ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/2940/18
Провадження № 1-кп/211/86/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000342 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Єлизаветпілля, Апостоловського району, Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, який не працює пенсіонер, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.02.2018 року в 12 годин 30 хвилин водій ОСОБА_8 , в світлий час доби, керуючи технічно не справним автомобілем «ГАЗ 31105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без пасажирів та вантажу, рухався в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю, проїжджій частині дороги вул. Разенкова з боку вул. Дніпропетровське шосе, в напрямку вул. Вернадського.

В цей же час, поперед руху автомобіля «ГАЗ 31105», на зустріч його руху, у зустрічному йому напрямку, по зустрічній смузі руху, біля лівого краю дороги рухався пішохід ОСОБА_9 , який рухався котивши позаду себе в лівій руці металеву тачку на якій знаходились металеві пластини підкладки, після чого пішохід ОСОБА_9 , змінив напрямок свого руху та почав переходити проїзну частину дороги вул. Разенкова, з ліва направо по ходу руху автомобіля, в темпі швидкого кроку та бігу, не змінюючи темп та напрямок свого руху.

Водій ОСОБА_8 , при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 , що наближалась до смуги руху керованого ним автомобіля, проявив неуважність до дорожньої обстановки, продовжив рухатися з небезпечною швидкістю, маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, вчасно заходів для зменшення швидкості руху автомобіля «ГАЗ 31105», або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, та не зупинив керований ним автомобіль, для того щоб надати можливість перейти дорогу, та уникнути наїзду на пішохода, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно яких:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- «12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Внаслідок недотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання події, в районі буд. №88 по вул. Разенкова у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_8 , допустив наїзд керованого ним автомобіля «ГАЗ 31105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_9 , який рухався в невстановленому для цього місці, не по пішохідному переходу, в темпі швидкого кроку не змінюючи напрямок та темп свого руху, з ліва направо по ходу руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , травмований. Відповідно до висновку експерта № 624 від 18.05.2018, потерпілому ОСОБА_9 , заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита черепна-мозкова травма, перелом лівої темяної кісток з переходом на скроневу, субарахноїдальний крововилив, відкритий перелом кісток правої гомілки в нижній третині з зміщенням уламків, міжвиростковий перелом правого колінного суглобу і верхньої третини правої стегнової кістки, забійні рани голови, правої гомілки, скальпована рана лівого колінного суглобу, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допущені водієм ОСОБА_8 , порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків. Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину визнав повністю, та пояснив, що він 14.02.2017 року керуючи автомобілем ГАЗ рухався по вул. Разенкова, попереду потерпілий йшов у явному стані алкогольного сп`яніння, віз тачку, по середині дороги. А потім кинувся під авто. Він викликав швидку, поліцію. В автомобілі зникли тормоза, так як в тачкі буди металеві предметі, які пошкодили їх. Рухався не швидко, приблизно 40-50 км/год. удар був в ногу, потерпілий перелетів через машину, були сліди тормозу. Тачка полетіла в капот, розбила бампер, перебитий шланг. Коли підійшов до потерпілого був сильний запах алкоголю. Стаж водія 28 років. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати, врахувати часткове добровільне відшкодування шкоди.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 14.02.2017 року вона їхала не велосипеді, а син йшов позаду. Коли сина довго не було, вона повернулась, та побачила людей, син лежав на дорозі, в нього був відкритий перелом ноги. Син був тверезий, життя покінчати самогубством в нього не було наміру, просто син говорив, що його ніхто не любить. Зараз син в тяжкому стані, в нього провали пам`яті, інвалідність по зору. Частково відшкодовував завдані збитки. Просить призначити покарання на розсуд суду, цивільний позов задовольнити.

Крім визнання обвинуваченим вини, його винуватість також підтверджується:

висновком експерта № 624 від 18.05.2018, щодо заподіяння потерпілому наступні тілесні ушкодження: закрита черепна-мозкова травма, перелом лівої темяної кісток з переходом на скроневу, субарахноїдальний крововилив, відкритий перелом кісток правої гомілки в нижній третині з зміщенням уламків, міжвиростковий перелом правого колінного суглобу і верхньої третини правої стегнової кістки, забійні рани голови, правої гомілки, скальпована рана лівого колінного суглобу, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Висновком експерта №7/10.2/161 від 31.05.2018 року, щодо технічного стану автомобіля «ГАЗ 31105» р.н. НОМЕР_1 , де робоча гальмівна система перебуває в стані часткової відмови а.с. 56-63.

Висновком експерта №2338-18 від 07.06.2018 року, де зазначено, що рукав гнучкого гальмового шлангу живлення робочого гальмівного механізму переднього лівого колеса автомобіля має наскрізне пошкодження зовнішньої гумової оболонки з переходом на тканинну обплітку і внутрішню гумову оболонку. За механізмом утворення дане пошкодження є комбінованим і виникло внаслідок фізичного односпрямованого впливу на шланг твердого предмету з гострими кромками-розрізу і наступним за ним зусиллям, яке розтягувало і скручувало шланг а.с.71-76..

Протоколом проведення слідчого експерименту а.с.78-86.

Висновком експерта №62 від 29.04.2021 року, де зазначено, що через рік після ДТП у ОСОБА_9 маються наслідки ЧМТ; ОСОБА_9 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та опіоїдів, не знаходяться в причинному зв`зку з тяжкою ЧМТ; черепно-мозкова травма ускладнила перебіг вад зору і призвела до часткової атрофії зорового нерву лівого ока, тобто знаходиться у причинному зв`язку з тяжкою черепно-мозковою травмою; на момент проведення комісійної судово-медичної експертизи неврологічний стан ОСОБА_9 був у вигляді наслідків черепно-мозкової травми: лікворно-гіпертензійний синдром з явищами дислокації, вогнищеві зміни речовини обох лобних, правої скроневої, лівої скронево-потилочної областей, коорденаторна недостатність, що є наслідком тяжкої черепно-мозкової травми, отриманої 14.02.2018 року, тобто знаходяться у причинному зв`язку.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_8 та кваліфікує його дії за ст. 286 ч.2 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, його відношення до вчиненого, позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду, відомості про особу обвинуваченого.

Останній провину визнав, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, не судимий, одружений, на утриманні знаходиться неповнолітній син, офіційно не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що б обтяжували покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі однак вважає можливим звільнити від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком та покладанням обов`язків відповідно ст.76 КК України. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Що стосується призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до наступного.

З урахуванням того, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, суд вважає необхідним застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того заявлений прокурором цивільний позов, який обвинувачений визнав у повному обсязі підлягає задоволенню.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_8 , третя особа моторне (транспортне) страхове бюро України департаменту внутрішнього страхування про стягнення матеріальної шкоди з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» 78 939, 68 грн. та 121060,32 грн моральної шкоди та стягнення з ОСОБА_8 128 939,68 грн моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_8 частково відшкодував завдану шкоду, а саме 12000 гривень під час судового розгляду.

Згідно пояснень представника третьої особи, який вважає, що стягненню підлягають 5% страхової виплати моральної шкоди від суми 78 939,68 грн.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, який в процесі розгляду був уточнений, суд дійшов наступного.

За приписом ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок…, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Між обвинуваченим і страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку.

Відповідно до ст.22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За приписом п.24.1 ст.24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням і реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах і придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Враховуючи вищевикладене та інформацію, що міститься в копіях касових чеків і медичних документах, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_9 у частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню в межах позовних вимог та з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінант» підлягає стягненню на користь ОСОБА_4 компенсація за причинену матеріальну шкоду в розмірі 78939,68 грн.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд вважає, що потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, суд враховує ступінь спричиненого потерпілому фізичного болю, необхідність проходження лікування, характер і обсяг душевних, психологічних страждань, яких він зазнав у зв`язку з заподіянням тілесних ушкоджень, тяжкі вимушені зміни у звичайному ритму та способі життя, труднощі та незручності понесені потерпілим, у зв`язку із заподіяними ушкодженнями, виходячи з вимог розумності та справедливості, приходить до висновку суд встановлює розмір моральної шкоди, обґрунтований і достатній для відшкодування потерпілій в сумі 100000,00 грн.

Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Пунктом 23.1 ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності ( ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 26-1 Закону передбачено відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому. Так, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

При цьому Верховний Суд у постанові від 28.11.2018 року по справі № 357/12069/14-ц зазначив, що відшкодування моральної шкоди визначається у розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а не від ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відтак, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінант» на користь ОСОБА_10 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 3946,98 грн. (з розрахунку 78939,68 х 5:100= 3946,98).

Тому, на підстав викладеного, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги, а с аме:

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_4 компенсацію за спричинену матеріальну шкоду в розмірі 78 939 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 68 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_4 компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 3946 (три тисячі дев`ятсот сорок шість) гривень 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 , 1973 року народження, на користь ОСОБА_4 в якості компенсації за спричинену моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення грошову суму в розмірі 100000 (сто тисяч ) гривень 00 коп., врахувавши сплачену добровільно суму 12000 гривень стягнути 88 000 (вісімдесят вісім тисяч) гривень.

Відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню судові витрати.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік;

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1п.1,2 ст. 76 КК України покласти обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення: авто-технічної експертизи № 7/10.1/217 від 21.06.2018, -1430 грн. 00 коп; експертизи технічного стану транспортного засобу № 7/10.2/162 від 10.05.2018 та № 7/10.2/161 від 31.05.2018, витрати вартістю 858 грн. 00 коп. та 1573 грн. 00 коп.; експертизу транспортно-трасологічну і автотехнічну № 2338-18 від 07.06.2018 витрати вартістю 8580 грн. 00 коп.;

Речові докази: автомобіль «ГАЗ 31105», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 вважати повернутим. Гальмівний шланг живлення робочих гальмівних механізмів переднього лівого колеса- повернути ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» матеріальні збитки у сумі 6 398 грн. 46 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_4 компенсацію за спричинену матеріальну шкоду в розмірі 78 939 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 68 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_4 компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 3946 (три тисячі дев`ятсот сорок шість) гривень 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 , 1973 року народження, на користь ОСОБА_4 в якості компенсації за спричинену моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення грошову суму в розмірі 88 000 (вісімдесят вісім тисяч) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1