ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 ,представника потерпілого-адвоката ОСОБА_7 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0002147 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого кур`єром, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2021 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та йому призначене покарання за ч.1ст.121КК України із застосуванням ст.69 КК України виді 3 років позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 3 річного іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.п. 2 ч.3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишений у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили. Вирішена доля речових доказів.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 .Вважає, що суд при призначенні покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність в частині тривалості призначеного іспитового строку при звільненні від покарання з випробування.

Провадження№11-кп/822/45/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч.1 ст.121 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Твердить,що встановлений іспитовий строк-3 роки-є неналежно обгрунтованим, оскільки він вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю відшкодував потерпілому заподіяну шкоду. Зробив для себе належні висновки та пройшов курс психологічної допомоги. Також вказує, що судом не врахована провокативна поведінка потерпілого.

Зазначає, що встановлений йому максимальний термін іспитового строку буде впливати на його права і законні інтереси,оскільки для відшкодування потерпілому завданої шкоди позичив гроші та не має можливості заробити їх в Україні, оскільки рівень заробітної плати в Україні нижчий.

Згідно вироку, він на максимальний термін обмежений у можливості виїзду закордон, що негативно вплине на виконання взятих ним зобов`язань та повернення боргу в короткий термін.

Також стверджує, що в його свідомості відбулися позитивні зміни, що відзначено психологом. Він продовжує працювати над собою і зобов`язується надалі бути законослухняним громадянином та не вчиняти правопорушень, тому просить змінити вирок та зменшити тривалість призначеного йому іспитового строку.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 11 серпня 2021 року, близько 02 год. 40 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої суперечки із ОСОБА_9 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці невстановлений органом досудового розслідування предмет наніс ним декілька ударів в голову ОСОБА_10 у результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців: по задньо-боковій поверхні шиї зліва у верхній третині; по тильній поверхні лівої кістки в проекції 1-ї п`ясткової кістки; по тильній поверхні лівої кістки в проекції 3-4-ї п`ясних кісток в кількості 2-х; по передній поверхні лівої гомілки у верхній третині; по задній поверхні правого плечового суглоба: саден: по задній поверхні правого ліктьового згину: по передній поверхні лівого передпліччя в середній третині по передньо-зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині; по долонній поверхні дистальної фаланги 1-го пальця правої кістки; в ділянці клубової кістки справа в кількості 2-х; рани забійної в потиличній ділянці по центру; синця в тім`яній ділянці справа; підшкірної гематоми правої тім`яної ділянки; субдуральної гематоми головного мозку справа; забійної лівої скроневої частки головного мозку; лінійного перелому правої скроневої кістки з переходом на комірки скроневої кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 812-стац від 19.08.2021 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого,який підтримав апеляційну скаргу, таку ж позицію представника потерпілого, доводи прокурора про відсутність підстав для зміни вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду в частині доведеності винуватості та юридичної оцінки дій обвинуваченим не оспорюється,оскільки судовий розгляд здійснений у порядку ст.349 КПК України, а тому апеляційний суд не наводить в ухвалі доводів на підтвердження таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

Судова колегія вважає, що таких вимог районний суд у повній мірі дотримався.

Так, суд зважив, що ОСОБА_6 визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдані збитки, після вчинення злочину звернувся за психологічною допомогою до психолога і такі обставини пом`якшують покарання. Обставин, які би обтяжували покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Врахував суд і дані про особу обвинуваченого зокрема, те що за місцем проживання та роботи він характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, працює, раніше не судимий, в період з 08.09.2021 року по 02.10.2021 року отримав 9 зустрічей - консультацій з психологом задля запобігання рецидивів агресивної поведінки та формування навичок самоконтролю.

Разом із тим, суд правильно врахував, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин. За фактичними обставинами, потерпілому внаслідок нанесених йому обвинуваченим ударів заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя. Викладене свідчить про ступінь суспільної небезпечності діяння та характеризує його фактичну тяжкість.

Суд врахував і досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно якої виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства та ризик вчинення повторного правопорушення визначений як середній.

Зазначені обставини у їх сукупності, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та його фактичної тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, даних про особу обвинуваченого та відсутності обставин, які би покарання обтяжували, давали суду підстави для призначення ОСОБА_6 покарання із застосування вимог ст.69 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України .

Ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд належним чином мотивував свої висновки та з урахуванням сукупності наведених у вироку обставин встановив максимальну тривалість іспитового строку,якщо останній протягом такого строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На спростування доводів апелянта,суд правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а визначення максимального терміну іспитового строку є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок суворості.

Отже, судова колегія вважає обгрунтованим висновок суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою та застосування протягом трирічного іспитового строку соціально-виховних заходів, необхідних для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень у майбутньому .

Обставини, на які посилався обвинувачений у апеляційній скарзі, були повною мірою враховані судом при призначення покарання.

Інші доводи апелянта, зокрема щодо повернення ним боргу(який не підтверджений доказами) та неможливості виїзду за кордон не є підставою для зміни вироку в частині призначеного іспитового строку, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а вирок районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3