Справа № 686/5660/22
Провадження № 1-кс/686/2281/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні 0000533 від 11.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

встановив:

11.03.2022 слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Ярмолинецького відділу Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешту на автомобіль MERCEDES-BENZ В180 із д.н.з. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 який на праві власності належить ОСОБА_5 , однак відповідно до довіреності його користувачем є ОСОБА_6 ( НОМЕР_3 ) без права відчуження однак із правом користування, а також автомобіль Volkswagen Transporter із д.н.з. НОМЕР_4 який на праві власності належить ОСОБА_7 ( НОМЕР_5 ).
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 11 березня 2022 року близько 04:00 невстановлена особа перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом підпалу пошкодила втомобіль Volkswagen Transporter із д.н.з. НОМЕР_6 та частково автомобіль Mercedes-Benz B180, д.н.з НОМЕР_1 , чим завдала ОСОБА_7 та ОСОБА_6 майнової шкоди на суму, що встановлюється.

11.03.2022 відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505, попередня кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення ч. 2 ст. 194 КК України.

11.03.2022 під час проведення огляду місця події на території домогосподарства АДРЕСА_1 було виявлено автомобіль MERCEDES-BENZ В180 із д.н.з. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 а також автомобіль VolkswagenTransporter із д.н.з. НОМЕР_4 .

Відповідно до п.4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, що одержане в наслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Слідчий зазначає, шо автомобіль MERCEDES-BENZ В180 із д.н.з. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 а також автомобіль Volkswagen Transporter із д.н.з. НОМЕР_4 містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки можуть стати об`єктом експертного дослідження як для встановлення суми збитку завданої потерпілим, так і для призначення ряду інших експертиз (експертиза нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів).

З метою збереження їх стану, забезпечення подальшого призначення судових експертиз, виникла необхідність в накладенні арешту на автомобіль MERCEDES-BENZ В180 із д.н.з. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також автомобіль Volkswagen Transporter із д.н.з. НОМЕР_4 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Власник транспортного засобу Volkswagen Transporter із д.н.з. НОМЕР_7 ОСОБА_7 та володілець транспортного засобу MERCEDES-BENZ В180 із д.н.з. НОМЕР_1 СР ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, повідомлені про розгляд клопотання телефонограмою.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Автомобілі MERCEDES-BENZ В180 із д.н.з. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та НОМЕР_8 із д.н.з. НОМЕР_4 , постановою слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 11.03.2022 року визнані речовим доказом.

Згідно із ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

Слідчий суддя погоджується з тим, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Водночас, частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У силу п.4 ч.2 ст.171 КПК України до клопотання про арешт майна також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно із наявними матеріалами, слідчий зазначає про необхідність збереження транспортних засобів для проведення експертиз, зокрема стосовно визначення розміру шкоди, завданої потерпілим та експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів.

Разом із цим, у матеріалах клопотання відсутні відомості при призначення указаних експертиз.

Із долученої до клопотання копії протоколу огляду місця події від 11.03.2022 слідує, що він проводився із застуванням цифрового фотоапарату.

Отже, слідова картина та пошкодження транспортних засобів зафіксована та відображення у процесуальних документах.

Зі змісту клопотання слідує,що транспортні засоби після огляду вилучені та поміщені на спеціальний майданчик, адреса якого не вказана.

Разом із цим, під час повідомлення про розгляд клопотання, володілець транспортного засобу MERCEDES-BENZ В180 із д.н.з. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ОСОБА_6 ( НОМЕР_3 ) повідомила, що транспортний засіб транспортовано для ремонту до м.Хмельницького.

Власники указаних транспортних засобів не перевіряються на причетність до вчинення кримінального правопорушення , а ОСОБА_6 є користувачем цього транспортного засобу.

Документів, які станом на час розгляду цього клопотання, посвідчують право відчуження транспортного засобу ОСОБА_6 матеріали клопотання не містять.

Поява їх у майбутньому не може бути належною підставою для ствердження ризику відчуження цього транспортного засобу чи розпорядження ним на теперішній час.

Відомості про ризик знищення чи відчуження транспортного Volkswagen Transporter із д.н.з. НОМЕР_4 який на праві власності належить ОСОБА_7 ( НОМЕР_5 )матеріали клопотання не містять.
Відсутнє обґрунтування цього ризику за змістом клопотання.
Передача транспортних засобів їх власникам/користувачам, зокрема ОСОБА_6 свідчить про те, що слідчий виключає ризик його знищення та пошкодження слідів пошкодження, які як зазначено, зафіксовані.
Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Збереження указаних речових доказів шляхом його арешту, за наведених обставин, суперечить визначеним ст.170 КПК України та означеній у клопотанні меті.

Встановлення заборони відчуження транспортних засобів потерпілих від злочинного посягання за наведених обставин , є непропорційним втручанням у їх право.

Слідчий не довів, що арешт майна за вказаних обставин є співрозмірним і таке обмеження права власності власника майна та його користувача відповідає завданням кримінального провадження та без накладення арешту неможливо встановити обставини кримінального правопорушення та досягти мети кримінального провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до указаного майна заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді його арешту.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя