КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 369/9586/21 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4825/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
01 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року, -
представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль марки AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 , чорного кольору, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 та технічний паспорт на автомобіль марки AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_6 . Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , в частині накладення арешту наавтомобіль марки «AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 , чорного кольору, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 та технічний паспорт на автомобіль марки марки AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_6 .
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що автомобіль який використовував підозрюваний ОСОБА_12 , належить на праві власності ОСОБА_6 . До вчинення будь-яких кримінальних правопорушень даний автомобіль відношення немає. Однак суд першої інстанції не дослідив дані обставини, а саме кому належить автомобіль, яке він має відношення до вчинених кримінальних правопорушень зазначених у клопотанні та який має причинно-наслідковий зв`язок даний автомобіль до зазначеного у клопотанні слідчого.
Отже, судом першої інстанції встановлено, що автомобіль марки «AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 татехнічний паспорт на даний автомобіль на ім`я ОСОБА_6 належить третій особі. Проте всупереч ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна звернувся старший слідчий, а не прокурор.
На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ОСОБА_6 не приймала участі у судовому розгляді клопотання, яке відбулося 15.07.2021 р. Про прийняте рішення в частині арешту її майна дізналася 22.07.2021 року в приміщенні Києво-Святошинського суду Київської області. До 22.07.2021 року вона не була обізнана зі змістом ухвали від 15.07.2021 року та не знала про її існування, вона не могла подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її винесення.
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав. Тому з урахуванням викладеного, а також з метою недопущення затягування судового розгляду, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просив задовольнити її з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу слідчого судді від 15 липня 2021 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, про прийняте рішення стало відомо лише 22.07.2021, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, як такий, що пропущено з поважних причин.
Крім цього, ОСОБА_13 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, відкрито заволоділи ключами до автомобілів марки «Honda» моделі «CR-V», сірого кольору з д.н.з. НОМЕР_8 , власником якого згідно реєстраційної картки транспортного засобу на праві приватної власності належить ОСОБА_15 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 ) та ключами до автомобіля марки «LEXUS» д.н.з. НОМЕР_10 , після чого ОСОБА_13 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою вказаними ключами відімкнули вказані автомобілі, які були припарковані на території вказаного домоволодіння, привели в дію двигуни та з місця скоєння злочину зникли.
В ході досудового розслідування проводились заходи по встановленню місця знаходження підозрюваних та викраденого ними майна.
Так, 08.07.2021 старший слідчий СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_8 по вул. Стратегічне шосе поблизу будинку № 11 в м. Києві провів невідкладний обшук зупиненого працівниками поліції автомобіля марки «AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого було вилучено мобільний телефон марки «ASTKO» з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iрhone» чорного кольору, заблокований, договір найму житла за адресою: АДРЕСА_1 , технічний паспорт на автомобіль марки «AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , службове посвідчення працівника Служби безпеки України на ім`я ОСОБА_9 серії НОМЕР_5 , 100 ключів з магнітам, гаманець з пропуском та грошовими коштами в розмірі 100 доларів США та 1700 грн., металевий предмет, схожий на ніж без маркувань, ключ до автомобіля марки «BMW», технічний паспорт на автомобіль марки «BMW» модель R-1200 GS д.н.з. НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_10 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , брелок невідомого походження, ключ, предмет зовні схожий на підривник до ручної гранати УЗРГМ -2-92-83-583, який поміщено до спецпакету АВ 002038 та предмет зовні схожий на корпус ручної наступальної осколкової гранати типу РГД3 з маркуванням 216-83 Т, який поміщено до спецпакету АВ 3000507, сумка чорного кольору з предметом схожим на пістолет без маркувань, магазин якого споряджений 1 предметом, схожим на набій з маркуванням S@B 87 9 мм, які поміщені до спецпакету № 4224822, предмет, схожий на ніж в чохлі, флеш-накопичувач на 16 Gb, 2 страхових поліси. Крім цього, в ходу обшуку вилучено сам автомобіль марки «AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 .
Дане клопотання було направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області через нову почту 09.07.2021 /а.с. 86/.
15.07.2021 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на вказане у клопотанні майно.
Оскільки дана ухвала оскаржена представником власника майна ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 , тільки в частині накладення арешту на автомобіль марки AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 , чорного кольору, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 та технічний паспорт на вказаний автомобіль на ім`я ОСОБА_6 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту колегією суддів не вирішується.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому вислухано пояснення прокурора та було досліджено матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження та враховано обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки всупереч тверджень апелянта, вказане майно постановою слідчого від 09.07.2021 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, як таке, що відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, а тому з метою збереження речових доказів клопотання слідчого підлягало задоволенню, з урахуванням обставин кримінального провадження, що розслідується.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Більш того, колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_12 , було 19.06.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. А також те, що автомобілем марки «AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 на який накладено арешт під час невідкладного обшук зупиненого працівниками поліції керував підозрюваний ОСОБА_12 , тобто останній перебував у його розпорядженні. Тому відношення вказаного автомобіля до кримінального провадження має бути перевірено під час досудового розслідування. А на момент розгляду клопотання про арешт вказаного транспортного засобу в слідчого судді були підстави з урахуванням обставин кримінального провадження вважати, що він відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Посилання апелянта на те, що слідчим суддею встановлено, що автомобіль марки «AUDI А 3» д.н.з. НОМЕР_4 татехнічний паспорт на даний автомобіль на ім`я ОСОБА_6 належить третій особі, то в даному випадку відповідно ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна має звертатися прокурор, а не слідчий мають місце. Однак дана обставина не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з того, що клопотання про арешт погоджено із прокурором, та його в судовому засіданні в судді першої інстанції підтримував прокурор, тому колегія суддів не може погодитися з апелянтом, в частині того, що це є істотним порушенням, яке могло б потягнути за собою скасування оскаржуваної ухвали.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4