печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , перекладача: ОСОБА_5 , особи відносно якої подано клопотання: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу екстрадиції управління екстрадиції та співробітництва Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для забезпечення видачі особи на запит компетентного органу іноземної держави відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання начальника відділу екстрадиції управління екстрадиції та співробітництва Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для забезпечення видачі особи на запит компетентного органу іноземної держави відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи подане клопотання, зазначено, що до Офісу Генерального прокурора 10.12.2020 надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159 (95 епізодів) КК Російської Федерації. Запит російської сторони про видачу особи відповідає вимогам Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року (ETS 024) та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано відносини між Україною та Російською Федерацію з питань екстрадиції.

Відповідно до наданих іноземною стороною документів ОСОБА_6 розшукується за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159 (шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене організованою групою, що завдало значної шкоди потерпілому - 5 епізодів), ч. 4 ст. 159 (шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене організованою групою, що завдало значної шкоди потерпілому, в великих розмірах - 57 епізодів), ч. 4 ст. 159 (шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене організованою групою, що завдало значної шкоди потерпілому, в особливо великих розмірах - 33 епізода) КК Російської Федерації. Зазначені злочини відповідають ч. 4 ст. 190 КК України, санкцією якої передбачено покарання понад 1 рік позбавлення волі та відповідно є екстрадиційними злочинами. Строк давності притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчився.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , упродовж 2018 року, діючи спільно з іншими особами, шахрайським шляхом заволодів коштами 95 потерпілих на загальну суму понад 112 млн. рос. рублів (що еквівалентно понад 46 млн. грн.). Постановою 1 відділу СЧ по РВПД СУ УВС по ЗАО ГУ МВС Росії по м. Москва від 06.07.2020 ОСОБА_6 притягнуто в якості обвинуваченого у вчиненні 95 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації. Нікулінським районним судом м. Москви 16.06.2020 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Постановою слідчого від 16.12.2019 ОСОБА_6 оголошено у розшук.

За результатами розгляду запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації Офісом Генерального прокурора 25.01.2021 прийнято рішення про видачу згаданої особи до Російської Федерації. Шевченківським районним судом м. Києва 29.03.2021 відмовлено у задоволені скарги сторони захисту про скасування рішення Офісу Генерального прокурора про видачу. Водночас Київським апеляційним судом 16.06.2021 рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалене нове, яким скасовано постанову Офісу Генерального прокурора.

Проведення екстрадиційної перевірки 29.06.2021 доручено Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора. На теперішній час екстрадиційна перевірка не завершена, оскільки ОСОБА_6 перебуває у процедурі визнання його біженцем.

ОСОБА_6 затримано на території Київської області 20.11.2020 у зв`язку із розшуком російських правоохоронних органів.

Бориспільським міськрайонним судом Київської області 21.11.2020 до ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт, а Шевченківським районним судом м. Києва 16.12.2020 екстрадиційний арешт до 12.02.2021.

Цим же судом 09.02.2021 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а Київським апеляційним судом 23.02.2021 застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого Шевченківським районним судом м. Києва 05.04.2021 продовжено до 03.06.2021.

Цим же судом 31.05.2021 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, у тому числі носити електронний засіб контролю, до 29.07.2021.

Київським апеляційним судом 17.06.2021 скасовано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2021 та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 до 06.00 наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на останнього обов`язків, у тому числі носити електронний засіб контролю до 29.07.2021.

Печерським районним судом м. Києва 26.07.2021 ОСОБА_6 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 до 06.00 години наступної доби, з покладенням обов`язків, у тому числі носити електронний засіб контролю до 26.09.2021, який цим же судом продовжено до 30.11.2021.

До Печерського районного суду м. Києва 26.11.2021 подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для забезпечення видачі ОСОБА_6 . Розгляд клопотання призначено до судового розгляду на 30.11.2021, який не відбувся у зв`язку із недопущенням судом перекладача до участі в судовому засіданні. Наступне судове засідання призначено на 16:00 02.12.2021. У зв`язку із закінченням 30.11.2021 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та необхідністю звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, 01.12.2021 до Печерського районного суду м. Києва подано заяву про залишення без розгляду клопотання про продовження строку дії згаданого запобіжного заходу.

Прокурор вказує, що враховуючи ризики, зазначені в рішенні Нікулінського районного суду м. Москви від 16.06.2020, ступень тяжкості інкримінованих злочинів та їх кількість, особу розшукуваного та відсутність соціальних зв`язків на території України, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається, відтак є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для забезпечення видачі особи на запит компетентного органу іноземної держави.

В судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання з викладених в ньому підстав.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, виходячи з вимог статей 584, 585 КПК України, застосована до особи, щодо якої проводиться екстрадиційна перевірка і вирішується питання про фактичну передачу, запобіжний захід повинен гарантувати запобігання втечі і забезпечити в майбутньому його видачу.

Встановлено, що правовідносини між Україною і Російською Федерацією врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993.

Згідно ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - у відносинах один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення їх до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Разом з тим, враховуючи, що положення ст. 585 КПК України не регламентують строки застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, а тому застосовуються загальні положення КПК України визначені главою 18 КПК України, щодо тримання особи під домашнім арештом.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З урахуванням того, що сукупний строк тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом під час досудового розслідування досяг граничного строку, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання начальника відділу екстрадиції управління екстрадиції та співробітництва Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для забезпечення видачі особи на запит компетентного органу іноземної держави задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи, що граничний термін ОСОБА_6 під домашнім арештом вичерпаний, а на теперішній час екстрадиційна перевірка не завершена, оскільки останній перебуває у процедурі визнання його біженцем, враховуючи існування ризиків, ступень тяжкості інкримінованих злочинів та їх кількість, особу розшукуваного та відсутність у ОСОБА_6 соціальних зв`язків на території України, слідчий суддя приходить до висновку про застосування відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, для забезпечення видачі особи на запит компетентного органу іноземної держави, до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу іноземній державі та покладення на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатись із м. Києва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання, роботи; залишити на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу (екстрадицію) і фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 179, 194, 583-585 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання начальника відділу екстрадиції управління екстрадиції та співробітництва Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для забезпечення видачі особи на запит компетентного органу іноземної держави відмовити.

Застосувати відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, для забезпечення видачі особи на запит компетентного органу іноземної держави, до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу іноземній державі, а саме до 02.02.2022 року та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

не відлучатись із м. Києва без дозволу прокурора або суду;

повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання, роботи;

залишити на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу (екстрадицію) і фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1