Справа № 346/656/22
Провадження № 1-кп/346/406/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 1-кп/346/406/22, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25.01.2022 року за № 0000029, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні нікого не має, судимого 26.05.2021 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць, яке не відбув,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 26.05.2021 року засуджений Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст. 395 України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць, яке не відбув, на шлях виправлення та перевиховання не став, правильних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Згідно з ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.06.2021 року ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та застосовано наступні обмеження: знаходитись щоденно за місцем проживання: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; з`являтись першу та третю суботу кожного місяця з 08 год. до 10 год. на реєстрацію у Коломийський РВП ГУНП в Івано-Франківській області. Із даною ухвалою ОСОБА_3 ознайомлено під підпис 11.06.2021 року.
Однак, ОСОБА_3 , в порушення вищевказаного рішення суду та ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», порушив встановлені йому судом обмеження із відбуттям адміністративного нагляду.
Так, при перевірці дільничним офіцером поліції Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 дотримання піднаглядним ОСОБА_3 правил адміністративного нагляду, останній з 17.06.2021 року по 25.01.2022 року за місцем проживання був відсутній. Під час проведення заходів, направлених на встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 встановлено, що останній з середини червня 2021 року умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно, без дозволу Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, залишив місце постійного проживання та поїхав проживати в м. Коломия Івано-Франківської області, де зловживає алкольними напоями та веде антигромадський спосіб життя.
Вчиненим кримінальним проступком ОСОБА_3 порушив обмеження, передбачені п. 2 ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.06.2021 року про встановлення адміністративного нагляду відносно останнього, а саме щоденно з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. знаходитись за місцем проживання: АДРЕСА_1 та ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд особами, що звільнилися з місць позбавлення волі».
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, є кримінальним проступком.
Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив кримінального правопорушення.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліках в наркологічному та кабінеті психіатра, характеризується за місцем проживання задовільно.
Тому суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України у виді арешту, оскільки обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення після постановлення вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.05.2021 року, за яким він засуджений за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць, яке він не відбув, приєднавши невідбуте ним покарання за попереднім вироком.
Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.
Питання про речовий доказ слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного судом обвинуваченому за даним вироком суду, приєднати невідбуту частину покарання у виді арешту, призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.05.2021 року за ст. 395 КК України, та остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді арешту на 3 (три) місяці.

Строк відбуття ОСОБА_3 визначеного остаточного покарання рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання цим вироком законної сили.
Речові докази - справу адміністративного нагляду ОСОБА_3 , залишити в матеріалах даного кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1