Справа № 562/1963/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2021 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000040 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Покащів Ківерцівського району Волинської області, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимості немає
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, не будучи зареєстрований як фізична особа-підприємець, у порушення, ст.ст.9, 10, 14 Закону України «Про державне регулювання, виробництва та обігу спирту етилового, коньячного І плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п.7 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, з корисливих мотивів, для досягнення своєї злочинної мети, направленої на особисте збагачення, порушуючи законодавство України про обіг підакцизних товарів, до яких згідно п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України відноситься спирт етиловий, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством України, в період другої половини 2017 року, точного часу та місць досудовим розслідуванням не встановлено, незаконно придбав з метою збуту у невстановлених досудовим розслідуванням осіб незаконно виготовлений спирт етиловий ректифікований, що містився в 13 пластикових бочках орієнтовним об`ємом 200 літрів кожна та 4 каністрах орієнтовним об`ємом 30 літрів кожна у загальній кількості 2720 л., у подальшому транспортував транспортним засобом марки «Мегсеdеs-Веnz Varіо 614 D» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » за місцем проживанням по АДРЕСА_1 та зберігав до 22 вересня 2017 року за вказаною адресою та у багажному відділенні вказаного транспортного засобу з метою збуту зазначений спирт етиловий ректифікований невідомого походження, який не відповідає вимогам, які затверджені та зареєстровані у встановленому законодавством порядку нормативних документів, що діють в Україні.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані як незаконне придбання з метою збуту, транспортування з метою збуту та зберігання з цією метою незаконно виготовленого спирту етилового ректифікованого за ч.1 ст.204 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, яке підтримав обвинувачений, який не заперечує щодо закриття справи з цих підстав.
Заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення строків давності. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинилакримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Зокрема, суд встановлює наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, передбачених ст.49 КК України, і за таких умов зобов`язаний задовольнити клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204 КК України в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оскільки з моменту вчинення вищевказаного кримінального проступку пройшло більше двох років, відомості про переривання перебігу давності відсутні та обвинувачений щодо закриття кримінального провадження з цих підстав не заперечує, тому клопотання підлягає задоволенню та обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а справу закрити.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.
Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 рок в справі №185/7934/13-к, від 19 лютого 2019 року в справі №285/2238/17, від 29 липня 2021 року в справі №552/5595/18.
Речові докази по справі вирішені ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 25 червня 2019 року, а інші речові докази суду не надавалися та відповідні клопотання згідно ч.9 ст.100 КПК України щодо них сторонами провадження не заявлялись.
Керуючись ст.ст.284-288, 342-345, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання захисника обвинуваченого задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 14 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України відносно ОСОБА_4 , закрити.

Документи кримінального провадження №0000040 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Суддя: