ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3397/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" жовтня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3
представників заявника адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0013582 від 29.12.2017,
УСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного згідно з ухвалою слідчого судді від 07.02.2019 у кримінальному провадженні № 0013582 від 04.02.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що у провадженні Дарницького УП ГУНП в м. Києві знаходилось кримінальне провадження № 0013582 від 04.02.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.02.2019 в межах кримінального провадження № 0013582 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . 23.07.2021 слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва відмовлено ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про скасування арешту майна у зв`язку з тим, постанова про закриття кримінального провадження була скасована та внесено відомості до ЄРДР про відновлення досудового розслідування. Заявник вважає, що станом на дату звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту вимоги іпотеко держателя ОСОБА_8 задоволені в повному обсязі, власником квартири є тільки ОСОБА_3 , іпотека та обтяження припинені. Накладений арешт на квартиру перешкоджає заявнику як власнику розпоряджатися своїм майном. Крім того, вважає, що оскільки кримінальне провадження № 0013582 закрито, то потреба в існуванні арешту майна відпала.

11.10.2021 заявник подала додаткові письмові пояснення до поданого клопотання про скасування арешту, клопотання просить задовольнити зазначаючи, що між нею та АКБ «Форум» 14.12.2007 було укладено кредитний договір № 0152/07/00-Z, за умовами якого вона отримала грошові кошти в сумі 339 000 доларів США строком на 10 років. З метою забезпечення виконання кредитного договору був укладений договір іпотеки від 14.12.2007, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . У зв`язку з ліквідацією АКБ «Форум», на підставі рішення суду з ОСОБА_7 стягнено залишок непогашеного боргу в розмірі 1 287 171,86 грн, видано виконавчий лист судом. 21.01.2016 головним державним виконавцем ОСОБА_9 було видано постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3 . В подальшому заявнику стало відомо, що в процесі ліквідації АКБ «Фрум» в січні 2016 року, Банк продав право вимоги за кредитним договором новому іпотеко держателю ТОВ «ФК «Морган капітал», який в подальшому також продав цей актив наступному іпотекодержателю ОСОБА_10 . Вказані дії були посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_11 , який діяв незаконно. 29.17.2017 заявник звернулась до поліції із заявою про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, однак слідчим не виконані всі передбачені КПК слідчі (розшукові) дії. В грудні 2018 року слідчий закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину, а в 2019 році на її квартиру було накладено арешт, про що заявнику нічого не було невідомо. Заявник самостійно розшукала ОСОБА_10 та запропонувала їй погасити борг та продати право вимоги за кредитним договором сестрі, яка зібрала необхідні для цього грошові кошти. 12.05.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_12 посвідчено відповідний правочин. 07.07.2021 сестра заявника ОСОБА_8 подала заяву до приватного нотаріуса ОСОБА_12 щодо сплати боргу ОСОБА_3 в повному обсязі, а тому було запропоновано вилучити запис про реєстрацію обтяження на квартиру. В липні 2021 заявник уповноважила адвоката звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту на квартиру, який був накладений вже поза межами кримінального провадження № 0013582 від 30.12.2017.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила задовольнити клопотання про скасування арешту, пояснивши, що будь які зобов`язання у ОСОБА_3 відсутні. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України є злочином невеликої тяжкості, строк притягнення до кримінальної відповідальності вже сплинув, а слідчим жодних слідчих (розшукових) дій здійснено не було. В 2018 році слідчий закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину, а в подальшому постанова про закриття кримінального провадження прокурором була скасована. Однак, підстав для арешту майна наразі немає.

Представник заявника адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання про скасування арешту, оскільки новий іпотекодержатель майнових претензій до ОСОБА_3 не має, тому підстав для арешту майна наразі немає.

Заявник в судовому засіданні просила задовольнити клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши пояснення заявника та її представників, дослідивши матеріали, до дані до клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0013582, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у провадженні слідчого відділу Дарницького управлінням поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0013582 від 04.02.2017, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві 04 лютого 2019 року квартира АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Дарницький районний суд м. Києва від 07 лютого 2019 року накладено арешт накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою начальника СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві кримінальне провадження № 0013582 від 04.02.2017 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

22 липня 2021 року заступником керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва скасовано постанову про закриття кримінального провадження № 0013582 від 04.02.2017 та внесено дані до ЄРДР про відновлення досудового розслідування.

Таким чином, досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, відповідно і перевіряються обставини можливого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оскільки на даний момент в кримінальному провадженні № 0013582 від 04.02.2017 здійснюється досудове розслідування, вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, не відпала потреба. Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись нормами ст. 174, 309 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0013582 від 29.12.2017 відмовити.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 18.10.2021 о 16.55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1