного подання, а отже ОСОБА_7 мала відповідне право та зобов`язана була застосувати штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, - є помилковими.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення із змінами, внесеними згідно із Законом № 652-VIII від 17.07.2015 р.)

Відповідно до п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Однак, статтю 76 доповнено пунктом 76.3 згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016, який набрав чинності 01.01.2017, тобто вже після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, що спростовує твердження прокурора.

Щодо думки прокурора з приводу того, що посилання місцевого суду на відсутність завданих державі збитків є необґрунтованими, оскільки відсутній причино-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої ОСОБА_7 та відшкодуванням завданої державі шкоди, слід зазначити наступне.

Як зазначено судом першої інстанції, ГУ ДФС у м. Києві було проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» в Єдиному реєстрі податкових накладних за травень та червень 2016 року, за результатами якої складено акт від 07.06.2017 року № 434/26-15-12-13-20 та направлено податкове повідомлення-рішення від 20.06.2017 року № ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до якого до ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 572 499 грн. 99 коп. згідно зі ст. 120-1 ПК України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів. Водночас відповідно до платіжного доручення № 4191 від 22.06.2017 року ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» сплачено штрафні санкції на вищезазначену суму, а саме 572 499 грн. 99 коп.

Крім того, з наявних матеріалів провадження вбачається, що:

- 12.06.2017 р. були внесені відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000719 про вчинення ОСОБА_26 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 367 КК України;

- 22.06.2017 р. відповідно до платіжного доручення №4191 від 22.06.2017 р. /т. 3 а.с. 15/ ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» внесено суму в розмірі 572 499 грн. 99 коп.;

- 18.09.2017 р. ОСОБА_26 було вручено повідомлення про підозру /т. 2 а.с. 66/ у кримінальному провадженні № 0000719 від 12.06.2017 р.

Отже, ТОВ «СПЕЦБУД-МОНОЛІТ» сплачено штрафні санкції на суму 572 499 грн. 99 коп. ще до вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру.

Посилання прокурора на те, що під час судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції було допущено порушення вимог ч. 2 ст. 318, ч. 1 ст. 323 КПК України, оскільки 26.02.2021 року та 18.03.2021 року судові засідання проводилися без участі обвинуваченої ОСОБА_7 є необґрунтованими, оскільки відповідно до журналу судового засідання від 26.02.2021 р. /т. 4 а.с. 63/, в судове засідання з`явилися прокурор ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 , під час перевірки явки учасників судового провадження, головуючий суддя повідомила, що обвинувачена запізнюється в судове засідання та судове засідання було відкладено на іншу дату. Також, відповідно до журналу судового засідання від 18.03.2021 р. /т. 4 а.с. 87/, судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою обвинуваченої. А тому доводи прокурора в частині порушення вимог ч. 2 ст. 318, ч. 1 ст. 323 КПК України є неспроможними.

Наведені вище обставини дозволяють зробити висновок не тільки про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадження про те, що виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а й про те, що стороною обвинувачення не було зібрано та надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та наявність в її діях об`єктивної сторони службової недбалості, яка, як зазначалось вище, включає в себе не лише діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них; суспільно небезпечні наслідки цих дій або бездіяльності, а також причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Навпаки, суд першої інстанції, керуючись законом, всебічно, повно та неупереджено дослідив наявні у справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для скасування виправдувального вироку суду першої інстанції, не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, ч. 1 ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0000719, внесеному 12.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_27 ОСОБА_28 ОСОБА_29 р о л ь