Справа №295/874/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: заявника ОСОБА_3 ,

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про залучення в якості потерпілого, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 03.11.2021 у кримінальному провадженні №0000134 від 31.08.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, як таку, що не відповідає нормам чинного законодавства (а саме ст. ст. 110, 220 КПК України).

В судовому засіданні заявник підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій заперечував у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000134, відомості у якому 31.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира, яким зобов`язано внести у ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 17.08.2020 року щодо невиконання начальником слідчого відділу та слідчими Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ухвал Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до зазначеного звернення слідчими Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області не виконано наступні ухвали Богунського районного суду м. Житомира: 295/7854/20 від 07.07.2020 у кримінальному провадженні №0000853; 295/7861/20 від 08.07.2020 у кримінальному провадженні №0000060; 295/7856/20 від 07.07.2020 у кримінальному провадженні №0004512; 295/7858/20 від 07.07.2020 у кримінальному провадженні №0000488; 295/7860/20 від 07.07.2020 у кримінальному провадженні №0000037; 295/7853/20 від 07.07.2020 у кримінальному провадженні №0004276.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 03.11.2021 року відмовлено у винесенні постанови про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000134, відомості у якому 31.08.2020 року внесені до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та у врученні йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Як вбачається з матеріалів справи, відомості у кримінальному провадженні внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира, яким зобов`язано внести у ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 17.08.2020 року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 2 та ч. 3 (в частині вчинення службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище) ст. 382 КК України є правопорушенням з формальним складом, диспозиція якого не передбачає настання наслідків вчинення правопорушення.
Разом з тим, хоча злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України не виключає настання наслідків у виді матеріальної та іншої шкоди, проте, для наявності такої шкоди, як певного наслідку вчинення невиконання судового рішення необхідно: наявність прямого, безпосереднього, а не опосередкованого, причинного зв`язку між діями і певними наслідками; такі наслідки повинні знаходитись у прямому причинному зв`язку саме з діями, зазначеними у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України.
У своєму клопотанні про залучення в якості потерпілого, ОСОБА_3 серед іншого, як підставу для визнання його потерпілим зазначає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути особа, якій кримінальним правопорушенням заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі №303/4076/15-к, відповідно до статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Із законодавчого визначення слідує, що під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Заявником не надано слідчому судді будь-яких доказів заподіяння йому моральної шкоди, яка б виражалась у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 пояснив, що на даний час спір з ОСОБА_5 з приводу нерухомого майна судом не вирішено.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про те, що на даний час у кримінальному провадженні не здобуто будь-яких об`єктивних даних про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_3 .
У кримінальному провадженні повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України нікому не оголошено, проводяться слідчі та процесуальні дії щодо перевірки доводів ОСОБА_3 .
Таким чином, постанова слідчого є законною, а скарга такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про залучення в якості потерпілого, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: