12 жовтня 2021 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
АТ «ПроКредит Банк» через представника ОСОБА_4 звернулось до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в якій просить визнати протиправною бездіяльність начальника відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , зобов`язати останнього внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382 КК України, ч.1 ст.388 КК за повідомленням товариства від 26.08.2021, поданим від його імені представником ОСОБА_4 .
У вказаному повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, на думку особи, яка подала скаргу, викладені відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР.
Це зокрема, те, що ТОВ «Лампка Агро» не виконує рішення Господарського суду Хмельницької області у справі №924/2163/20 про стягнення з ТОВ «Лампка Агро» 9643917,06 грн. та за припущенням АТ «ПроКредит Банк» у зв`язку із відсутністю реакції на запити банку стосовно місця знаходження майна, яке було передане у заставу за договором застави нерухомого майна від 09.11.2018 №136006-Д322, ТОВ «Лампка Агро» вчиняє незаконні дії із предметом застави, які є кримінально караними.
Зважаючи на те, що АТ «ПроКредит Банк» 23.09.2021 стало відомо, що відомості за указаною заявою до ЄРДР не внесені, на думку особи, яка подала скаргу, уповноваженими особами ВПд №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області допущена бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.
У судовому засіданні представник АТ «ПроКредит Банк» - адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просить задовольнити та внести відомості до ЄРДР.
Представник надав пояснення аналогічні змісту поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Вважає, що відсутність надання відповідей ТОВ «Лампка Агро» на запити товариства про місце знаходження заставленого майна утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.
Уповноважена особа ХРУП ГУНП в Хмельницькій області у судове засідання не з`явилася, не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.
Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985, п.57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР без належних на те підстав.
За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.
Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч.1 ст. 382 КК, може бути вчинений як у формі невиконання судового рішення, так і шляхом перешкоджання його виконанню.
Використання законодавцем у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказує на необхідність у кожному конкретному випадку звертатися як до тексту самого судового рішення, так і до норм законодавства, які визначають порядок виконання вироків, рішень, ухвал та постанов суду.
Обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення є встановлення у ньому вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру, адресованої для виконання певним особам.
Причому така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок про виконання рішення суду.
Залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні.
За умови, що невиконання судового рішення виявляється в формі бездіяльності, для притягнення особи до кримінальної відповідальності обов`язковим є з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.
Умовами кримінальної відповідальності за будь-яку суспільно-небезпечну поведінку, зокрема і за невиконання судового рішення за ч. 1 ст. 382 КК, є встановлена і доведена наявність у особи обов`язку вчинити певні дії (виконати судове рішення), а також реальна можливість виконати покладений на неї обов`язок.
Встановлення підстави кримінальної відповідальності за умисне невиконання судового рішення обов`язково передбачає з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.
Проте, у разі встановлення відсутності самого обов`язку вчиняти певні дії (утримуватись від їх вчинення) питання про наявність реальної можливості їх вчинити вирішувати немає сенсу, оскільки дослідження такої можливості в цьому разі перебуває поза межами доказування.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".
За положеннями ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Відповідно до ч.2 ч.15 цього закону стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
23.09.2021 АТ «ПроКредит Банк» отримав відповідь від органу досудового розслідування . датовану 07.09.2021 №6210/121/119/109-2021р. про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зареєстроване в ЄО за №4006 від 02.09.2021 та розглянуте.
За наслідком розгляду повідомлення не достатньо фактичних даних, які б свідчили про ознаки вчинення кримінального правопорушення та вбачаються ознаки цивільно-правових відносин.
У скарзі представник АТ «ПроКредит Банк» ОСОБА_4 зазначає, що 26.08.2021 нею подана заява про вчинення кримінального правопорушення до ВПд №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області у якій, на її думку, викладені відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України у діях ТОВ «Лампка Агро», оскільки зазначене підприємство не виконує рішення Господарського суду Хмельницької області у справі №924/2163/20 про стягнення з ТОВ «Лампка Агро» 9643917,06 грн. на користь банку.
Разом із тим, в судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 зазначив, що рішення (судовий наказ) Господарського суду Хмельницької області у справі №924/2163/20 про стягнення з ТОВ «Лампка Агро» 9643917,06 грн. не пред`являвся виконавцю для примусового виконання, а ТОВ ТОВ «Лампка Агро» перебуває у процедурі банкрутства.
Згідно з ч.3 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, яка регламентує запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів боржників-юридичних осіб, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, в тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.
Слідчий суддя зазначає, що невиконання судового рішення у добровільному порядку забезпечене визначеною законодавством процедурою його примусового виконання, а тому саме по собі не може свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення.
За таких обставин, доводи представника в судовому засіданні про те, що до порушення процедури банкрутства ТОВ «Лампка Агро» протягом чотирьох місяців не виконувало судове рішення, не може свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення.
Крім цього, скарга і заява про вчинення кримінального правопорушення не містить відомостей, про те, на кого з посадових осіб чи їх представників ТОВ «Лампка Агро» покладений обов`язок вчиняти дії з виконання судового рішення.
Отже, скаржником також не доведена наступна обов`язкова умова притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення наявність реальної можливості виконати покладений обов`язок та вчинення дій, за яких воно об`єктивно не може бути виконане.
Скаржник у поданій заяві зазначає виключно власні доводи, міркування та припущення щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами та у силу наведених положень законодавства та встановлених фактичних обставин свідчить про відсутність ознак кримінального правопорушення.
Щодо викладених у скарзі аргументів про наявність за припущенням АТ «ПроКредит Банк» у зв`язку із відсутністю реакції на запити банку стосовно місця знаходження майна, переданого у заставу за договором застави нерухомого майна від 09.11.2018 №136006-Д322, ознак кримінального правопорушення, яке полягає у вчиненні ТОВ «Лампка Агро» незаконних дій із предметом застави, слідчий суддя зазначає про відсутність фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення.
Зазначення АТ «ПроКредит Банк» у повідомленні про кримінальне правопорушення ата сказі про те, що такі дії можуть вчинятися їхнім контрагентом за договором застави, не може слугувати належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.
З огляду на наведене, твердження особи, яка подала скаргу про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення у поданій заяві та обов`язку слідчого внести відомості до ЄРДР ґрунтуються лише на суб`єктивній оцінці обставин, про які йдеться у скарзі.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що подане представником АТ «ПроКредит Банк» повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не містить відомостей про кримінальне правопорушення та про особу, яка його могла вчинити.
Відтак, за результатом розгляду повідомлення АТ «ПроКредит Банк» уповноважена особа ВПд №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області дійшла правильного висновку про відсутність підстав для внесення за викладеними у ній твердженнями, відомостей до ЄРДР, що вказує на необґрунтованість заяви.
А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні скарги Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1