Провадження №1-кп/447/11/21
Справа №443/1984/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2021 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області кримінальне провадження №0001052, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2015 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Вигода, Долинського району Івано-Франківської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, одруженої, раніше не судимої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :

19.11.2015 близько 10:15 год. ОСОБА_3 , знаходячись на території автобусної станції, що по вул. Грушевського у м. Ходорів, Жидачівського району Львівської області, керуючись прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, діючи протиправно та з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, із жіночої сумочки, яка належить ОСОБА_5 , таємно викрала жіночий гаманець, вартістю 65,00 грн., грошові кошти в сумі 11,00 грн. та золотий виріб у вигляді хрестика, вартістю 315,00 грн., спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 391,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім цього, 19.11.2015 близько 10:45 год. ОСОБА_3 , знаходячись на території автобусної станції, що по вул. Грушевського у м. Ходорів, Жидачівського району Львівської області, керуючись прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, діючи протиправно та з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, із жіночої сумочки, яка належить ОСОБА_6 , таємно викрала жіночий гаманець, вартістю 65,00 грн., грошові кошти в сумі 282,00 грн., спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 347,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачена у судовому засіданні вину у вчиненому повністю визнала, повідомила, що суть обвинувачення їй зрозуміла, давати показання суду відмовилася.

Враховуючи те, що обвинувачена визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протоколів огляду місця події від 19.11.2015, 20.11.2015; протоколів допиту потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; протоколів допиту підозрюваної ОСОБА_3 від 26.11.2015; допит свідків та дослідження речових доказів.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченої: вимога про судимість обвинуваченої (а.к.п. 58); копія довідки №380, видана 23.11.2015 Долинською центральною районною поліклінікою, згідно якої ОСОБА_3 на обліку у психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває (а.к.п. 59); характеристика №3012, видана 25.11.2015 виконавчим комітетом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, згідно з якою ОСОБА_3 характеризується типово, зареєстрована та проживає у с. Княжолука, Долинського району, Івано-Франківської області (а.к.п. 54).

Крім цього, у судовому засіданні були досліджені документи, а саме: постанови про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження від 20.11.2015 (а.к.п. 18, а.к.п. 38), розписка ОСОБА_5 (а.к.п. 19), розписка ОСОБА_6 (а.к.п. 39).

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, заяви потерпілих, які просили проводити розгляд справи за їх відсутності, приходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і її дії вірно кваліфіковані за:

ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинення таких, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується типово, її вік, сімейний стан, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Згідно з досудовою доповіддю ймовірність вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 правопорушення повторно висока, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої неможливо здійснювати без позбавлення або обмеження волі, та може становити небезпеку для суспільства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винною у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях та призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту, та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження від 20.11.2015, грошові кошти в сумі 11,00 грн., квитанцію про оплату, видану на ім`я ОСОБА_5 , жіночий гаманець, золотий виріб у вигляді хрестика визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 ..

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження від 20.11.2015, грошові кошти в сумі 282,00 грн. визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 .

На підставі ст. 100 КПК України, грошові кошти в сумі 11,00 грн., квитанцію про оплату, видану на ім`я ОСОБА_5 , жіночий гаманець, золотий виріб у вигляді хрестика, грошові кошти в сумі 282,00 грн. повернути власникам.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судових витрат не понесено.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту;

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на неї наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази по справі, а саме:

- грошові кошти в сумі 11,00 грн., квитанцію про оплату, видану на ім`я ОСОБА_5 , жіночий гаманець, золотий виріб у вигляді хрестика повернути ОСОБА_5 ;

- грошові кошти в сумі 282,00 грн. повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1