Справа № 700/923/21
Провадження № 1-кп/700/37/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченої: ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/700/145/21 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чапаївка, Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, не працюючої, раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.166 КК України,

установив:

ОСОБА_4 будучи матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не будучи позбавленою батьківських прав відносно своєї дитини, всупереч вимогам ст. 51 Конституції України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток та несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, навчання, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків, несуть відповідальність відповідно до закону, злісно ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків в період часу з народження дитини ОСОБА_5 , з 03.07.2021 по 06.11.2021, не належно, не систематично годувала її, не вжила жодних заходів для госпіталізації дитини з метою лікування.
Так 05.11.2021, в період часу 22:00 години по 23:30 годину, залишила малолітню ОСОБА_6 у дитячому візочку на вулиці, а саме на подвір`ї будинку по АДРЕСА_2 , поки сама вживала алкогольні напої в будинку зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після чого, разом зі своєю малолітньою дитиною Єлизаветою, пішла до місця проживання по АДРЕСА_2 . Прийшовши близько 01:00 години 06.11.2021 до свого місця проживання, завезла візочок з малолітньою ОСОБА_10 , одягненою в зимовий комбінезон та шапочку, у кімнату будинку, що 05.11.2021 не отоплювався, та не подивившись, в якому стані знаходиться дитина і не погодувавши її, лягла спати до 12:00 години 06.11.2021 року, після чого виявила, що дитина мертва, цим самим вчинила злочин, пов`язаний з домашнім насильством.
Згідно висновку експерта № 05-9-02/339 від 08.11.2021, причиною смерті ОСОБА_5 є захворювання у вигляді гострого-гнійного гастриту, гострого фібринозного-гнійного ентериту, гострого-гнійного коліту з некротичними змінами слизових оболонок, що призвело до інтоксикації.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 166 КК України, а саме злісне невиконання батьками, встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю та щиро покаялась, жалкує про неналежну увагу до дитини з її боку та пояснила, що в період вагітності алкоголь не вживала. Після родів, у зв`язку з тяжкою хворобою обвинуваченої, дитину годувала сумішами і дівчинка себе почувала нормально. Дитина розвивалась та харчувалась нормально, народжена від іншого чоловіка, а не свого співмешканця ОСОБА_11 , проте ОСОБА_12 сприйняв дитину як свою, систематично дитину водили до педіатра на огляд та щеплення, двічі лежала в лікарні у дитячому відділенні через температуру та діарею у дитини. До них також приходили працівники соціальних служб та дільничний, допомагали їм матеріально. В той день, 05 листопада з подругою ОСОБА_13 випили багато алкоголю, але вранці дитину годувала та нічого підозрілого не бачила, коли ходили з дитиною до знайомих то брала з собою дитяче харчування. У селі Тихонівка проживає два останні роки після закінчення училища у ОСОБА_14 в будинку, який винаймав її співмешканець. До училища, з чотирьох років перебуває без батьківського піклування, спочатку у дитячому будинку, а потім в інтернаті в м. Шпола закінчила дев`ять класів, рідну матір знає, але не спілкується з нею, просить суворо не карати.

Винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, підтверджується доказами, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Згідно показань експерта ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що спочатку видав лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_16 вказуючи причину смерті переохолодження, оскільки на шлунку трупа дитини були виявлені гнійні ерозії, які характерні для переохолодження. Після проведення гістологічного дослідження частин шлунку та кишківника, виявилось, що причиною смерті дитини є гострого-гнійний гастрит, гострого фібринозно-гнійний ентерит, гострого-гнійний коліт з некротичними змінами слизових оболонок, що призвело до інтоксикації. Також, під час дослідження трупа, в кишківнику, гнійні маси, сприйняв за калові маси, що вказує на те, що дитина тривалий час не повноцінно харчувалась, загострення хвороби відбулося не менше ніж протягом десяти днів до смерті. Причиною такого гострого захворювання могло стати невідповідність харчів віковій групі даної дитини, нерегулярне харчування, неправильне харчування, інфекція. Вік дитини 4 місяці.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що вона працює педіатром ЦПМСД Лисянської селищної ради. В липні 2021 року до неї на прийом звернувся співмешканець ОСОБА_18 з довідкою про народження малолітньої дитини для постановлення її на облік. Вона завела медичну картку дитини та повідомила фельдшера с. Яблунківка про новонароджену. Після відвідин фельдшером умов проживання дитини, фельдшер повідомила соціальні служби, що дитина потребує додаткової уваги, оскільки умови проживання не зовсім належні. В подальшому ОСОБА_19 завжди вчасно привозила дитину для огляду та щеплень, дитинка розвивалась нормально, ознак гострих чи хронічних захворювань не було, температура тіла теж була в межах норми. Останній огляд проводили 27 жовтня 2021 року, зробили щеплення (поліомієліт, дифтерія, правець), дитина зовні виглядала здоровою. У мами скарг на здоров`я дитини не було. Побічні дій які можуть бути від щеплення це температура протягом одного, півтора дня та набряк у місці введення вакцини. Спричинення даної хвороби у дитини це грубе порушення харчування дитини обвинуваченою.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_4 знає 2-3 роки, в нормальних відносинах. Він від ОСОБА_4 проживає далеченько, вони знімають житло, товаришує з її чоловіком ОСОБА_20 , разом працює з ним в лісі. Того вечора він з дружиною ОСОБА_21 повечеряли, близько 10 год. вечора. ОСОБА_22 прийшов до нього з пляшкою і запропонував випити по чарці. Вони випили і до них прийшла ОСОБА_9 і ОСОБА_19 з маленькою дитиною. Раніше приходила ОСОБА_18 поговорити до його дружини. В цей вечір він, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 вживали алкоголь в нього спочатку на дворі, а потім пішли в будинок. Він з ОСОБА_24 занесли дитину в хату з коляскою. Дитина була одягнена, коли дитина заплакала він запитав чи ОСОБА_18 давала їй їсти, ОСОБА_18 сказала, що давала суміш. Вони випили в чотирьох 0,5 л. горілки. Потім ОСОБА_18 ще принесла 1 л. вина домашнього і вони ще це випили, потім вийшли на вулицю покурили, він сказав, що буде уже відпочивати і пішов в хату, а ОСОБА_13 , ОСОБА_23 і ОСОБА_25 пішли. Це було вперше, що вони разом з ОСОБА_18 випивали. Зауважень по догляду за дитиною до ОСОБА_18 у нього не було.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що ОСОБА_18 знає 2-3 роки, в нормальних відносинах. Близько 22 год. 05.11.2021 року він прийшов до Груші з 0,5 л горілки і сіли випивати з ним. Близько 22-30 год. прийшла ОСОБА_18 з дитиною і ОСОБА_26 , ОСОБА_23 принесла 0,5 л вина з собою. Не бачив, щоб вони були п`яні. Сіли разом всі випивали. Дитина була в цей час надворі. Вони запитали ОСОБА_27 чого вона не забрала дитину до хати, вона сказала, що не треба забирати, вона тепло одягнена в комбінезоні. Він з Грушою вийшли і забрали дитину до хати. Дитина плакала, коли занесли в хату то ОСОБА_23 її заспокоїла. Всі вийшли на вулицю покурити і розійшлися по домах. Він пішов в одну сторону, а ОСОБА_13 і ОСОБА_23 пішли з дитиною в іншу. Юля нормально доглядала за дитиною. Про смерть дитини дізнався на наступний день від працівників поліції. Чоловік ОСОБА_28 жалівся, що вона лишала на нього дитину на два дні, а сама поїхала в ОСОБА_14 . До ОСОБА_26 з ними не ходив, горілку не замовляв.

Свідок ОСОБА_29 , пояснила, що знає обвинувачену два роки. Мати вона була хороша. Дитину залишала на неї часто та на довго. У даній хаті проживала з ОСОБА_11 не давно, до цього проживали у свекрухи матері ОСОБА_11 - ОСОБА_30 . Умови у будинку були погані , хата стара глиняна. Юля із ОСОБА_11 проживали разом, дитина була від іншого чоловіка. Також дитину лишала на свекруху, а сама їздила в смт. Лисянка, не було цілий день приїжджала аж на другий день. Часто випивала із ОСОБА_13 . Останній тиждень два рази залишала дитину у неї та їздила за сумішшю для дитини. 5 листопада 2021 року ранком вона гуляла із дитиною, а вже о пів на дванадцяту дитина була у ОСОБА_13 . У стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_23 та ОСОБА_12 перебували часто, якби не подруга ОСОБА_13 , то цього не було б.

Згідно протоколу огляду місця події від 6 листопада 2021 року з фототаблицею, в АДРЕСА_2 , в дитячому візку виявлено труп малолітньої дитини. Двір та будинок знаходяться у занедбаному стані.
Відповідно до висновку експерта від 06 листопада 2021 року № 05-9-02/339, причиною смерті ОСОБА_5 є захворювання у вигляді гострого-гнійного гастриту, гострого фібринозного-гнійного ентериту, гострого-гнійного коліту з некротичними змінами слизових оболонок, що призвело до інтоксикації.
З висновку експерта від 15 листопада 2021 року № 05-9-02/339-21 вбачається, що смерть дитини настала більше сорока восьми годин, до дослідження трупа в морзі.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 24 листопада 2021 року № 435, ОСОБА_4 проявляє ознаки межової інтелектуальної дефіцитарності (на межі з легкою розумовою відсталістю) легко-вираженими компенсованими емоційно-вольовими розладами емоційно-нестійкого типу, що враховуючи не психотичний рівень порушень, незначну глибину та компенсованість емоційно-вольових розладів, легкість та парціональність інтелектуальних вад, що не порушують продуктивності інтелектуально-мнестичних процесів, враховуючи збереженість критичних і прогностичних функцій не позбавляло обвинувачену здатності на період вчинення інкримінованих їй дій, усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними.
Оцінюючи вище досліджені в судовому засіданні докази, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 166 КК України є доведеною.
Дії обвинуваченої кваліфіковані правильно за ст. 166 КК України, як злісне невиконання батьками, встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинений обвинуваченою злочин є нетяжким згідно ст. 12 КК України, обвинувачена за місцем проживання характеризується в цілому позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, страждає на тяжку хворобу, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась.
Зокрема, згідно характеристики Виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, ОСОБА_4 відноситься до числа дітей, позбавлених батьківського піклування, вихованка інтернатного закладу, потребувала допомоги в соціальній та психологічній адаптації, формуванні навиків ведення домашнього господарства, планування сімейного бюджету, оформленні необхідних документів, навиків догляду за новонародженою дитиною, тому перебувала під соціальним супроводом.
Комунікабельна, енергійна. Господарювати в будинку та на подвір`ї не любить, не завжди підтримує порядок в помешканні, на зауваження старости не завжди реагує. Обов`язки матері стосовно своєї дочки виконувала, своєчасно зверталася за медичною допомогою, з`являлася на профілактичні огляди.
Також, обираючи вид та розмір покарання, суд враховує як тяжкість наслідків, що настали більше від умисної бездіяльності обвинуваченої, так і складні життєві обставини, за яких обвинувачена інертно віднеслася до своїх материнських обов`язків.
Згідно ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відносить її щире каяття, молодий вік, тяжка хвороба.
Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 згідно висновку судово-психіатричного експерта від 24 листопада 2021 року № 435, проявляє ознаки межової інтелектуальної дефіцитарності (на межі з легкою розумовою відсталістю), що певною мірою пояснює її пасивну поведінку до оточення та спосіб життя.
Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочину щодо малолітньої та щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Наявність тяжких наслідків у даному випадку не дають підстав для застосування положень статей 69 та 75 КК України.
Разом з тим, враховуючи визнання вини обвинуваченою, щире каяття, позитивну характеристику, її молодий вік та стан здоров`я, відсутність судимості, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання саме у виді обмеження волі в межах санкції ст. 166 КК України ближче до мінімальної межі.
Даний вид та розмір покарання є справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам. Крім цього, обов`язкове залучення обвинуваченої до праці в умовах обмеження волі, враховуючи її молодий вік, психологічне ставлення до вчиненого, на думку суду буде сприяти не тільки її покаранню, а й перевихованню, в той час як в умовах позбавлення волі, залучення до праці засудженого не є обов`язковим.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою обвинуваченій необхідно залишити в силі, зарахувавши у строк відбуття покарання час тримання під вартою.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України суд,

ухвалив:

Визнати винною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.
Після набранням вироком законної сили направити ОСОБА_4 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з дня прибуття і постановки засудженої на облік у виправному центрі.
Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , починаючи з 11 листопада 2021 до набрання вироком законної сили, а також час слідування під вартою до виправного центру виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні обмеження волі.
Знищити речові докази у вигляді одного сліду низу взуття, медичні препарати, дві дитячі пляшечки, пачка дитячого харчування, два комбінезони, дитяча шапочка, дитячий візок (ложе для дитини), що зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1