Справа № 383/1060/20
Номер провадження 1-кп/383/50/21
УХВАЛА

30 серпня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000228 від 12.07.2020 року

по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Витязівка Бобринецького району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

25.04.2016 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік;
11.07.2017 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі;
02.08.2018 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. 16.04.2020 року звільнений умовно достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 5 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.186, ч.2 ст.304 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 04 вересня 2021 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , обґрунтованість висунутого обвинувачення, а також те, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, адже малолітній допитаний, впливати на нього не буде.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора, адже неповнолітній свідок допитаний, наведені прокурором ризики є припущеннями, просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт в АДРЕСА_1 , де проживає його мати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву у якій просив судові засідання розглядати без його участі у зав`язку із перебуванням на військовій службі.

Заслухавши думку учасників процесу щодо запобіжного заходу, дослідивши матеріали провадження, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.10.2020 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 днів, тобто до 11 години 45 хвилин 11.12.2020 року із визначенням розміру застави в розмірі 43940 грн. Ухвалами Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.12.2020 року, 21.01.2021 року, 16.03.2021 року, 05.05.2021 року та 07.07.2021 року строк тримання під вартою продовжено до 14 год. 20 хв. 29.01.2021 року, до 13 год. 40 хв. 21.03.2021 року, до 11 год. 20 хв. 14.05.2021 року, до 11 год. 20 хв. 12 липня 2021 року та до 13 год. 50 хв. 04 вересня 2021 року на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.10.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

У порядку ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних, тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, має не зняту та не погашену у передбаченому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні злочинів в період умовно дострокового звільнення від відбування покарання. Вказані обставини істотно підвищують ризик невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, обвинувачений не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не має офіційного місця роботи, тобто офіційних джерел доходу, що свідчить про втрату соціальних зв`язків, зареєстрований за адресою будинку, якого фактично не існує, проживає в різних жителів села с. Витязівка Бобринецького району Кіровоградської області, без реєстрації, востаннє у будинку по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України не отримував, не має документів, що посвідчують особу, не має постійного місця проживання, характеризується негативно. Востаннє працював неофіційно на будівництві в місті Київ, що свідчить про можливість зміни ОСОБА_4 місця свого проживання через відсутність засобів до існування, а пошук роботи в іншій місцевості (області), не забезпечить виконання покладених на нього Законом процесуальних обов`язків щодо явки до суду. На теперішній час обставини справи та особистість обвинуваченого змін не зазнала, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі без місця роботи та без засобів до існування, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, суддею враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж триманні під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжних захід і він не відповідає тяжкості вчинених злочинів, що інкримінуються, та наслідкам, які були завдані його вчиненням. Особиста порука не може бути застосована, оскільки не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. ОСОБА_4 власного житла не має, можливість застосування домашнього арешту за адресою проживання його матері виключається, з огляду на відсутність в матеріалах справи згоди останньої на проживання в одному житлі цілодобово разом з обвинуваченим, що є обов`язковою вимогою для застосування домашнього арешту. Також домашній арешт обрати не є доцільним, оскільки обвинувачений не дотримується загальноприйнятих правил поведінки в суспільстві, не має законного джерела одержання доходу та зможе переховуватись від суду, такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та в цілому не може гарантовано запобігати зазначеним вище ризикам.

Крім того, при вирішені питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою встановлено, що інтереси суспільства щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою перевищують інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого та існування презумпції невинуватості.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст.177 КПК України, а також зважаючи на дані обвинувального акту та матеріалів клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора відповідає вимогам статей 184, 199 КПК України, та переконаний у необхідності продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах дані підтверджують продовження існування ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі заміни чи скасування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків та надасть йому можливість допустити неявки до суду, що буде передумовою для затягування розгляду кримінального провадження та ускладнить виклик обвинуваченого, оскільки станом на дату розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого судовий розгляд не закінчено.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі вище викладеного та враховуючи матеріали обвинувачення, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.10.2020 року.

Керуючись ст.ст.177, 183, 197, 199, 331, 350, 370, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.186, ч.2 ст.304 КК України, продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів тобто до 12 год. 10 хв. 28 жовтня 2021 року на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.10.2020 року щодо можливості внесення застави.

Строк дії даної ухвали визначити до 12 год. 10 хв. 28 жовтня 2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Суддя ОСОБА_1