Справа № 740/3852/21
Провадження № 1-кп/740/64/22
В И Р О К

іменем України

09 лютого 2022 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2021 року за №0000006, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, працюючого лісником Ніжинського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Ніжинрайагролісництво», одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 01 січня 2021 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, керував мотоциклом марки «ИЖ-Планета-2», який не зареєстрований у встановленому законом порядку, з коляскою (боковим причепом), чим порушив вимоги п.п. 2.1. а, б), 2.9. а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до яких водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_3 01 січня 2021 року близько 17 год. 30 хв., керуючи мотоциклом марки «ИЖ-Планета-2», рухаючись по вул.Незалежності с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області в напрямку залізничної станції «Вертіївка», грубо порушив вимоги п.12.1. ПДР, згідно яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним,-тобто не врахував дорожню обстановку, а саме мокре дорожнє покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого на ділянці дороги поблизу буд. АДРЕСА_2 , не справився з керуванням мотоцикла марки «ИЖ-Планета-2», виїхав на зустрічну смугу руху, де, біля лівого краю проїзної частини здійснив зіткнення з велосипедом марки «Україна», на який в той час опирався, стоячи ліворуч від велосипеда, ОСОБА_5 , внаслідок чого останній, отримавши поштовх велосипедом та втративши рівновагу, впав на асфальтоване дорожнє покриття, в результаті чого отримав тілесні ушкодження: закритий травматичний вивих лівої гомілки та першого пальця правої кисті, мілко-оскольчатий перелом міжвиросткового підвищення великогомілкової кістки лівого колінного суглобу,-які згідно висновку експерта відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.12.1. ПДР перебуває у причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків у вигляді отримання ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, які ним не оспорюються, визнав вину, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся у скоєному, показавши, що керував незареєстрованим та незастрахованим мотоциклом без посвідчення водія, перед цим випив 1 л алкогольного пива, зачепив керованим мотоциклом велосипед, спричинив ушкодження ОСОБА_5 .. Мав намір відшкодувати шкоду, але через захворювання його та сім`ї на ковід не зміг здійснити відшкодування шкоди. Цивільні позови прокурора в інтересах лікувального закладу, потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування 4395 грн. 71 коп матеріальної та 70000 грн. моральної шкоди визнав повністю. Просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що його збив ОСОБА_3 , який керував мотоциклом, останній був п`яний і поїхав далі, він чекав близько 40 хв.. Шкода обвинуваченим йому не відшкодована, останній лише обіцяв платити гроші. Отримав тілесні ушкодження, перелом ноги, що унеможливлює ведення домашнього господарства, тривалий час лікувався на стаціонарі та амбулаторно. Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди підтримав. При призначенні покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується його показаннями під час судового розгляду та доказами кримінального провадження, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є доказами згідно ст.ст.84, 95 КПК України.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів і повязане із грубим порушенням обвинуваченим правил дорожнього руху, керування мотоциклом, який є транспортним засобом, у стані алкогольного сп`ягніння, та спричиненням потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що істотно підвищує суспільну небезпечність протиправних дій; дані про особу обвинуваченого, який має 35-річний вік і вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має постійне місце проживання, за яким скарги відсутні, працює з укладенням трудового договору і має позитивні характеристики за місцем роботи, не перебуває на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, згідно досудової доповіді щодо нього встановлені середні ступені ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства із зазначенням можливості виправлення без позбавлення чи обмеження волі.

Обставина, яка пом"якшує покарання,-перебування на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , 2011 року народження, при цьому судом враховується, що обвинувачений в судовому засіданні лише формально висловив жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення, під час судового провадження не вчинив необхідних дій, які характеризують щирість каяття, зокрема, щодо відшкодування потерпілому шкоди у розумному та достатньому розмірі, зокрема і частковому розмірі, належного вибачення перед ним, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність щирого каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обтяжуюча обставина,-вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу в межах санкції статті, що відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого і є достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 в момент дорожньо-транспортної пригоди 01 січня 2021 року керував мотоциклом, не маючи посвідчення водія, при дослідженні письмових доказів прокурором надано довідку Територіального сервісного центру №7443 щодо відсутності отримання ОСОБА_3 посвідчення водія (а.62), у зв`язку з чим додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами застосуванню не підлягає.

Положеннями ч.1 ст.1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення.

Згідно довідки КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім.М.Галицького» №4 від 11 березня 2021 року ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у даному закладі з 01 січня 2021 року по 13 січня 2021 року (12 ліжко-днів), вартість лікування-26112 грн. (а.9).

За таких обставин цивільний позов Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім.М.Галицького» про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 26112 грн. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні повністю визнаний обвинуваченим, підлягає задоволенню повністю.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення 4395 грн. 71 коп матеріальної шкоди, пов`язаної із лікуванням, та 70000 грн. моральної шкоди, спричиненої внаслідок протиправних дій обвинуваченого, необхідності лікування, фізичного болю та страждання, очікування непередбачених наслідків від отриманої травми, порушення звичного способу життя та неможливості його продовження.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що спричинення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 перебувають у причинному зв`язку із наслідками для потерпілого у вигляді тілесних ушкоджень та необхідного лікування, на яке останнім витрачено 4395 грн. 71 коп, що підтверджується відповідними копіями чеків, і не заперечується обвинуваченим в судовому засіданні, що є підставою для задоволення позову в цій частині повністю.

Право особи на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення ушкодженням здоров`я потерпілого, за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та характер пережитих потерпілим ОСОБА_5 душевних страждань, пов"язаних з протиправними діями обвинуваченого, істотністю вимушених змін у його житті, отримання тілесних ушкоджень та психічного потрясіння внаслідок кримінального правопорушення та подальшого тривалого лікування, негативний вплив тілесних ушкоджень та потрясіння на його здоровя, погіршення здоров"я та необхідність лікування та докладання додаткових зусиль для відновлення звичного способу життя, необхідність витрачання свого часу під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді, що, із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, є підставою для стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн.. Визнання обвинуваченим в судовому засіданні позову щодо відшкодування 70000 грн. моральної шкоди не є безумовною підставою для стягнення морального відшкодування саме в цьому розмірі. Позов в даній частині підлягає частковому задоволенню.

Докази щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню суду не подані.

Пошкоджений велосипед марки «Україна», як речовий доказ згідно постанови Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області від 11 березня 2021 року,-підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_3 26112 (двадцять шість тисяч сто дванадцять) грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 , які зарахувати до місцевого бюджету м.Ніжина Чернігівської області.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 4395 грн. 71 коп матеріальної шкоди, 50000 грн. моральної шкоди, а всього стягнути 54395 (п`ятдесят чотири тисячі триста дев`яносто п`ять) грн. 71 коп. У задоволенні інших вимог позову відмовити.

Речовий доказ: пошкоджений велосипед марки «Україна»,-повернути потерпілому ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8