КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5859/2021
Категорія: ст. 303 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою від 28 серпня 2021 року вих. №4472/28 про вчинення кримінальних правопорушень.
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що виходячи з низки положень законодавства України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Між тим у скарзі ОСОБА_6 та долученої до неї копії заяви про кримінальне правопорушення від 28 серпня 2021 року вих.№4472/28 взагалі відсутні не тільки будь-які об`єктивні дані, що дійсно свідчать про наявність ознак злочинів, вчинених адвокатом ОСОБА_7 , але і дані, що підтверджують реальність конкретної події злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 212, ст. 212-1, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України, тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_6 .
Крім того, слідчий суддя зауважив, що відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України представник ФОП ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 наділений процесуальними правами на оскарження в апеляційному порядку рішення Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/16191/16-ц, разом із цим оцінка процесуальним діям суддів щодо розгляду конкретної судової справи може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції і не може даватись будь-якими іншими органами, в тому числі слідчими органами. Оскільки ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_8 на постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року, оцінку діям сторін та рішенню апеляційного суду буде надано в порядку, визначеному ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року, скасувати цю ухвалу та зобов`язати Солом`янський районний суд м. Києва розглянути його скаргу на бездіяльність керівника ГПД НАБУ в порядку, визначеному ст.ст. 306- 307 КПК України.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що 28 серпня 2021 року через приймальну НАБУ подав на ім?я керівника ГПД НАБУ ОСОБА_9 заяву за вих. №4472/28 про вчинення адвокатом ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, в якій указав усі елементи та ознаки вчинених злочинів та самостійно кваліфікував їх за ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 212, ст. 212-1, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України. Однак, в порушення ч. 1 ст. 2 КК України, п. 1, п. 4 ст. 214 КПК України, Розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, в порядку, визначеному п. 5 ст. 214 КПК України, станом на 30 серпня 2021 року його не повідомлено керівником ГПД НАБУ ОСОБА_9 або уповноваженим детективом про внесення до ЄРДР відомостей заяви за вих. №4472/28 від 28 серпня 2021 року, що свідчить про вчинену бездіяльність. 30 серпня 2021 року він подав до Солом`янського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність керівника ГПД НАБУ ОСОБА_9 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, у задоволенні якої слідчий суддя відмовив.
За позицією ОСОБА_6 підставами для скасування ухвали є істотні порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки слідчий суддя: не викликав у судове засідання суб`єкта оскарження - керівника ГПД НАБУ ОСОБА_9 , а викликав представника НАБУ, про призначення якого у справі не було доказів і бездіяльність якого він не оскаржував; розглянув скаргу без участі керівника ГПД НАБУ ОСОБА_9 і не викликав заявника в судове засідання, розглянувши скаргу без його участі; не витребував і не дослідив матеріали його звернення, отже не в повній мірі з`ясував усі обставини кримінального провадження; вдався до протиправного розгляду заяви про вчинене кримінальне правопорушення та вирішував ті питання, які законом віднесені до повноважень органу досудового розслідування; не надав правової оцінки повідомленню представника НАБУ про те, що його заява про вчинені кримінальні правопорушення розглянута не органом досудового розслідування, а Управлінням по роботі зі зверненнями громадян НАБУ в порядку ст. 22 Закону України "Про звернення громадян", що суперечить вимогам ч. 4, ч. 5 ст. 214 КПК України та наказу ГПУ № 298 від 30 червня 2020 року, тощо.
Як вважає заявник, виходячи з положень ст.ст. 214, 303, 306 КПК України, у випадку розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчі судді зобов`язані перевірити виконання органом досудового розслідування вимог ст. 214 КПК України при отриманні заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, не вдаючись на даному етапі в оцінку відповідності повідомлення про злочин всі критеріям підслідності, визначеним п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, обґрунтованості заяви чи повідомлення. Тим більше, що вирішення пов`язаних з цим питань правової кваліфікації та доведення наявності всіх елементів складу кримінального правопорушення не може покладатися на заявника.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про поновлення строку оскарження ухвали слідчого судді, пропущення якого мотивує тим, що слідчий суддя постановив ухвалу без його участі та виклику в судове засідання, а копію цього судового рішення він отримав 22 вересня 2021 року, тобто з цього часу ознайомився з мотивами прийнятого рішення і зміг підготувати апеляційну скаргу.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 та прокурор, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибули. Клопотання ОСОБА_6 про відкладення розгляду, направлене до Київського апеляційного суду, колегія суддів визнає необґрунтованим, оскільки заявник не повідомив тих обставин, які дійсно перешкодили йому прибути в судове засідання. А тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття заявника та прокурора не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів справи слідує, що апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 06 вересня 2021 року ОСОБА_6 подав 24 вересня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку оскарження. Твердження заявника про те, що слідчий суддя постановив ухвалу без його виклику, не відповідають дійсності і спростовуються даними телефонограми, складеної секретарем судового засідання ОСОБА_10 (а.с. 13). Разом із тим, участь у розгляді скарги ОСОБА_6 не брав і копію ухвали отримав поштовим зв`язком 22 вересня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 38).

З урахуванням того, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ОСОБА_6 пропущений із поважних причин, тому підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_6 , то колегія суддів враховує наступне.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 28 серпня 2021 року ОСОБА_6 подав до НАБУ на ім`я керівника ГПД ОСОБА_9 заяву про вчинене кримінальне правопорушення, в якій, серед іншого, просив зареєструвати цю заяву про вчинене кримінальне правопорушення адвокатом ОСОБА_7 за правовою кваліфікацією - ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 212, ст. 212-1, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України.

30 серпня 2021 року ОСОБА_6 подав скаргу слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва, в якій просив зобов`язати керівника ГПД НАБУ ОСОБА_9 внести до ЄРДР відомості за заявою вих.№4472/28 від 28 серпня 2021 року про вчинені адвокатом ОСОБА_7 кримінальні правопорушення; надати витяги з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; повідомити суд про виконання ухвали. Крім того, ОСОБА_6 порушував питання про зазначення в резолютивній частині ухвали слідчого судді всіх вказаних ним статей (частин статей) Особливої частини КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що у скарзі ОСОБА_6 та долученої до неї копії заяви про кримінальне правопорушення від 28 серпня 2021 року вих.№4472/28 взагалі відсутні не тільки будь-які об`єктивні дані, що дійсно свідчать про наявність ознак злочинів, вчинених адвокатом ОСОБА_7 , але і дані, що підтверджують реальність конкретної події злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 212, ст. 212-1, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України, тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_6 .
Крім того, слідчий суддя зауважив, що відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України представник ФОП ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 наділений процесуальними правами на оскарження в апеляційному порядку рішення Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/16191/16-ц, а оцінка процесуальним діям суддів щодо розгляду конкретної судової справи може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції і не може даватись будь-якими іншими органами, в тому числі слідчими органами. Оскільки ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_8 на постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року, оцінку діям сторін та рішенню апеляційного суду буде надано в порядку, визначеному ЦПК України.

Колегія суддів з таким висновком погоджується і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Так, положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, за змістом заяви від 28 серпня 2021 року ОСОБА_6 , ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 212, ст. 212-1, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України, вбачаються в діях адвоката ОСОБА_7 , які пов`язані з оскарженням в апеляційному порядку в інтересах ФОП ОСОБА_8 рішення Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/16191/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_8 , його участю в судовому засіданні Київського апеляційного суду, під час якого ОСОБА_7 , на думку заявника, умисно спотворював ключові факти, надавав брехливі пояснення, заявляв неправові клопотання, використовуючи підроблені або неналежним чином оформлені документи (апеляційна скарга, ордер) тощо, що призвело до винесення суддями Київського апеляційного суду хибного рішення.

Однак, на переконання колегії суддів, в цій заяві не наведено наявності ознак таких кримінальних правопорушень, а лише викладено відомості, які стосуються процесуальних прав та обов`язків учасника (сторони) цивільної справи, передбачених положеннями ЦПК України, водночас незгода з прийнятим апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги одного із учасників (сторони) справи рішенням не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки процедура перегляду судового рішення регламентована положеннями цивільного процесуального закону. Тому слідчий суддя в ухвалі від 06 вересня 2021 року дійшов вірного висновку, що заява ОСОБА_6 від 28 серпня 2021 року не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення адвокатом ОСОБА_7 під час надання правничої допомоги ФОП ОСОБА_8 та представництва інтересів останнього в суді таких кримінальних правопорушень, як службове підроблення, шахрайство, приховування злочину, сприяння учасникам злочинних організацій та укриття їх злочинної діяльності, ухилення від сплати податків, державна зрада, перешкоджання законній діяльності громадських організацій.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи про те, що в заяві наведені достатні дані з посиланням на конкретні обставини, які свідчать про наявність в діях адвоката низки кримінальних правопорушень. При цьому зауважує, що всупереч твердженням заявника, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до ЄРДР. До того ж будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання на ім`я керівника ГПД НАБУ ОСОБА_9 не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, у тому числі саме вказаною посадовою особою.

Доводи ОСОБА_6 щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час підготовки до розгляду та безпосередньо розгляду слідчим суддею скарги на бездіяльність органу досудового розслідування є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, про розгляд скарги ОСОБА_6 слідчим суддею повідомлялось НАБУ шляхом направлення судової повістки. В судове засідання суду представник НАБУ не прибув, але через канцелярію суду подав письмові пояснення, в яких просив розглядати справу без участі представника та у задоволенні скарги відмовити. ОСОБА_6 на виклик суду в судове засідання не прибув, в поданій скарзі до слідчого судді просив розглядати її у його відсутність.

За наведених обставин, при належному повідомленні учасників судового провадження про час, день та місце судового розгляду скарги, слідчий суддя розглянув її по суті, що не суперечить вимогам КПК України.

При цьому у слідчого судді не було необхідності витребувати матеріали звернення від керівника ГПД НАБУ, враховуючи те, що в його розпорядженні була копія заяви про вчинення кримінальних правопорушень.

Інші доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Оскільки висновки слідчого судді в ухвалі про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, тобто ухвала від 06 вересня 2021 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГПД НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28 серпня 2021 року вих. №4472/28 про вчинення кримінальних правопорушень - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4