1Справа № 335/5160/20 1-кп/335/731/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

25 листопада 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 107Б, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000003 від 29 листопада 2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2021 в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000003 від 29.11.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі КК України), ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та для третьої особи за невчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданої йому влади та службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе і третьої особи за невчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданої йому влади, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою судді від 18.06.2020 за вказаним обвинувальним актом було призначено підготовче судове засідання (а.с. 45).

Ухвалою суду від 29.01.2021 обвинувальний акт повернуто прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні (а.с. 149151).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16.08.2021 ухвалу суду від 29.01.2021 про повернення обвинувального акту скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в тому ж складі суду (а.с. 246248).

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог, встановлених процесуальним законом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до постанови про продовження строків досудового розслідування, винесеної заступником Генерального прокурора, строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, тобто до 24.04.2019. Відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2019 строк досудового розслідування продовжено до 24.07.20219 (реєстр матеріалів досудового розслідування, арк. 11). Отже, досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0000003 від 29.11.2018 повинно було бути закінченим до 24.07.2019. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному провадженню (стор.8), 27.06.2019 повідомлено захиснику підозрюваного адвокату ОСОБА_8 про завершення досудового розслідування (порядковий номер 164), при цьому матеріали справи (в т. 4 а.с. 121, як вказано в реєстрі) містять повідомлення адвокату від 01.07.2019, хоча жодних доказів надсилання адвокату вказаного повідомлення чи отримання даного повідомлення адвокатом реєстр не містить. Насправді така процесуальна дія, як повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороною обвинувачення не була проведена стосовно захисника ОСОБА_8 , вважає, що вказане повідомлення адвокату всупереч нормам КПК України не направлялося та останнім не отримувалося, що свідчить, на думку захисника, про грубе порушення стороною обвинувачення вимог КПК права на захист.

Разом з тим, повідомлення від 27.06.2019 про завершення досудового розслідування було отримано підозрюваним ОСОБА_4 та його адвокатом ОСОБА_6 (стор. 8 реєстру, порядковий номер 161). При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації стосовно залучення ОСОБА_4 захисника ОСОБА_6 , натомість на сторінках 3, 4 реєстру міститься інформація про залучення підозрюваному ОСОБА_4 зовсім інших захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (порядкові номери 58, 59).

Далі, незважаючи на повідомлення від 27.06.2019 ні підозрюваному ОСОБА_4 , ні його захисникам не було надано доступ до матеріалів кримінального провадження цього дня. Такий доступ надано лише 12.06.2020, про що свідчить реєстр матеріалів досудового розслідування (стор.8, порядковий номер 172). Вказана процесуальна дія названа відповідно до реєстру як «…надання доступу ОСОБА_4 і його захисникам на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, дата процесуальної «27.06.2019 12.06.2020». Отже фактичний доступ до матеріалів був наданий лише 12.06.2020. При цьому вказана дія оформлена протоколом про надання доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 12.06.2020. Вказує, що по даному кримінальному провадженню період часу з 27.06.2019 по 15.06.2020, тобто майже 11 місяців (10 місяців 21 день) є строком прострочення досудового розслідування, а загальний строк проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню після повідомлення особі про підозру фактично тривав з 24.01.2019 по 15.06.2020, тобто (16 місяців 21 день) у вказаний строк згідно з ч.3 ст. 219 КПК України не враховано 1 день 12.06.2020 строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороною захисту, що на думку захисту є грубим порушенням вимог ст. 219 КПК України та міжнародних конвенцій з захисту прав людини. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Клопотання мотивовано тим, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000003 від 29.11.2018 необхідно було завершити в строк до 24.07.2019. При цьому, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування було вручено тільки захисникові ОСОБА_6 27.06.2019, однак не всім учасникам кримінального провадження. Фактично доступ до матеріалів досудового розслідування та проведення з ними ознайомлення надано тільки 12.06.2020. 15.06.2020 слідчими ДБР (м. Київ) направлено до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні. Отже, сторона захисту вважає, що прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженню після закінчення строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, і період прострочення становить 10 місяців і 21 день. Враховуючи, що процес ознайомлення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників з матеріалами кримінального провадження зайняв 1 календарну добу, її слід додати до вказаної граничної дати досудового розслідування. Таким чином, обвинувальний акт до суду слід було направити до 25.07.2019.

Також посилається на те, що слідчий та прокурор повідомили про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування обвинуваченим, але протягом року не надавали їм фактичного доступу до матеріалів справи, тим самим позбавили сторону захисту реалізації права на доступ до матеріалів, що призвело до фактичного ознайомлення з матеріалами досудового розслідування лише через рік після оголошення про завершення досудового розслідування, що призвело до грубих порушень прав сторони захисту, порушення строків кримінального провадження, визначених ст. 219 КПК України. Аналіз відомостей зазначених в Реєстрі матеріалів досудового розслідування свідчить про те, що до червня 2020 р. фактично тривало слідство, стороною обвинувачення проводилися заходи із досліджень всіх обставин кримінального провадження, тобто фактично тривав збір доказів.

Також в обґрунтування клопотання посилається на правову позицію, висловлену в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду України від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, провадження № 51-2066км21; правові позиції, викладені в постанові Верховного суду України від 13.10.2020, провадження № 51-4930ск 20 та багатьох інших.

Посилаючись на вищевикладене просив суд закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України, вирішити долю речових доказів та майна, на яке було накладено арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 підтримали вказане клопотання, просили задовольнити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання про закриття провадження у справі. Вказав, що строк ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні з 27.06.2019 по 12.06.2020 не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України. У строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні враховуються періоди часу із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення з 24.01.2019 до дня надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування 27.06.2019, станом на цю дату до завершення продовженого 6-ти місячного строку досудового розслідування лишалось 27 днів; та час із дня завершення ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування 12.06.2020, що становить 4 дні. Отже, як вважає прокурор, на момент звернення до суду з обвинувальним актом 15.06.2020 до завершення продовженого 6-ти місячного строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні залишалось 23 дні, що свідчить про те, що затвердження та направлення обвинувального акта до суду відбулось у межах строків досудового розслідування.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, встановив наступне.

Згідно з положенням пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 48, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні випливає, що 29.11.2018 о 12:10 год. за № 0000003 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 368 КК України (а.с. 22).

24.01.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 2930).

Постановою заступника Генерального прокурора України від 12.03.2019 продовжено строк досудового розслідування цього кримінального провадження до трьох місяців (а.с. 32). Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2019 строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було продовжено до 24.07.2019 (а.с. 32).

Отже, досудове розслідування кримінального провадження слід було завершити в строк до 24.07.2019.

27.06.2019 складено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (а.с. 29).

Фактично доступ до матеріалів досудового розслідування та проведення з ними ознайомлення надано ОСОБА_4 та його захисникам 12.06.2020, а ОСОБА_5 та адвокату ОСОБА_7 03.06.2020 (а.с. 29).

12.06.2020 слідчим першого відділу Управління з розслідувань кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 складено обвинувальний акт в цьому кримінальному провадженні (а.с. 21, 29).

Відповідно до супровідного листа обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000003 від 29.11.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, надійшов в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 18.06.2020 (а.с. 42). При цьому, згідно з відміткою на конверті та описі вкладення, зазначений обвинувальний акт 15.06.2020 було передано на пошту для відправки (а.с. 4043).

Отже, прокурор направив обвинувальний акт до суду 15.06.2020.

Згідно зі статтею 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК України).

Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 частину першу статті 284 КПК було доповнено пунктом 10, згідно із яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

В даному випадку відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР 29.11.2018, тобто після набранням чинності Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017.

Внесені зміни кореспондують загальні засаді кримінального провадження, закріплені у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

В контексті до чинного КПК України цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (частина 5 статті 219 КПК України).

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 статті 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями статті 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, 29.11.2018 о 12:10 год. за № 0000003 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 368 КК України. 24.01.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді суду, востаннє було продовжено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2019 до 24.07.2019 включно.

27.06.2019 складено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

03.06.2020 та 12.06.2020 сторона захисту підтвердила факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що підтверджується Реєстром матеріалів досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, фактично доступ до матеріалів досудового розслідування та проведення з ними ознайомлення надано тільки 03.06.2020 та 12.06.2020.

Враховуючи, що процес ознайомлення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників з матеріалами кримінального провадження зайняв 1 календарну добу, її слід додати до вказаної граничної дати досудового розслідування. Таким чином, обвинувальний акт до суду слід було направити до 25.07.2019.

Стороні захисту було відкрито матеріали справи для ознайомлення з ними 27.06.2019.

Разом з тим, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складений та підписаний 12.16.2020 та направлений до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 15.06.2020, що свідчить про очевидне порушення прокурором вимог кримінального процесуального законодавства України.

В даному випадку слідчий та прокурор повідомили про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування обвинуваченим, але протягом року не надавали їм фактичного доступу до матеріалів справи, тим самим позбавили сторону захисту реалізації права на доступ до матеріалів, що призвело до фактичного ознайомлення з матеріалами досудового розслідування лише через рік після оголошення про завершення досудового розслідування, що призвело до грубих порушень прав сторони захисту, а також порушення строків кримінального провадження, визначених ст. 219 КПК України.

Також судом встановлено, що стороною обвинувачення незважаючи на повідомлення про завершення досудового слідства (27.06.2019) до червня 2020 року по кримінальному провадженню продовжувалися процесуальні дії та приймалися процесуальні рішення, відомості про які продовжували долучати до матеріалів даного кримінального провадження.

Аналіз відомостей в Реєстрі матеріалів досудового розслідування свідчать про те, що до червня 2020 р. не лише тривало слідство по справі, та стороною обвинувачення ще проводилися заходи із досліджень обставин кримінального провадження, а також про те, що сторона обвинувачення фактично продовжувала збір доказів.

За викладених обставин, враховуючи, що злочин, який інкримінувався обвинуваченим не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, підлягають застосуванню приписи пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

З огляду на положення статті 2 КПК України, згідно з яким до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, та істотне порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої статтею 28 КПК України щодо розумних строків, суд вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід вважати таким, що не набули процесуального статусу обвинувачених.

Відповідно ж до змісту частини 1 статті 337 КПК судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

Здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 412 КПК України становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК України, а також виконання ним приписів статті 219 КПК України в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК України, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15.09.2021 у справі № № 711/3111/19, провадження № 51-2890км19.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Крім того, судом встановлено, що до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2019 у справі № 757/3544/19-к у вигляді застави розміром 192 100 гривень.

До ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2019 у справі № 757/2206/19-к у вигляді застави розміром 153 680 гривень.

Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Згідно з п.п. 7, 8 «Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу», затвердженого постановою КМ України №157 від 11.01.2012 кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заяву особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчену судом копію ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копію платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про скасування запобіжного заходу у вигляді застави відносно обох обвинувачених, застава у дохід держави не зверталась, отже її слід повернути заставодавцям.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2019 у справі № 757/3474/19-к накладено арешт на речі та грошові кошти, вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на парковці під час затримання останнього, а саме: грошові кошти в сумі 1500 доларів США купюрами номіналом 100 доларів з наступними серіями та номерами: HL 57517949D, HE 60884807D, HF 06264051E, HF 06264045E, HF 91710281E, HF 06264040E, HF 06264041E, FF 48448693A, AB 01761699 Q, HF 06264070E, FE 44842682A, HF 06264042E, KB 28844973D, HF 06264052E, HF 06264053E; Мобільний телефон марки iPhone 6S з написом на корпусі Model A 1688 FCC ID BC G НОМЕР_1 IC 579c E2946A, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки iPhone 5 білого кольору ІМЕІ НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки Samsung DUOS IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 з двома сім картами, та на речі та грошові кошти, вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та № 21 під час затримання останнього, а саме: мобільний телефон марки Samsung DUOS SM-A310F.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України, тому вважає, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, яке є власністю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відпала потреба, тому відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на вказане майно, підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 2, 14, 28, 100, 113, 219, 283, 284, 293, 294, 297, 314, 337, 412 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 29 листопада 2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, закрити на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Скасувати запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2019 р. у справі № 757/3544/19-к у вигляді застави розміром 192 100 гривень.

Повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або іншому заставодавцю, зазначеному в платіжному документі, заставу розміром 192 100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) гривень, внесену на р/р НОМЕР_5 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2019 р. у справі № 757/3544/19-к.

Скасувати запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2019 р. у справі № 757/2206/19-к у вигляді застави розміром 153 680 гривень.

Повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або іншому заставодавцю, зазначеному в платіжному документі, заставу розміром 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, внесену на р/р НОМЕР_5 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2019 р. у справі № 757/2206/19-к.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2019 р. у справі № 757/3474/19-к на речі та грошові кошти, вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на парковці під час затримання останнього, а саме: грошові кошти в сумі 1500 доларів США купюрами номіналом 100 доларів з наступними серіями та номерами: HL 57517949D, HE 60884807D, HF 06264051E, HF 06264045E, HF 91710281E, HF 06264040E, HF 06264041E, FF 48448693A, AB 01761699 Q, HF 06264070E, FE 44842682A, HF 06264042E, KB 28844973D, HF 06264052E, HF 06264053E; Мобільний телефон марки iPhone 6S з написом на корпусі Model A 1688 FCC ID BC G НОМЕР_1 IC 579c E2946A, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки iPhone 5 білого кольору ІМЕІ НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки Samsung DUOS IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 з двома сім картами, та на речі та грошові кошти, вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та № 21 під час затримання останнього, а саме: мобільний телефон марки Samsung DUOS SM-A310F.

Речові докази:

- мобільний телефон марки iPhone 6S з написом на корпусі Model A 1688 FCC ID BC G НОМЕР_1 IC 579c E2946A, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки iPhone 5 білого кольору ІМЕІ НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки Samsung DUOS IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 з двома сім картами повернути за належністю ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки Samsung DUOS SM-A310F повернути за належністю ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Вступну та резолютивну частину ухвали постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено в підготовчому судовому засіданні 25 листопада 2021 р.

Повний текст ухвали виготовлений 29 листопада 2021 р. та оголошений о 8:45 год.

Суддя ОСОБА_1