Справа № 333/69/22
Провадження № 1-кс/333/71/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2022 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000078 від 14.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є адвокатом чи депутатом, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК У країни,

ВСТАНОВИВ:
15.01.2022 року слідчий Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області звернувся до суду із даним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.01.2022 р., приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідки у вигляді смерті іншої людини, утримуючи у своїй руці, заздалегідь підготовлений до скоєння злочину кухонний ніж, з використанням якого, наніс ОСОБА_8 декілька ударів в життєво-важливі органи в області голови та тулубу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран обличчя та голови. Після чого, вважаючи, що його дії є достатніми для досягнення мети, ОСОБА_5 покинув місце скоєння злочину.
Таким чином ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_8 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку із вчасно наданою потерпілому медичною допомогою.
Дії ОСОБА_5 досудовим слідством кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на вмисне вбивство.
Вина ОСОБА_5 , у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння особливо тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні данні свідків, їх місцепроживання та стали відомі повні анкетні дані потерпілого, а також місце мешкання останнього, тому підозрюваному ОСОБА_5 ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів;
- вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, згідно показань свідків у підозрюваного ОСОБА_5 відсутні у стійкі соціальні зв`язки (офіційно не працевлаштований, не одружений), згідно показань свідків підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння веде себе агресивно, у зв`язку із чим коли почули прохання про виклик швидкої медичної допомоги потерпілому, боялися відчиняти двері своїх квартир. А також, звертаю увагу на характер та кількість колото-різаних ран гр. ОСОБА_8 (фото ), які локалізуються переважно на обличчі та голові, які є частинами тіла людини, в яких містяться мозок, органи зору, смаку, нюху, слуху та рот. Обличчя дуже чітко виражає людські почуття, зокрема емоції, такі як біль, радість, розчарування, втома, спокій, злість тощо. Обличчя є особистісною частиною тіла людини, за якою її зазвичай ідентифікують, крім того на обличчі та голові розташована велика кількість судин.
А також, ОСОБА_5 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити теперішнє місце проживання.
З огляду на вищенаведене орган досудового розслідування вважає, що зазначені обставини підтверджують факт можливості продовження ОСОБА_5 своєї злочинної діяльності, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи обставини вчинення інкримінованого злочину, відомості про особу підозрюваного, виконання умов зазначених запобіжних заходів підозрюваним нічим не гарантовано;

-особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі вищевикладеного, слідча просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідча підтримала клопотання у повному обсязі та послалась на обставини, які були викладені в клопотанні, вважає, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити з підстав, зазначених слідчим у клопотанні. Прокурор зазначила, що наразі потерпілий перебуває в реанімації без свідомості.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вважає себе винним у вчиненні інкримінованого злочину, зазначив, що потерпілий сам його спровокував, раніше він потерпілого не бачив.

Захисник підозрюваного заперечував відносно задоволення клопотання прокурора, вважає, що досудовим слідством не правильно здійснена кваліфікація злочину в даному кримінальному провадженні, заявлені слідчим ризики не обґрунтовані. Просив врахувати, що його підзахисний раніше не судимий, мешкає з похилими батьками, тому вважає, що є підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , по цьому кримінальному провадженню запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000078 від 14.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, скоєного при вищезазначених обставин.

14.01.2022 р. в межах даного кримінального провадження, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.01.2022 року ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК У країни.

Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.

Підозрюваному ОСОБА_5 15.01.2022 р. об 11-45 год. вручені під розпис, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим надано копії: рапорти працівників поліції про прийняття заяв про кримінальне правопорушення від 14.01.2022 р., протоколу огляду місця події від 14.01.2022 року; протоколів допиту свідків; протоколу затримання ОСОБА_5 , як підозрюваного у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, в порядку ст.208 КПК України; витягу з ЄРДР; повідомлення про підозру, інші матеріли кримінального провадження.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. На думку слідчого судді, слідчим надані вагомі докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітній дітей немає, офіційно не працевлаштований, відомості про інші джерела доходу у підозрюваного, в матеріалах клопотання відсутні. В січні 2021 р. підозрюваний притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_9 , що свідчить про схильність підозрюваного до насильства.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, направленого на заподіяння смерті іншій людині, за яке передбачене покарання лише у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, на яке послався слідчий суддя, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

З огляду на встановлені обставини про особу ОСОБА_5 , конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбачену законодавством за інкримінований йому злочин, слідча суддя погоджується, що існує ризик, що підозрюваний може переховуватись від слідства чи суду.

Також слідча суддя погоджується із заявленим слідчим ризиком, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, враховуючи обізнаність підозрюваного про місце їх проживання, а також те, що свідки є сусідами підозрюваного.

Вищевказані характеризуючи особу обставини, свідчать про неможливість більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, запобігти встановленим слідчим суддею ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, враховуючи також, що хоча підозрюваний і мешкає за місцем реєстрації, при цьому належним чином підтверджені відомості про власника квартири, в якому живе ОСОБА_5 , та про його згоду на перебування підозрюваного під домашнім арештом у цій квартирі, слідчому судді не повідомлені. Посилання захисника, що батьки підозрюваного, з якими він мешкає, потребують постійного стороннього догляду, не підтверджені належними доказами.

Підозрюваним та його захисником слідчому судді не надані підтверджені гарантії, які б переважали встановлені ризики, у зв`язку з чим, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід. З огляду на вищезазначене, слідча суддя вважає, що клопотання підозрюваного та його захисника про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не підлягає задоволенню.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, слідчому судді не повідомлені.

Слідча суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим слідчим суддею ризикам, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, конкретні обставини інкримінованого йому злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, в межах визначених ст. 182 КПК України, 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням положень ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2022 рік» складає 198 480,00 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження у час, визначений вказаними слідчим, судом;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, суду, в провадження якого перебуває це кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, суд, в провадженні яких перебуває це кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В клопотанні підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заявленого в межах даного кримінального провадження, відмовити.

Клопотання слідчого Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000078 від 14.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 14.01.2022 р. з 11-33 год.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480,00 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження у час, визначений вказаними слідчим, судом;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, суду, в провадженні якого перебуває це кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, суд, в провадженні яких перебуває це кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали доручити працівникам Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала діє до 11-33 год. 15.03.2022 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1