УХВАЛА

11 листопада 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із вказаною скаргою, у якій просить суд зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Рівненській області внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що передбачено ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України, та розпочати досудове розслідування, в строки, визначені ст.. 214 КПК України, з урахуванням положень ст. 28 КПК України.

В судове засідання представник скаржника адвокат ОСОБА_8 не з`явився, подав клопотання про розгляд скарги без участі скаржника та його представника та задоволити з підстав викладених у ній.

Представник СУ ГУНП в Рівненській області не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

З урахуванням заяви представника скаржника та неявки представника СУ ГУНП в Рівненській області, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Глава 26 КПК України, регулює питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

В статті 303 КПК України зазначений перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України, зобов`язують слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як вбачається із матеріалів скарги, 01.10.2021 ОСОБА_3 було надіслано поштою до ГУНП в Рівненській області (м. Рівне, вул.. Хвильового, 2) заяву про вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що передбачено ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України.

18.10.2021 було надіслано заяву про внесення змін до повідомлення від 01.10.2021 про вчинене кримінальне правопорушення.

Факт відправлення підтверджується доданим до скарги документами, а саме: копіями накладної та опису. Згідно з даними, відображеними на сайті Укрпошти, відправлення від 01.10.2021 було вручено адресату 04.10.2021.

Станом на 17.10.2021 будь-яка інформація про зареєстроване кримінальне провадження відсутня, а тому ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. ( ч.2 ст. 214 КПК).

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо).

Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ N 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якоюКПКдійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Вказана інформація необхідна для:

(1) визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та

(2) можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що:

(1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або;

(2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Згідно п. 1.2 Розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, який затверджений Наказом Генеральної прокуратури України за № 69 від 17 серпня 2012 року, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до:

(1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу

(2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень;

(3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях;

(4) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК).

Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа N 761/20985/18, провадження N 51-8007км18) наголосив: "...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...".

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ст. 214 КПК України, відповідно до якої встановлений порядок внесення відомостей до ЄРДР не пізніше 24 годин після подання заяви, а також відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як зазначено у диспозиції ч. 2 ст. 383, відповідальність настає за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, поєднані з обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів.

Відповідальність за ч. 2 ст. 384 настає за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.

З повідомлення ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення не вбачається наявність ознак вищевказаних кримінальних правопорушень в діях осіб на яких вказує скаржник.

Також із дослідженого судом повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 383 КК України від 01.10.021 будь-яких відомостей, об`єктивних даних про вчинення кримінальних правопорушень вказаних скаржником, слідчим суддею не встановлено, не надав їх і ініціатор скарги, оскільки у ньому викладено власні міркування, припущення скаржника щодо готування до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР з огляду на очевидну відсутність складу кримінальних правопорушень немає.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене те, що підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає, відсутні ознак складу злочину в діях осіб на які вказує скаржник, суд прийшов до висновку, що скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Рівненській області слід залишити без

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1