Справа № 489/5978/21
Номер провадження 1-кс/489/1401/21
УХВАЛА
Іменем України
08 вересня 2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
володільця майна ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження № 0000841 від 01.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна

встановив
До слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 31.08.2021 в ході проведення огляду місця події, а саме: транспортного засобу "BMW M5", номерний знак НОМЕР_1 .

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити.

Володілець (особа яка добровільно видала автомобіль) ОСОБА_3 заперечував проти арешту, вказав, що автомобіль вилучили безпідставно.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчим суддею встановлено такі обставини.

Із матеріалів клопотання вбачається, що СД ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 01.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В клопотанні зазначено, що 31.08.2021 близько 18:30 год., співробітниками УПП в Миколаївській області біля буд. № 18 на вул. Будівельників в м. Миколаєві зупинений автомобіль "BMW M5", номерний знак НОМЕР_1 , в ході огляду якого виявлено, що висота та радіус нанесення шрифту він-коду " НОМЕР_2 ", розташованого на правій стойці стакану автомобіля викликає сумніви в своїй достовірності.

При зупинці вказаного автомобіля, за кермом знаходився ОСОБА_3 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 республіки Грузія, автомобіль знаходився на транзитних тимчасових номерах, від будь - яких пояснень ОСОБА_3 , відмовився.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, в т. ч. з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні прокурор обґрунтовує необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження як речових доказів.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а такими заходами в тому числі є арешт майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
З матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу номерні знаки НОМЕР_4 , а на автомобілі в момент зупинки були номери НОМЕР_1 , зі слів володільця транзитні, однак документів про це не надано.
Дослідивши надані документи, слідчий суддя вважає, що автомобіль може містити сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме зміну номерів вузлів та агрегатів. Для встановлення цих обставин прокурор виказує намір призначити експертизу, тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою збереження речових доказів.
Після проведення експертиз власник/володілець зможе у встановленому КПК України порядку звернутись до суду про скасування арешту в т. ч. щодо обмеження права користування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя
ухвалив
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном, яке було вилучено 31.08.2021 в ході проведення огляду місця події, а саме: на транспортний засіб "BMW M5", номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , проживаючий в Республіці Грузія, м. Марнеулі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1