Справа № 296/6431/21
Вирок
Іменем України

03 листопада 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привітів Любарського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, учасника бойових дій, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2019 року солдат ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, строком на три роки.

Цього ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №18-РС, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено посаду номера обслуги гаубичного самохідно-артилерійського взводу першої гаубичної самохідної-артилерійської батареї.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів, спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України та подовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, якого станом на 19.07.2021 оголошено не було.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статуту Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 ,ьслужбові обов`язки військовослужбовці частини виконують продовж робочих днів з понеділка по п`ятницю в період часу з 08 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 25 травня 2020 р о 08 год. 00 хв., не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , шо дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме у с. Привітів Любарського району Житомирської області, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків по 19.07.2021, коли з`явився до Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу до військової частини та того причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 407 ч. 4 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем ( крім строкової служби).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч. 4 КК України, є тяжким.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на даний час працює неофіційно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є : визнання вини, щире розкаяння у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені.

Відповідно до досудової доповіді наданої органом пробації, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 п.п.3,4 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на два роки. Зобов`язати засудженого : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1