Справа №538/2258/21
Провадження №1-кп/538/69/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2022 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця кримінальне провадження № 0000308 від 10.11.2021 за клопотанням прокурора Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червонозаводське Лохвицького району Полтавської області, українка, громадянка України, освіта повна загальна середня, не працююча, не заміжня, зареєстрована та фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.2021 року ОСОБА_6 , правомірно знаходячись у будинку ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , побачила в кімнаті кухні, шухляду з грошовими коштами, з котрої попередньо діставав грошові кошти ОСОБА_7 , після цього в неї виник умисел на крадіжку цього майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та мети особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 переконалась у відсутності сторонніх осіб та господаря у вказаній вище кімнаті, які могли б її викрити, підійшла до шухляди, відкрила її та викрала грошові кошти в сумі 1500 гривень, після чого покинула господарство ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_6 викраденими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на зазначену вище суму.

Крім цього 08.11.2021 року, ОСОБА_7 попросив свою знайому ОСОБА_6 повернути придбаний ним раніше за 1700 (тисячу сімсот) гривень мобільний телефон марки «Meizu», білого кольору до магазину, який розташований по вул. Героїв України в м. Лохвиця Полтавської області, де той його придбав, так як вказаний пристрій був у несправному стані. Цього ж дня за місцем свого проживання, вказаний мобільний телефон він передав ОСОБА_6 . Грошові кошти у сумі 1700,00 гривень, які повинні були повернути йому у магазині за неякісний товар, ОСОБА_6 мала віддати ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_6 відправилась до м. Лохвиця, де у вказаному магазині, за проханням ОСОБА_7 повернула телефон та отримала за нього 1700,00 гривень. У цей час у ОСОБА_6 раптово виник умисел на таємне заволодіння вказаними грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 , як добросовісному набувачеві. З вказаним корисливим мотивом, та метою особистого збагачення, ОСОБА_6 , діючи повторно, умисно та таємно, не маючи наміру повертати гроші ОСОБА_7 , вирішила їх викрасти та помістивши до кишені свого одягу покинула з ними вказаний магазин.

У подальшому вказані грошові кошти ОСОБА_6 витратила на власні потреби, тобто обернула їх на власну користь, завдавши ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Та за ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

У судовому засідання прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння за ознаками ч. 1 ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведений наданими доказами та наявні законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру відносно останньої, оскільки її психічне захворювання не дозволяє їй усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Особа, стосовно якого вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не заперечувала проти застосування до неї примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник не заперечував проти застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру та вважав що має місце вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що передбачене ч. 1 ч. 2 ст. 185 КК України, водночас психічне захворювання його підзахисної не дозволяє їй усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню.

Обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомого в примусовому порядку стосовно ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Витягами з єдиного реєстру досудових розслідувань з кримінального провадження № 0000308 від 10.11.2021 року, №0000538 від 19.11.2021 року.

Відповідно до рапорту відділення Поліції Миргородського районного відділу Поліції ГУНП в Полтавській області старшого дізнавача ОСОБА_8 , від 09.11 2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.11.2021 року о 19:49 за адресою АДРЕСА_2 , 08.11.2021 року було здійснено крадіжку телефону марки «Meizu», світлого кольору, підозрює знайому ОСОБА_9 , заявник ОСОБА_7 .

Виїздом на місце події було встановлено що 08.11.2021 року невідома особа перебуваючи в будинку заявника по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 1500,0 гривень, та в подальшому шляхом повернення мобільного телефону до магазину, здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 1700,00 грн., які належать заявнику.(а.с. 9).

Постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0000308, № 0000538 від 24.11.2021 року.

Відповідно до протоколу місця події та фототаблиць до нього від 09.11.2021 року проведеного в період часу о 20 год. 20 хв. по 20 год. 55 хв. старшим дізнавачем СД ВП №2 Миргородського РВП ГУПН в Полтавській області ОСОБА_8 вбачається, що об`єктом огляду місця події являється господарство, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , в будинку при вході до кімнати кухні з лівої сторони розташований дерев`яний стіл коричневого кольору із шухлядами з правої сторони. В третій шухляді даного столу при її відчиненні виявлена коробка в якій лежали три монети українського номіналу грошових коштів, на поличці також в даній шухляді лежать інші речі. На фото № 6 та № 7 зображено кухонний стіл коричневого кольору та шухляду вказаного столу, в якій знаходиться картонна коробка, в якій лежали грошові кошти яких не було виявлено (а.с. 12-18).

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився надавши заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі. Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 підтримує в повному обсязі, претензій матеріального характеру не має.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_10 , яка вказала, що 08.11.2021 року зайшла до магазину ОСОБА_11 та придбала дві пляшки горілки, повернула борг в магазин, при покупці продуктів остання розраховувалась купюрами 500, 200, 100, 50 гривень, 10.11.2021 року також зайшла в магазин та купила продукти харчування.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 08.11.2021 року він здійснював торгівлю в магазині і близько об 11 годині ОСОБА_11 зайшла в магазин і купила продукти харчування на суму приблизно 300 гривень, вона була з двома пакетами в яких були продукти харчування.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 суд вважає, що її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 суд вважає, що її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до акта судово-психіатричного експерта № 504 від 06.12.2021року ОСОБА_6 на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді пфропфшизофренії, параноїдної форми, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних діянь і позбавляє такої здатності на даний час.

Судом встановлено, що вказані дії ОСОБА_6 вчинила перебуваючи у стані, при якому вона не могла усвідомлювати своїх дій та керувати ними, так як виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, які вимагають догляду та лікувальних заходів.

ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психічної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Ч. 2 ст. 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно із ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно із ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діянь, передбачених ч. 1ст.185 КК України,ч. 2 ст. 185 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_6 в стані неосудності, яка за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до неї примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст.ст. 174, 512-513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червонозаводське Лохвицького району Полтавської області, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її оголошення до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_1