Справа № 452/1471/21
Провадження № 1-кп/452/233/2021
ВИРОК
Іменем України
23 грудня 2021 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі Львівської області кримінальне провадження № 0000111 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки

АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньо - спеціальною освітою, непрацюючої, раніше несудимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК

України,-

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , яка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації (далі по тексту УСЗН Самбірської РДА) з 01.12.2017 року в статусі «особа, яка проживає разом з особою зі інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» у зв`язку із здійсненням догляду за інвалідом II групи внаслідок психічного розладу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася в УСЗН Самбірської РДА із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, із відміткою - «допомога на догляд (щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним)» та протиправно отримала грошову допомогу на догляд за вищевказаною особою, призначену відповідно до ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею», яку призначено на підставі рішення УСЗН Самбірської РДА від 05.01.2018 року.

Так, відповідно до п. 4 зазначеної вище Постанови, допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, що є вимогою виплати щомісячної грошової допомоги. Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу, щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу № 905 від 14.12.2017 року, ОСОБА_5 потребує постійного стороннього догляду, оскільки обмежена в самообслуговуванні, здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку.

Згідно п. 7 вказаної вище постанови, для призначення грошової допомоги на догляд, особою, яка звертається за її призначенням, разом із іншими документами подається заява. Форма заяви затверджується Міністерством соціальної політики України, а саме наказом № 441 від 21.04.2015 року «Про затвердження форми заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», у якій особа ставить свій підпис та дату про ознайомлення, крім іншого, під наступним текстом: «мене повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання мною соціальної допомоги, компенсації та пільг, я зобов`язуюсь повідомити органи праці та соціального захисту населення».

Всупереч зазначеному, ОСОБА_4 , у період часу з 19.04.2018 року по 08.07.2018 року, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, а саме грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, вона зобов`язана вчасно повідомити УСЗН Самбірської РДА, не повідомила про виїзд за кордон на тривалий період за межі території України до Республіки Польща, внаслідок чого вона, приховуючи відомості, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману заволоділа грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 2838,58 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім цього, незважаючи на вищезазначені норми Закону України «Про психіатричну допомогу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» ОСОБА_4 , у період з 20.07.2018 року по 16.09.2018 року, діючи з умислом на заволодіння чужим сином, а саме грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, він зобов`язаний вчасно повідомити УСЗН Самбірської РДА, не повідомила про виїзд за кордон на тривалий період за межі території України до Республіки Польща, внаслідок чого вона, приховуючи відомості, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману, повторно, заволоділа грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 3412,62 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, незважаючи на вищезазначені норми Закону України «Про психіатричну допомогу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» ОСОБА_4 , у період часу з 21.10.2018 року по 25.11.2018 року, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, а саме грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, він зобов`язаний вчасно повідомити УСЗН Самбірської РДА, не повідомила про виїзд за кордон на тривалий період за межі території України до Республіки Польща, внаслідок чого вона, приховуючи відомості, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману, повторно, заволоділа грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 2111,40 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, незважаючи на вищезазначені норми Закону України «Про психіатричну допомогу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» ОСОБА_4 , у період з 18.04.2019 року по 13.07.2019 року, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, а саме грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, він зобов`язаний вчасно повідомити УСЗН Самбірської РДА, не повідомила про виїзд за кордон на тривалий період за межі території України до Республіки Польща, внаслідок чого вона, приховуючи відомості, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману, повторно заволоділа грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 5320,85 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, незважаючи на вищезазначені норми Закону України «Про психіатричну допомогу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» ОСОБА_4 , у період часу з 27.07.2019 року по 29.09.2019 року, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, а саме грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, він зобов`язаний вчасно повідомити УСЗН Самбірської РДА, не повідомила про виїзд за кордон на тривалий період за межі території України до Республіки Польща, внаслідок чого вона, приховуючи відомості, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману, повторно, заволоділа грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 4119,75 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, незважаючи на вищезазначені норми Закону України «Про психіатричну допомогу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» ОСОБА_4 , у період з 08.10.2019 року по 17.11.2019 року, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, а саме грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, він зобов`язаний вчасно повідомити УСЗН Самбірської РДА, не повідомила про виїзд за кордон на тривалий період за межі території України до Республіки Польща, внаслідок чого вона, приховуючи відомості, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману, повторно, заволоділа грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 2595,93 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, незважаючи на вищезазначені норми Закону України «Про психіатричну допомогу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» ОСОБА_4 , у період часу з 02.03.2021 року по 15.03.2021 року, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, а саме грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, він зобов`язаний вчасно повідомити УСЗН Самбірської РДА, не повідомила про виїзд за кордон на тривалий період за межі території України до Республіки Польща, внаслідок чого вона, приховуючи відомості, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману, повторно, заволоділа грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 988,58 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень визнала повністю, суду вказала, що злочини вчинила за тих обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному, просила призначити їй мінімальне покарання.

Обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Обвинувачена у судовому засіданні повністю визнала провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), та за їх згодою, суд обмежився дослідженням документів, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставин вчинення злочинів, вказаних в обвинувальному акті у кримінальному провадженні та їх кваліфікацію.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Представник потерпілої особи УСЗН Самбірської РДА ОСОБА_6 в судовому засіданні, щодо міри покарання покладалася на думку суду, проказала, що на даний час борг не погашений.

Прокурор в судовому засіданні під час судових дебатів зазначив, що вина

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2

ст. 190 КК України повністю доведена. Просив при вирішенні питання щодо виду та міри покарання обвинуваченій врахувати наявність обставини, яка пом`якшує покарання до яких відноситься щире каяття; врахувати відсутність обставин, що обтяжують покарання. Просив звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності на підставі ст. 49 КК України та призначити покарання обвинуваченій за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та кваліфікує її дії, як шахрайство, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченій, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинені обвинуваченою злочини, передбачені ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 цього Кодексу, є нетяжкими злочинами.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Згідно з довідкою-характеристикою за № 485 від 22.04.2021 року Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, обвинувачена характеризується позитивно.

Відповідно до довідок КНП СМР та СРР «Самбірської центральної районної лікарні» від 11.03.2021 року, обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу, на час розгляду справи є нетяжким злочином, а станом на час вчинення кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України в редакції, яка діяла до 01.07.2020 року - був злочином невеликої тяжкості та карався штрафом до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції, яка діяла до 01.07.2020 року, було встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинувачену від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що з моменту вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України минуло більше трьох років, обвинувачена не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про необхідність звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинені нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України всі обставини провадження та характеризуючі дані про його особу, її вік та стан здоров`я, яка на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; вчинила умисні закінчені злочини, які відноситься до категорії нетяжких злочинів; за місцем проживання характеризується позитивно; наявність обставин, які пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; наявність обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено; відсутність будь - яких претензій зі сторони потерпілої особи.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченої, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченої до скоєного, враховуючи позицію потерпілої особи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у межах санкцій ч. 2 ст.190 КК України

Цивільний позов по справі слід стягнути з ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення по ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання по ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., зі сплатою в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, р/р НОМЕР_1 , , МФО 820172, завдану шкоду в розмірі 21 387 (двадцять одну тисячу триста вісімдесят сім) грн. 71 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі: - справу № 680574, заведену на ОСОБА_4 , яка згідно постанови старшого слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області від 13.04.2021 року визнано речовим доказом повернути Управлінню соціального захисту населення Самбірської РДА.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя