Справа № 932/6977/21
УХВАЛА
17 січня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 20 серпня 2021року, -
В С Т А Н О В И В:
30 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського відділу поліції, в обґрунтування вимог посилаючись на те, що 20 серпня 2021 року у приміщенні Шевченківського відділу Національної поліції України в місті Дніпрі за адресою: м. Дніпро, пр. Пилипа Орлика, 3 склав і подав заяву про вчинення кримінального правопорушення суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 в ході розгляду і ухвалення ним рішення у цивільній справі № 203/2389/19 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Мета Оіл», третя особа ТОВ «Авто-Імпульс», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок прав споживача. Не зважаючи на отримання відділом поліції заяви 20 серпня 2021 року відомості за його заявою до ЄРДР внесені не були, у зв`язку з чим скаржник просить зобов`язати уповноважену особу вказаного відділу поліції, внести відомості за його заявою до ЄРДР.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року подання Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська задоволене; матеріали скарги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності заступника начальника Відділення поліції начальника СВ Шевченківського відділу Національної поліції України у м. Дніпро ОСОБА_5 та зобов`язання внести дані в ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень направлені до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для здійснення судового розгляду.
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 29 грудня 2021 року матеріали скарги передані в провадження слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 30 грудня 2021 року.
В судові засідання 06 січня, 10 січня 2022 року скаржник не прибув та у заяві від 10 січня 2022 року повідомив про неможливість прибути, у зв`язку з чим розгляд відкладений на 17 січня 2022 року.
В судовому засіданні 17 січня 2022 року скаржник підтримав вимоги скарги, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у скарзі підстав.
Відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання уповноважену особу не направило, причин неявки не повідомило та про відкладення розгляду не клопотало, що відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності даної особи.
Слідчий суддя, заслухавши скаржника, ознайомившись з матеріалами скарги та доданими до неї доказами приходить до наступних висновків.
20 серпня 2021 року ОСОБА_3 у приміщенні відділення поліції по пр. Пилипа Орлика, 3 у м. Дніпрі склав та подав заяву про вчинення кримінального правопорушення суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 під час розгляду цивільної справи № 200/2389/19 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Мета Оіл», третя особа ТОВ «Авто-Імпульс», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживача, що полягало у зв`язках судді з відповідачем, його представниками або попаданням під вплив осіб, які можуть здійснювати тиск на суддю ОСОБА_4 за для отримання потрібних рішень, з формальним розглядом справи на користь зацікавленої сторони, у зв`язку з чим суддя ОСОБА_4 не зважаючи на наявність потрібних доказів ухвалив рішення про відмову в задоволенні його, ОСОБА_3 , позову.
Після подання 20 серпня 2021 року заяви ОСОБА_3 . Відділенням поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, що знаходиться у будівлі по пр. Пилипа Орлика, 3 у м. Дніпрі, відомості за цією заявою не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно зі ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.
За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Також ч. 5 ст. 214 регламентує які саме відомості мають заноситися у ЄРДР при надходженні заяви про вчинення кримінального правопорушення. До них належать відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зі змісту вимог ч.2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви.
Разом з тим, щодо вимоги внесення відомостей до ЄРДР щодо судді Бабушкніського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , слід врахувати наступне.
Положеннями ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Визначення приводів і підстав як підстав для початку досудового розслідування також наведено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи».
Крім того, при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам НП України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", якою визначено, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Згідно з вимогами чинного законодавства, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися поза межами передбаченого законом процесуального контролю.
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
У Висновку № 3 (2002) згаданої Консультативної ради щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб, повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.
Тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості (пункт 66 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки).
У пункті 25 Київських рекомендацій ОБСЄ щодо незалежності судової системи в країнах Східної Європи, Південного Кавказу та у Середній Азії (від 23-25 червня 2010 року) зазначено, що процедура прийняття суддів до дисциплінарної відповідальності повинна стосуватися підтверджених випадків порушення правил професійної поведінки, які є значними, неприпустимими та, окрім цього, ганьблять репутацію суддівства. Дисциплінарна відповідальність суддів не може бути наслідком змісту їхніх рішень або вироків, включаючи відмінності в юридичному тлумаченні між судами; наслідком прикладів суддівських помилок чи критики суддів.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення щодо діяльності судді, а лише ті з них, які містять достатні відомості про вчинення ним кримінального правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних не має, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
В даному ж випадку, зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що заявник просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 кримінального правопорушення в результаті його незгоди із процесуальними рішеннями судді при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 , тобто у поза процесуальний спосіб. Однак, виключне право перевірки законності та обґрунтованості дій судді має відповідний орган згідно з законодавством. При цьому, слідчий суддя враховує, що як встановлено в судовому засіданні рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року у цивільній справі № 200/2389/19 залишене в силі постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2021 року і у відкритті касаційного провадження Верховним Судом відмовлено ухвалою від 02 серпня 2021 року, тобто законність судового рішення і процесуальних рішень головуючого судді під час розгляду вказаної цивільної справи була предметом розгляду апеляційної і касаційної інстанції.
З наведеного впливає, що це є прямим тиском на суд, втручанням у здійснення правосуддя та прямо порушує норми Конституції України, суперечить Основним принципам незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 року та 13.12.1985 року щодо гарантування засад незалежності судових органів.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Виходячи з наведеного, слід дійти висновку про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.
При цьому, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу, де в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 визначено, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 307, 308, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 20 серпня 2021року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 40р(П)/2020.
Повний текст ухвали оголошений учасникам провадження о 13-45 год. 19 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1