Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4742/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 стч. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
потерпілого: ОСОБА_7 ,
представника потерпілого: ОСОБА_8
особи, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_9 ,
законного представника ОСОБА_10
захисника: ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою особи, стосовно якої ставиться питання про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2021 року,

встановила:

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2021 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та застосовано відносно нього примусові заходи медичного характеру шляхом госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом за місцем постійного проживання.

Судом встановлено, що 23.04.2020 близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_9 перебував в 2-му під`їзді, на 1-му поверсі будинку, що по АДРЕСА_1 , де у нього виник словесний конфлікт із ОСОБА_7 .

У ході даного конфлікту у ОСОБА_9 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_12 ззаду та штовхнув останнього, від чого він не втримавши рівноваги впав на землю, вдарившись правою рукою та коліном.

Не припиняючи свої дії, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_12 , який лежав на асфальтному покритті, та наніс декілька ударів по правій руці та після того, як ОСОБА_12 піднявся, наніс ще один удар кулаком правої руки в область обличчя останнього.

Внаслідок вказаних суспільно небезпечних дій, ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця, садна на обличчі, синця та садна на правій верхній кінцівці, синця на правій нижній кінцівці, які у своїй сукупності відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі особа, стосовно якої ставиться питання про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 просить встановити амбулаторне лікування, змінити представника озивача та призначити моральне відшкодування.

В судовому засіданні апеляційного суду законний представник ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_11 заперечили проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_9 , ОСОБА_9 просив її задовольнити.

Прокурор, потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 заперечили щодо задоволення апеляційної скарги та просили оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи та вимоги учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга особи, стосовно якої ставиться питання про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, об`єктивно встановивши фактичні обставини подій суспільно небезпечного діяння, на законних підставах дійшов до висновків про вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України про необхідність застосування відносно ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру.

Вказані висновки суду ніким із сторін кримінального провадження не оскаржуються.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить застосувати відносно нього більш м`який вид примусового заходу медичного характеру, а ніж був застосований судом першої інстанції.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що суд відносно ОСОБА_9 застосував примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом за місцем постійного проживання.

Відповідно до ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ч.3 ст.94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Таким чином, за змістом ст.ст.92,94 КК України, конкретний вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, а також від ступеня небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб.

Так, із висновку судово-психіатричної експертизи № 136 - 2020 від 28.05.2020 року, вбачається, що ОСОБА_9 на даний час виявляє клінічні ознаки шизоафективного розладу, маніакальний тип, маячний синдром, ускладнений комбінованим вживанням психоактивних речовин (амфетаміну, канабіноїдів). Даний діагноз відповідає критеріям шифру Б 25.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду.

ОСОБА_9 виявляв клінічні ознаки шизоафективного розладу, маніакальний тип, маячний синдром, ускладнений комбінованим вживанням психоактивних речовин (амфетаміну, канабіноїдів) і в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки. Ступінь наявних змін сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та критики у ОСОБА_9 настільки виражена, що позбавляє його здатності на даний час та позбавляла його цієї здатності на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_9 на даний час потребує у застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру шляхом його госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) зі звичайним режимом нагляду, враховуючи структуру наявних у нього психічних розладів, порушення критичних здібностей, не ефектності амбулаторного лікування, негативного відношення до прийому лікарських засобів, імпульсивної агресивної поведінки на адресу оточуючих, зловживання наркотичними засобами.

Судом було встановлено, що ОСОБА_9 було вчинено суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Характер вчиненого ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, небезпека ОСОБА_9 для оточуючих, характер його захворювання, повністю були враховані судом першої інстанції.

Застосування конкретного виду примусового заходу медичного характеру не залежить від волі і бажання особи, відносно якої вони мають застосовуватися, а зорієнтовані перш за все на лікуванні особи, а також на запобіганні вчиненню такою особою нових суспільно небезпечних діянь.

На підставі викладеного, враховуючи, що судом першої інстанції не було допущено порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, при розгляді клопотання про застосування відносно ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали суду, а відповідно, і для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу особи, стосовно якої ставиться питання про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2021 року про визнання ОСОБА_9 таким, шо вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України та застосовано щодо нього примусові заходи медичного характеру шляхом госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом за місцем постійного проживання, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: