Справа № 197/1216/20
Номер провадження № 1-кп/197/44/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в залі суду в смт. Широке Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000296 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Углове, Артемівського району, Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, має повну загальну середню освіту, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:1) 19.12.2000 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, штраф 680 грн.; 2) 04.07.2002 Дніпропетровським обласним судом за ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 122, ст.42, ст.43 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України частково приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2000 року та до відбуття остаточно визначено 3 роки позбавлення волі. Звільнився 07.08.2004 року по відбуттю строку покарання; 3)21.11.2005 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 304, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2006 року вирок змінено: виправданий за ст. 304 КК України та знижено покарання за ч.2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 04.10.2008 року умовно-достроково на не відбутий строк 8 місяців 26 днів; 4)19.05.2010 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 25.01.2014 року по відбуттю строку покарання; 5)19.01.2015 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 297 КК України до 4 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 6)17.06.2016 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2015 року та до відбуття остаточно визначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 7)12.06.2017 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, покаранням, призначеним за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17.06.2016 року до відбуття остаточно визначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 06.12.2019 року по відбуттю строку покарання, 8) 02.09.2020 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, 9) 23.09.2020 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3», за ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , діючи повторно, 16.09.2020 приблизно о 02:30 годин, знаходячись біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, після чого, з бесідки, яка знаходиться на території подвір`я домоволодіння, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам законного власника, викрав бензомоторну косу марки «Світязь» моделі «БТ-430», яка знаходилась там на зберіганні та належить потерпілій ОСОБА_6 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-17/1/5/728 від 19.10.2020 становить 750,00 (сімсот п`ятдесят грн 00 коп) утримуючи викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник обернувши його на свою користь, спричинивши потерпілій своїми незаконними діями матеріального збитку на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе за ч.3 ст.185 КК України не визнав показав суду, що він з цивільною дружиною проживав в с. Олександрівка, підробляли у потерпілої ОСОБА_7 , вона просила знайти бензокосу, а невідомий чоловік казав йому продати цю бензокосу, оперуповноважені казали йому, що будуть платити гроші, допомагати з роботою, житлом за те, що він на себе прийме цей злочин. Він не викрадав косу, а допомагав таксисту в м. Апостолове продати цю косу. Це було в липні 2020 року, а не в вересні, він їздив в м. Апостолове, щоб знайти цю косу, спілкувався з таксистом ОСОБА_8 , казав йому, що була крадіжка бензокоси. А перед цим за 5 днів 11.07 він йшов по дорозі в с. Олександрівка зранку, йшов в м. Апостолово, там стояв чоловік з бензокосою, попросив його продати косу, вони викликали по телефону таксиста ОСОБА_8 , поїхали в Апостолово, хотіли здати косу в ломбард, давали мало грошей, тоді запропонували таксисту купити косу за 500 грн., той купив. Тому невідомому чоловіку він віддав 500 грн, а той заплатив 100 грн. за таксі. Раніше він бачив косу у потерпілої, але не впізнав. Тоді він всю ніч був у ОСОБА_9 , зранку в понеділок його забрали в поліцію, оперуповноважений ОСОБА_8 попросив взяти на себе косу, обіцяли платити по 400 грн. за кожний його приїзд до поліції, потім його затримали. Він їздив з працівниками поліції в Апостолово забирати бензокосу. Коли був слідчий експеримент, то понятих не було, він показував, де знаходилась коса. Оперуповноважений ОСОБА_10 казав йому, що показувати, він показував, що коса була за бесідкою.

Однак, при невизнанні своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, повністю підтверджується показаннями потерпілої, свідків, письмовими матеріалами справи.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала суду, що вона проживає по АДРЕСА_2 , в них в бесідці була належна їй бензокоса, потім ця коса пропала. До цього приїхали до них в село Любімов з цивільною дружиною. В її заяві вказана дата, коли пропала коса. Вона подзвонила дільничому, що пропала коса, описала косу. В них домоволодіння огорожено, ОСОБА_12 з цивільною дружиною приходили іноді підробляти, без дозволу не можна було заходити, лише під наглядом господарів. Потім працівники поліції їм подзвонили і сказали, що знайшлася коса. Вона підозрює ОСОБА_12 у викраденні коси, бо люди казали, що бачили його на трасі з косою. Коли вкрали косу, то вона питала у ОСОБА_13 , цивільної дружини ОСОБА_12 , може він щось знає про косу. Вкрали косу чи 15.09.2020, чи 16.09.2020. Потім через місяць приїхали працівники поліції і повернули косу. Крадій зайшов зі сторони дороги, коса була біля бесідки. Для проведення слідчого експерименту приїзжали двоє працівників поліції, двоє понятих, був ОСОБА_12 , його фотографували, він підходив, стояв біля бєсідки, вона відходила по своїм справам.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він працює оперуповноваженим поліції, на початку осені 2020 року з колегою ОСОБА_15 вони виконували доручення, відпрацьовували раніше засуджених осіб, ОСОБА_12 розповів, що викрав бензокосу, покаже, куди її продав, поїхали в Апостолово, ОСОБА_12 домовився з таксистом, таксист віддав косу. Ніякого тиску на ОСОБА_12 не було, він добровільно розповів, що вчинив крадіжку бензокоси, яку продав таксисту в Апостолово.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він працює оперуповноваженим поліції, дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_14 , підтвердив, що на ОСОБА_12 ні психологічного, ні фізичного тиску не було.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що він працював оперуповноваженим поліції, в с. Олександрівка були крадіжки, ОСОБА_10 йому дав вказівку встановити місце знаходження ОСОБА_12 і запросити до поліції, він поїхав в село з дільничим, знайшов там ОСОБА_12 , запросив до поліції, той погодився, він завів його у відділ поліції в кабінет до ОСОБА_10 . Під час дороги до поліції ОСОБА_12 розповідав про паї, питав юридичну консультацію, він не примушував ОСОБА_12 давати якісь покази, тиску не було, ніякі гроші ОСОБА_12 не пропонував.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що він працює заступником начальника сектору кримінальної поліції, на початку вересня 2020 року в с. Олександрівка було багато крадіжок, там на протязі 2-х місяців проживав ОСОБА_12 , він надав вказівку ОСОБА_19 запросити ОСОБА_12 до поліції для опитування, ОСОБА_19 доставив ОСОБА_12 , ОСОБА_12 повідомив, що вчинив крадіжку бензоккоси у ОСОБА_7 , розповідав добровільно, він відібрав пояснення. Також разом зі слідчим він доставляв ОСОБА_12 для проведення слідчого експерименту, були поняті, ОСОБА_12 добровільно розповідав, що була крадіжка, що він зайшов на територію домоволодіння через молитовний будинок, на території бесідки була коса, він її взяв і запропонував таксисту купити. Також оперуповноважені ОСОБА_20 і ОСОБА_15 їздили з ОСОБА_12 в Апостолово, де ОСОБА_12 показував таксиста, якому продав косу.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що він працює слідчим, їздив в с. Олександрівка для проведення слідчого експерименту, з понятими провели слідчий експеримент, ОСОБА_12 розповів і показав. як підшукав місце для проникнення на територію домоволодіння, як взяв в бєсідкі бензокосу, як продав таксисту в м. Апостолово. Після завершення слідчого експерименту поїхали в смт. Широке, де в відділенні поліції роздрукували протокол слідчого експерименту, який всі учасники підписали.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що влітку 2020 року ОСОБА_12 жив в його будинку в с. Олександрівка, його цивільна жінка підробляла у потерпілої ОСОБА_7 , в селі були крадіжки, про косу він не знає.

Свідок ОСОБА_23 суду показав, що він восени 2020 року був в с. Олександрівка зі знайомим ОСОБА_24 , працівники поліції запросили їх бути понятими, він був трохи випивший і мало що пам`ятає, працівники поліції казали стояти і дивитись, як викрали косу.

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що він в жовтні 2020 року приїхав з товаришем підробляти в с. Олександрівка, побачили працівників поліції, які запросили їх бути понятими, казали, що буде проводитись слідчий експеримент. Він бачив, як ОСОБА_5 добровільно показував будинок, де була крадіжка, як він заходив, як виходив, казав, що в бесідкі була мотокоса, визнавав, що взяв бензокосу, вчинив крадіжку. Потім на машині поліції вони поїхали до відділу поліції, де підписали протокол. На ОСОБА_5 не було кайданок, ніхто на нього не тиснув, все показував добровільно, слідчий проводив фотографування.

В протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.09.2020, ОСОБА_11 просить притягти до відповідальності невідому особу яка в період часу з 20:00 15.09.2020 по 09:00 16.09.2020, таємно, з подвір`я огородженого домоволодіння за місцем мешкання викрала косу бензомоторну «Світязь» моделі «БТ-430», червоного кольору (а.с. 68).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.11.2020, який проведено слідчим СВ Широківського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_21 на підставі заяви ОСОБА_11 , в присутності потерпілої ОСОБА_11 , було проведено огляд домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . Домоволодіння має огорожу з фасадної частини залізобетонний паркан висотою 2 м, ширина 9 м. Вхід здійснюється через металеві ворота. На вказаній території розміщено житловий будинок 10х10, зліва від якого знаходиться одноповерхове господарче приміщення розміром 13х4. Біля вказаного приміщення та лівого краю житлового будинку знаходиться господарчий навіс-альтанка розміром 5х2 в якій знаходилась коса бензомоторна «Світязь» моделі «БТ-430» (т. 1 а.с.69-71).

Згідно з протоколом огляду від 26.09.2020, проведеного слідчим СВ Широківського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_26 , за участю власника приміщення ОСОБА_27 , оглянуто відкриту ділянку місцевості за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_27 добровільно надав для огляду та вилучення косу бензомоторну «Світязь» моделі «БТ-430» (т. 1 а.с. 74).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 24.10.2020, який проведено слідчим СВ Широківського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_21 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_11 , в присутності понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , проведеного за адресою домоволодіння АДРЕСА_2 . підозрюваний ОСОБА_5 запропонував підійти до будівлі покинутої церкви, яка не є огородженою, та пояснив, що він прибув до вказаної будівлі 16.09.2020 приблизно о 02:30, зайшовши на її територію, яка не є огородженою він обійшов її по межі домоволодіння, АДРЕСА_2 , підозрюваний вказав, що виявив частково не огороджену ділянку паркану, в районі городу, далі він шляхом вільного доступу зайшов на вказаний огород, та вийшов на територію домоволодіння, де біля житлового будинку побачив господарську споруду (бесідку)- в якій вийняв бензомоторну косу помаранчевого кольору, взявши косу до рук, він в зворотному напрямку пішов до будівлі покинутої церкви. Далі підозрюваний пояснив, що він заховав вказану бензокосу у посадці на краю села, а наступного дня приблизно о 08:00 прийшов, та забрав її. Після цього викликав таксі, доїхав з у м. Апостолово, де продав вказану косу цьому ж таксисту за 400 гривень, гроші витратив на власні потреби, а саме на харчові продукти. (т. 1 а.с. 82-83).
Згідно з висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 19/104-17/1/5/728 від 19.10.2020 вартість бензомоторної коси марки «Світязь» моделі «БТ-430» , знаходилась в доброму стані без пошкоджень станом на 16.09.2020 могла складати 750,00 грн. (т.1 а.с. 78-81).

Таким чином, суд вважає доведеною в судовому засіданні повністю винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, що полягає в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, його дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому суд відхиляє аргументи обвинуваченого щодо невчинення ним злочину, оскільки його показання є суперечливими, спростовуються письмовими матеріалами справи та показаннями свідків, при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_5 в присутності працівників поліції та понятих розповів та показав вчинення крадіжки. Тому показання ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні про його невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення суд розцінює як спосіб захисту. Також суд відхиляє аргументи захисника про визнання протоколу слідчого експерименту від 24.10.2020 недопустимим доказом, оскільки в судовому засіданні не було встановлено підстав, передбачених ст. 87 КПК України.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який належить до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив злочин в період іспитового строку, не одружений, офіційно не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до досудової доповіді від 11.08.2020 №21/42/1199-20, складеної Широківським районним сектором філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області щодо ОСОБА_5 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (т. 1 а.с.105-108).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є рецидив злочинів.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжує покарання, приймаючи до відома досудову доповідь, думку потерпілого, суд вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 71 КК України.
Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму від 24.10.2003 N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23.09.2021 слід виконувати самостійно.
З`ясовано, що в ході досудового розлідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням обвинуваченому ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.11.2021. Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку, характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має постійного місця проживання, суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тому на запобігання ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Питання про процесуальні витрати слід вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про залучення експерта.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_5 покарання приєднати частково покарання, не відбуте ним за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2020 та остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді 4 /чотирьох/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2021 виконувати самостійно.
Строк покаранняОСОБА_5 відраховувати з дати затримання, з 27.10.2020.
До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речові докази: бензомоторну косу марки «Світязь» моделі «БТ-430», яка, відповідно до розписки від 27.09.2020 передана на зберігання потерпілій ОСОБА_11 , залишити потерпілій ОСОБА_11 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи, а саме:- за висновком судово-товарознавчої експертизи № 19/104-17/1/5/728 від 19.10.2020 у розмірі 653,80 (шістсот п`ятдесят три гривні 80 коп).

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1