Дата документу Справа № 321/1848/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 321/1848/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/141/22 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

апелянта ОСОБА_6 ,

розглянула 31 січня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника - начальника СВ відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Михайлівського районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника СВ відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

В скарзі зазначено, що 20 грудня 2021 року заявник звернувся до відділення поліції із заявою про те, що ОСОБА_8 , будучі головним державним санітарним лікарем України, вчинив кримінальне правопорушення, а саме: складав та видавав завідомо неправдиві офіційні документи, вносив до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, робив підроблення офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки для українського народу, що пов`язано із введенням заходів задля встановлення карантину. Так, за повідомленням ОСОБА_6 офіційний карантин введений в Україні від 12.03.2020 року, а повідомлення про це було за декілька днів, ОСОБА_8 , який був призначений на посаду 11.03.2020 року не встиг би подати таке подання.

Однак, в передбачені законом строки відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. У зв`язку з викладеним, заявник просив суд зобов`язати заступника начальника СВ відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 внести відомості до ЄРДР за ч.2 ст.366 КК України у відношенні Міністра охорони здоров`я ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника - начальника СВ відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що заява ОСОБА_6 від 20 грудня 2021 року не містить саме фактичних даних, що вказують на ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, нібито вчиненого Головним державним санітарним лікарем України ОСОБА_8 , а тому правових підстав для зобов`язання слідчого внести відомості до ЄРДР відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не погоджуючись із оскаржуваним рішенням суду, вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя об`єктивно не з`ясував обставини справи, не дослідив обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Його заява до органу досудового розслідування містить всі необхідні відомості для внесення відомостей до ЄРДР, однак відомості до ЄРДР до теперішнього часу внесені не були, що є порушенням кримінального процесуального законодавства. Тобто слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, що відповідно до вимог ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягав на її задоволенні.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому колегія суддів зауважує, що в ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування. З цього приводу слід аналізувати заяви, повідомлення щодо наявності у них конкретних фактів, які б давали підстави вважати наявними ознаки кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України та Положень про порядок ведення ЄРДР дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника СВ відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що 20 грудня 2021 року ОСОБА_6 звернувся до відділення поліції із заявою про те, що ОСОБА_8 , будучі головним державним санітарним лікарем України, вчинив кримінальне правопорушення, а саме: складав та видавав завідомо неправдиві офіційні документи, вносив до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, робив підроблення офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки для українського народу, та просив внести відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.2 ст.366 КК України.
Однак, в передбачені законом строки відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були та розслідування не розпочато.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Таким чином, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може мати місце лише у разі:
- надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити дані до ЄРДР (відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення). Однак слід додатково наголосити, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань;
- наявності у заяві, повідомленні інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення (для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне;
- невнесення відомостей за заявою, повідомленням, які надійшли уповноваженому суб`єкту і містять ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

Положеннями ч.1 ст.2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Якщо у заяві чи повідомлені наведених вище даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР, що за своєю суттю вірно відображено у висновках слідчого судді.

Одночасно судова колегія, з огляду на доводи апеляційної скарги щодо фактичних даних про вчинення заявленого злочину ОСОБА_8 , будучі заступником Міністра охорони здоров`я України, звертає увагу на зміст заяви ОСОБА_6 до правоохоронного органу, в якій заявник вказує ОСОБА_8 саме як головного державного санітарного лікаря України. Вказана заява поряд із іншими документами і була предметом аналізу слідчим суддею, а тому колегія суддів не вбачає невідповідностей у висновках суду із відомостями, наданими самим заявником.

Крім того, відповідно до п.3 розділу 3 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 р. № 100, заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 р. № 930, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді. Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Як вбачається з матеріалів провадження, 20.12.2021 року ОСОБА_6 звернувся до відділення поліції із заявою про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

Відповідно до листа начальника Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 22.12.2021 року за № 9264/81/01-2021 ОСОБА_6 повідомлено про те, що за результатами проведеної перевірки прийнято рішення про направлення матеріалу до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, для проведення подальшої перевірки згідно п.1 ч.4 ст.216 КПК України. У разі незгоди з прийнятим рішенням останньому роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення (а.п.26). Зазначена відповідь була отримана ОСОБА_6 22.12.2021 року, про що свідчить його особистий підпис.

Статтею 216 КПК України визначена підслідність органам досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених, зокрема, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра.

Отже, направлення заяви до відповідного органу задля прийняття рішення за наслідком розгляду такої заяви не протирічить положенням ст.ст.214, 216, 218 КПК України та засвідчує відсутність певної бездіяльності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника - начальника СВ відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4