Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 ,
та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/622/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 (далі - слідчий), погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 (далі - прокурор), у кримінальному провадженні, внесеному 22.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0001770, та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, раніше судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, а саме до 24.01.2022 включно, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 грн (сорок п`ять тисяч чотириста гривень).

У випадку внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладено такі обов`язки : прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 23 грудня 2021 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання, 22 грудня 2021 року, приблизно о 04 год 00 хв, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його у свою власність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за попередньою змовою із невстановленою особою, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, біля перехрестя вулиць О. Блистіва та Буковинська, біля будинку № 4, шляхом підняття бетонного люка на колодязі зв`язку ККЗ2833, проник до середини, звідки за допомогою ножиців по металу зробив кінцевий зріз, та викрав приблизно 100 метрів телекомунікаційного кабелю ТПП 200х2х0,4, який належить АТ "Укртелеком", тим самим спричинив матеріальну шкоду підприємству. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла чи іншого володіння особи, вчинене за попередньою групою осіб, що підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Окрім того, у клопотанні вказується на наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а саме : ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні (підозрюваний може незаконно впливати на представників потерпілих АТ «Укртелеком», а також свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . ОСОБА_11 , які вже встановлені, а також на тих, які будуть встановлені, для зміни ними показань на його користь); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, зокрема, підшукуючи осіб, котрі можуть надати вигідні для нього неправдиві показання; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. При цьому слідчий у клопотанні також вказує на те, що підозрюваний ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків та позитивної репутації в суспільстві, не має законних джерел існування, у той же час продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення та не бажає ставати на шлях виправлення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані обставини, на переконання слідчого, свідчать про неможливість застосування інших більш м`яких, запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки такі не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КПК України.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, сукупність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від 3 до 6 років), а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування; впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними показів на свою користь. При цьому, слідчий суддя також взяв до уваги особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, не має постійного місця роботи. На підставі цього слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням для підозрюваного ОСОБА_5 застави, достатньої для забезпечення підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України. Окрім цього, в ухвалі слідчого судді вказано, що до матеріалів клопотання додано копію протоколу про затримання ОСОБА_5 , згідно з яким, 22.12.2021, ОСОБА_12 , було затримано працівниками поліції 22.12.2012, о 12 год 15 хв, після вчинення кримінального правопорушення, як підставами для затримання вказано про безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують саме на те, що ця особа щойно вчинила злочин. Сторона захисту висловлює зауваження до змісту протоколу, а саме щодо часу затримання. Так, у документі вказано, що «затримання відбулося о 07.00 годині працівниками патрульної поліції. Підстав для затримання немає, оскільки суб`єктивна складова відсутня. Фактичні обставини викладені у протоколі не відповідають дійсності». У судовому засіданні захисник звернув увагу слідчого судді щодо часу затримання його підзахисного, який був фактично затриманий о 07 год 00 хв, 22.12.2021. В ході розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено час фактичного затримання підозрюваного, приблизно о 07 год 00 хв, 22.12.2021. Оскільки вказане знайшло своє підтвердження, окрім пояснень, наданих підозрюваним у судовому засіданні, згідно з якими після зупинки працівниками патрульної поліції та виявлення у нього частин кабелю з ножицями по металу, на нього було одягнуто кайданки. В подальшому такі зняли, та поїхали на місце події. Крім того, вказане підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, зокрема згідно з показами працівників патрульної поліції, такі вказували про фактичне затримання ОСОБА_5 приблизно о 07 годині ранку 22.12.2021. Отже, слідчим суддею було встановлено, що протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.12.2021, складений відповідно до вимог КПК України, містить обов`язкові реквізити, посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді, відповідно до положень ст. 208 КПК України. Протокол складено у присутності понятих. Під час затримання ОСОБА_5 роз`яснювались підстави затримання, роз`яснено у вчиненні якого злочину він підозрюється, його права і обов`язки, про що свідчить відповідна відмітка у графі протоколу. Забезпечено право підозрюваного на захист, оскільки затримання і складання протоколу відбувалося у присутності захисника. Зауваження щодо складеного протоколу аналогічні доводам, викладених у скарзі захисника про незаконність затримання. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу на час розгляду заяви слідчим суддею не встановлено. Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 було затримано у порядку ч. 1 ст. 208 КПК України, що підтверджується відповідним протоколом, складеним уповноваженою на те особою, з підстав, визначених процесуальним законом, а тому відсутні підстави вважати, що підозрюваний був незаконно затриманий.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно застосував до його підзахисного запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки наявність ризиків, які зазначені у клопотанні слідчого органом досудового розслідування не доведена. При цьому, вважає, що слідчий суддя залишив поза увагою скаргу сторони захисту про визнання незаконним затримання ОСОБА_5 . Зазначає, що час затримання підозрюваного і час складання протоколу про затримання не співпадають. З ухвали слідчого судді убачається, що ОСОБА_5 фактично був затриманий приблизно о 7 годині ранку і увесь час, тобто до 14 год 20 хв 22.12.2021 примусово знаходився у приміщенні поліції без належних на те підстав. Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 22 грудня 2021 року, підставою для затримання стало те, що безпосередньо після вчинення злочину, очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Апелянт вважає, що працівники поліції не мали жодних, регламентованих ст. 208 КПК України, правових підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_5 . Отже, на переконання адвоката ОСОБА_6 , патрульними поліцейськими його підзахисний був фактично затриманий, однак поліцейськими, у порушення вимог ст. 208 КПК України, не було складено протоколу затримання, та не надано ОСОБА_5 адвоката. При цьому, апелянт стверджує, що протокол затримання не був складений, у тому числі і слідчим СВ Ужгородського РУП ОСОБА_13 . Натомість останній, разом з іншими працівниками поліції, примусово відвіз ОСОБА_5 від магазину АТБ до ніби то місця вчинення злочину. Цей факт підтверджує і свідок ОСОБА_9 . На підставі вищевикладених обстави, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.

В доповненні до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 також просить визнати незаконним затримання ОСОБА_5 від 22.12.2021 та негайно звільнити його з-під варти.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги на адресу органу прокуратури надіслано відповідно до вимог законодавства; заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від прокурора не надходило; сторона захисту не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом огляду місця події від 22.12.2021, протоколом огляду відеозапису із місця події від 22.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , працівника ЗФ АТ «Укртелеком», який виявив факт крадіжки кабелю, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є працівниками патрульної поліції, і які затримали ОСОБА_5 та при огляді особистих речей у якого вилучено частину мідного кабеля, ножиці по металлу, - на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, до якого може бути причетний ОСОБА_5 . Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що приєднані стороною обвинувачення до клопотання докази жодним чином не підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду; вплив на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на свою користь; перешкоджання повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено тяжке кримінальне правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років) та наявними у матеріалах судового провадження відомостями про особу підозрюваного (раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України, не працює, не має стійких соціальних зв`язків та позитивної репутації в суспільстві, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення через три місяці після ухвалення щодо нього вироку за ч. 1 ст. 185 КК України) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого, зокрема, шляхом їх залякування чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявність ризиків, які зазначені у клопотанні слідчого органом досудового розслідування не доведена, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищенаведеним.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.

Доводи апеляційної скарги про те, що: час затримання підозрюваного і час складання протоколу про затримання не співпадають; ОСОБА_5 фактично був затриманий приблизно о 7 годині ранку і увесь час, тобто до 14 год 20 хв 22.12.2021 примусово знаходився у приміщенні поліції без належних на те підстав; працівники поліції не мали жодних, регламентованих ст. 208 КПК України, правових підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_5 ; патрульними поліцейськими ОСОБА_5 був фактично затриманий, однак поліцейськими, у порушення вимог ст. 208 КПК України, не було складено протоколу про затримання, та не надано ОСОБА_5 адвоката; протокол затримання не був складений, у тому числі і слідчим СВ Ужгородського РУП ОСОБА_13 , який разом із іншими працівниками поліції, примусово відвіз ОСОБА_5 від магазину АТБ до ніби то місця вчинення злочину, що також підтверджує і свідок ОСОБА_9 , - апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 та наявність передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а також необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, які підтверджуються доданими до клопотання матеріалами, про те, що: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 22.12.2021 складений відповідно до вимог КПК України, містить обов`язкові реквізити, посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України; цей протокол складено у присутності понятих; під час затримання ОСОБА_5 роз`яснювались підстави затримання, роз`яснено у вчиненні якого злочину він підозрюється, його права і обов`язки, про що мається відповідна відмітка у графі протоколу; забезпечено право підозрюваного на захист, оскільки затримання і складання протоколу відбувалося у присутності захисника; зауваження щодо складеного протоколу аналогічні доводам, викладених в скарзі захисника про незаконність затримання.

Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, свідчить про те, що істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу не встановлено, граничний строк тримання під вартою без ухвали слідчого судді не сплив, відсутні зволікання у доставлені особи до суду.

Тому, апеляційний суд також вважає, що ОСОБА_5 22.12.2021 було затримано в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України, що підтверджується відповідним протоколом, складеним уповноваженою на те особою, з підстав, визначених процесуальним законом, а тому відсутні дані вважати, що підозрюваний був незаконно затриманий, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги у цій частині також відхиляються, а рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 про незаконне затримання ОСОБА_5 та його негайне звільнення з-під варти визнається також законним та обґрунтованим.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та визначив підозрюваному ОСОБА_5 мінімальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України при підозрі особи у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який, у разі внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, оскільки такі відомості в матеріалах судового провадження відсутні, про що також свідчить і те, що така застава внесена і підозрюваний ОСОБА_5 звільнений з-під варти.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Також апеляційний суд вважає строк дії ухвали визначено відповідно до вимог ст. 197 КПК України

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала; що визначену слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 заставу внесено і він вважається особою, щодо якої діє запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого та обрано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 24.01.2022 включно, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 грн (сорок п`ять тисяч чотириста гривень), - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: