УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/1875/22
Провадження № 1-кс/712/918/22

15 березня 2022 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 10000179 ід 15.11.20218р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 136 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № № 10000179.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 31 грудня 2021 року начальник відділення Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаськй області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 10000179 від 15.11.2018 р. винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставіабзацу 14 ч.1 ст.284 КПК України. Вважає оскаржувану постанову незаконною, з огляду на те, що орган досудового розслідування не встановив всі факти та обставини, які мають зазначення для кримінального провадження, не провів належних слідчих слідчих дій, не провів судово-медичну експертизу з метою дотримання вимог ст. 2 КПК України.
Просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 10000179 ід 15.11.20218р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 136 КК України.

В судове засідання заявниця не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує.
Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні Черкаського районного управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження про закриття кримінального провадження № 10000179 ід 15.11.20218р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 136 КК України.

Досудове розслідування здійснювалось за заявою ОСОБА_3 про те, що 04.12.2015р. водій автобуса ОСОБА_5 під час посадки пасажирів на зупинці громадського транспорту дверима автобуса придавив ногу ОСОБА_3 , чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження. Також 10.08.2016р. , перебуваючи у автобусі під керуванням ОСОБА_5 під час виконання маневру ОСОБА_3 вдарилась ногою, протее не зважаючи на отримані травми водій не надав їй допомогу.

31 грудня 2021 року начальник відділення Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаськй області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 10000179 від 15.11.2018 р. винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі абзацу 14 ч.1 ст.284 КПК України.
Відповідно до ст.ст. 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.
Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 29.09.2021 не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження слідчим всіх обставин, що виключають кримінальне провадження.
В постанові зазначено, що терміни проведення досудового розслідування, визначених ст.219 КПК України сплинули, однак мотивування такого висновку істить суперечливі висновки про те, відносно складу якого кримінального правопорушення орган розслідування дійшов такого висновку.
Так, у спірній постанові вказано про перекваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000179 від 15.11.2018р. складу кримінального правопорушення з ч.2 ст.121, ч.1 ст.136 КК України на ч.1 ст.286 КК України та наявності підстав для закриття провадження за п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України в звязку з наявністю нескасованої постанови слідчого від 09.08.2018р. у кримінальному провадженні № 10001426 за ч.1 ст.286 КК україни на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, однак підставою закриття кримнальному провадженні № 0000179 вказано на підставі абзацу 14 ч.1 ст.284 КПК України ч.2 ст.121, ч.1 ст.136 КК України.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження винесена без достатнього мотивування обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому підлягає скасуванню для виконання органом слідства необхідних дій щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставин, що виключають кримінальне провадження і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову начальника відділення Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 31.12.2021 року про закриття кримінального провадження № 10000179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 136 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1