Справа №: 398/1535/20
провадження №: 1-кп/398/56/22
УХВАЛА
Іменем України

"22" лютого 2022 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор вважає доцільним продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.

Обвинувачена та її захисник заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 за ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області спливає 23 лютого 2022 року, але до того часу судове слідство не може бути завершене з об`єктивних підстав.

Відповідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Норми ст. 178 КПК України вказують, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

ОСОБА_5 не працює, протягом розгляду справи неодноразово не з`являлась до суду без поважних причин, не повідомляла про зміну свого місця проживання.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який є нетяжким злочином, по даній справі не допитано свідків, не досліджено матеріали кримінального провадження, не допитано обвинувачену, до закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене, тому є всі обґрунтовані підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачена може переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Доказів того, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, зменшилися чи перестали існувати, суду не надано.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Суд оцінює суворість можливого покарання обвинуваченої та визнає за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу в триманні обвинуваченої під вартою.

Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість обвинуваченої, суд вважає, що в даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої може бути виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Вищевикладені обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, тому наявні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Під час судового засідання виникло питання про призначення обвинуваченій стаціонарної комплексної судово-психіатричної експертизи.
Прокурор та адвокат у судовому засіданні вказали, що наявна потреба для проведення відповідної експертизи.
Згідно ст. 332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу.
Відповідно ст. 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час судового провадження - ухвалою суду.
У матеріалах справи міститься висновок судово-психіатричного експерта №440 від 14 грудня 2021 року, в якому зазначено, що з метою уточнення наявних психічних розладів ОСОБА_5 та відповіді на поставлені питання, остання потребує проведення їй стаціонарної комплексної судово-психіатричної експертизи.
Відповідно до ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Таким чином, є потреба призначення стаціонарної комплексної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 , проведення якої доручити експертам Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, розташованого за адресою: 49115, м. Дніпропетровськ, вул. Бехтерєва, 1.

Норми ст. 69 КПК України та ст. 13 Закону України «Про судову експертизу», вказують, що експерт має право, зокрема, знайомитися з матеріалами кримінального провадження, що стосуються предмета дослідження, заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи. Крім того, експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи.
Враховуючи вище викладене, суд, приходить до висновку, про необхідність етапування обвинуваченої ОСОБА_5 з Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, для проведення стаціонарної комплексної судово-психіатричної експертизи.
Керуючись ст. 509 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів: з 22 лютого 2022 року до 22 квітня2022 року включно.

Призначити у кримінальному провадженні стаціонарну комплексну судово-психіатричну експертизу обвинуваченої ОСОБА_5 .
Проведення експертизи доручити експертам Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, яка знаходиться за адресою: 49115, м. Дніпропетровськ, вул. Бехтерєва, 1.
Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за дачу завідом неправдивого висновку.
На вирішення експертів поставити питання:
- Чи страждала обвинувачена ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення будь-яким психічним розладом?
-Чи страждає обвинувачена ОСОБА_5 у даний час психічною хворобою, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними? Якщо так, то коли почалася ця психічна хвороба?
-Чи потребує обвинувачена ОСОБА_5 застосування до неї примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?
-Яка загальна психологічна характеристика особистості обвинуваченої ОСОБА_5 (темперамент, характер, схильності, потреби, тощо)?
-Які властивості психіки особистості мають яскраво виражений характер та можуть чинити суттєвий вплив на її поведінку (запальність, зімкненість, крайня обережність, тощо)?
-Чи відповідає рівень загального психічного розвитку обвинуваченої ОСОБА_5 її віку?
-Чи відсутні ознаки метасимуляції обвинуваченої ОСОБА_5 психічної хвороби?
-Чи може обвинувачена ОСОБА_5 утримуватися під вартою?
Надати експертам для проведення експертизи матеріали обвинувального акту в повному обсязі.
Для проведення призначеної експертизи конвоювати ОСОБА_5 з Кропивницького слідчого ізолятору до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради (адреса: вул. Бехтерева, 1, Самарський район, місто Дніпро, Дніпропетровської області).
Після проведення вказаної експертизи конвоювати ОСОБА_5 до Кропивницького слідчого ізолятору.
Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».
Ухвала окремо від вироку оскарженню не підлягає.
СУДДЯ: ОСОБА_6 НЕРОДА