Житомирський апеляційний суд
Справа №287/471/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 08.11.2021 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000007 від 04.02.2021 року за ч. 2 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , -

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000007 від 04.02.2021 року за ч. 2 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вирішено повернути прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, з тих підстав, що зазначене у ньому обвинувачення про вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, - грубого порушення громадського порядку (хуліганства) з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, - порушує принцип презумпції невинуватості вказаних осіб, передбачений ч. 5 ст. 17 КК України, що не відповідає поводженню з невинуватими особами, а також підпис прокурора в обвинувальному акті не скріплений печаткою прокуратури, а тому він не може бути офіційним документом.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вказану ухвалу та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Твердить про необґрунтованість судового рішення, відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Вважає, що зазначені в ухвалі суду обставини не є такими, що становлять перешкоду для призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши міркування прокурора ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, доводи захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України встановлені певні вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування. Зокрема, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З матеріалів справи видно, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України, був складений та підписаний відповідно до положень КПК України уповноваженим слідчим ОСОБА_11 та 22.03.2021 затверджений та підписаний процесуальним прокурором ОСОБА_8 . Вказаний обвинувальний акт був спрямований до суду першої інстанції супровідним листом, виготовленим на офіційному бланку Коростенської окружної прокуратури №52-87-155ВИХ-21 від 23.03.2021 за підписом прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. ст. 36, 283, 291 КПК України (а. с. 1-15).

За своїм змістом вказаний обвинувальний акт відповідає також вимогам Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України №27 від 12.02.2019, якою не передбачено затвердження гербової печатки щодо затвердження обвинувального акту.

В обґрунтування необхідності проставляння печатки на обвинувальному акті суд першої інстанції помилково постався на правову позицію Верховного Суду у постанові від 09.07.2015 у справі №5-50кс15, оскільки остання стосується ознак офіційного документу як предмета злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та не підлягає застосуванню у даному кримінальному провадженні.

Зазначені в обвинувальному акті встановлені стороною обвинувачення певні фактичні обставини хуліганства та твердження про вчинення обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, не можуть бути визнані порушенням презумпції невинуватості вказаних осіб, оскільки вказане формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду у даному кримінальному провадженні та дає обвинуваченим можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме вони обвинувачуються.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та необхідність повернення його прокурору є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії попереднього розгляду.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 08.11.2021 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000007 від 04.02.2021 за ч. 2 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії попереднього розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: