Код суду 233 Справа № 233/5406/21
Вирок
Іменем України
20 грудня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого
судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Костянтинівка, Донецької області, українець, громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 16.03.2021 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту, звільнився 30.08.2021 року у зв`язку з відбуванням строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України,
ВСТАНОВИВ:
13.11.2021 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 знаходився біля буд. АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайому йому ОСОБА_5 , якій іноді допомагав по господарству. ОСОБА_5 йшла з важкою сумкою, тому ОСОБА_4 запропонував їй допомогти занести сумку за місцем її мешкання, на що остання погодилась. ОСОБА_4 заніс сумку з продуктами харчування до кв. АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_5 та побачив, що вона поклала гаманець на тумбу, яка знаходиться в коридорі зазначеної квартири.
13.11.2021 року, приблизно о 14 годині 10 хвилин, більш точного часу встановити не надалося можливим, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 пішла до зальної кімнати, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, шляхом вільного доступу з тумби, яка знаходиться в коридорі кв. АДРЕСА_3 викрав гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якому знаходились паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та грошові кошти у розмірі 1400 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 1400 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 13.11.2021 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, він знаходився біля буд. АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайому йому ОСОБА_5 , якій іноді допомагав по господарству. ОСОБА_5 йшла з важкою сумкою, тому він запропонував їй допомогти занести сумку за місцем її мешкання, на що остання погодилась. Він заніс сумку з продуктами харчування до кв. АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_5 та побачив, що вона поклала гаманець на тумбу, яка знаходиться в коридорі зазначеної квартири, після чого приблизно о 14 годині 10 хвилин, скориставшись тим, що ОСОБА_5 пішла до зальної кімнати викрав вказаний гаманець в якому знаходились паспорт на ім`я ОСОБА_5 та грошові кошти у розмірі 1400 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Свою провину обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення та обсягом спричиненої шкоди, щиро покаявся та погодився на призначення покарання, запропоноване стороною обвинувачення.
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи повідомлена належним чином про час та місце розгляду кримінального провадження, надала суду заяву в якій просила розглянути кримінальне провадження без її особистої участі, цивільний позов не заявляла та просила призначити обвинуваченому суворе покарання.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_4 - раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень, вчинених з корисливих мотивів, під наглядом у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться; на обліку у КНП «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м. Костянтинівка не перебуває; не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, має адресу реєстрації та місце мешкання, за місцем мешкання характеризується посередньо, працездатний, офіційно не працевлаштований, свою провину у скоєному визнав у повному обсязі та готовий відповідати за скоєне, визнав загальний розмір спричиненої ним матеріальної шкоди.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку .
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту, в межах санкції ч.2 ст.185КК України, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
Цивільний позов - не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .
Речові докази жовтий гаманець та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зберігаються під розпискою у потерпілої ОСОБА_5 залишити останній за приналежністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1