№ провадження 1-кп/606/58/21
Справа № 606/2608/20
УХВАЛА

28 вересня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Теребовля в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000103 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Теребовлянського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадженні № 0000103 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час судового засідання захисник обвинуваченої ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 було вчинено 12.03.2016, на день судового засідання сплив п`ятирічний строк давності, протягом якого обвинувачену можна було притягнути до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 підтримали заявлене клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. Зазначив, що ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування ухилялась від слідства, а тому була оголошена в розшук, що стало підставою для зупинення строків давності та застосування у даному випадку загального строку давності, визначеного у ч. 2 ст. 49 КК: п`ятнадцять років з дня вчинення злочину. Строки давності на даний час не пройшли, а тому відсутні підстави для задоволення поданого клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України). Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Під ухиленням від слідства або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо) (постанова Верховного Суду України від 19.03.2015 у справі № 5-1кс15, постанова Верховного Суду від 05.04.2021 у справі №328/1109/19).

Під час з`ясування, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування - «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження.

Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.

Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.07.2021 у справі №552/5595/18.

У межах даного кримінального провадження судом встановлено, що правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 було вчинено 12.03.2016.

Крім того, з наданих прокурором на заперечення проти поданого клопотання матеріалів вбачається, що 23.01.2020 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. 23.01.2020 органом досудового розслідування було надіслано повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістку про виклик до слідчого на 29.01.2020 за адресою її місця реєстрації АДРЕСА_1 , які згідно відомостей Укрпошти, ОСОБА_4 отримала особисто 27.01.2020.

29.01.2020 органом досудового розслідування було надіслано повістку про виклик до слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою вул. Л. Українки м. Теребовля Тернопільської області для участі у проведенні допиту в якості підозрюваної. Згідно відомостей із сайту Укрпошти ОСОБА_4 03.02.2020 отримала повістку про виклик на допит у якості підозрюваної у даному кримінальному провадженні. Однак, не явилась для участі у допиті в даному кримінальному провадження у зазначену дату.

Вказане спростовує доводи захисника про необізнаність обвинуваченої про проведення щодо неї досудового розслідування, що у свою чергу вказує на відсутність факту її ухилення від слідства.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10.02.2020 застосовано привід стосовно підозрюваної ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення допиту підозрюваної на 12 лютого 2020 року в СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Також працівниками Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області було здійснено виїзд в м. Барвінкове Харківської області за місцем проживання ОСОБА_4 . В ході відпрацювання місце знаходження ОСОБА_4 не було встановлено.

Досудовим розслідуванням та проведеними заходами встановити місце перебування ОСОБА_4 не представилось можливим, в зв`язку з чим 13.02.2020 підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук. Постановою від 13.02.2020 досудове розслідування було зупинено.

Наведені обставини встановлено ухвалами слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області у справі №606/522/16-к від 29.01.2020, 10.02.2020 та від 13.02.2020.

14.12.2020 відносно ОСОБА_4 складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Наведене свідчить про те, що підозрювана ОСОБА_4 , будучи повідомленою про наявність щодо неї підозри у вчиненні кримінального правопорушення, не з`являлась за викликом до правоохоронних органів, свідомо переховувалась від правоохоронних органів, намагаючись уникнути відповідальності за скоєне.

Отже, суд вважає підтвердженим факт ухилення особи від досудового слідства, що є обставиною, яка виключає закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України. При цьому слід враховувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.04.2021 у справі №328/1109/19: ухилення особи від досудового розслідування або суду має своїм наслідком зупинення перебігу давності; перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання; у разі ухилення особи від досудового розслідування або суду і наступного її з`явлення із зізнанням чи затримання - встановлені ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності до уваги не беруться; щодо такої особи застосовуються визначені ч. 2 ст. 49 КК загальні строки давності - п`ять років у разі вчинення нею кримінального проступку і п`ятнадцять років - у раз вчинення нею злочину будь-якого ступеня тяжкості».

За таких обставин, матеріали кримінального провадження не свідчать про сплив строків давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, а тому клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено передчасно.

Керуючись ст. ст. 284-288, 350, 369, 372, 376 КПК України, ст. 12, 49, 249 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення на цю ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Повний текст ухвали суду складено 30 вересня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1