ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/2471/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/924/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 вересня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Запоріжжя, громадянку України, з початковою середньою освітою, не працюючої, неодружену, проживаючу у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не судиму,
визнано винною за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
- за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією всього належного їй майна.
На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.
До набрання вироком законної сили обрано у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взято її під варту в залі суду.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з дня фактичного затримання з 18.09.2020 року.
Згідно вироку, ОСОБА_7 в невстановлений час, за невстановлених обставин, придбала наркотичний засіб - метадон, з метою подальшого його незаконного збуту іншим особам. 19.02.2019, в період часу з 17-08 год. до 17-18 год., ОСОБА_7 , знаходячись поблизу ЗОШ №7 на мкрн.3 в м.Лозова Харківської області, незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон, маючи умисел на незаконний збут вказаного наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву та з метою наживи, о 17-18 год. зустрілася з ОСОБА_10 , який здійснював оперативну закупку наркотичного засобу, отримавши від ОСОБА_10 400 гривень, передала йому полімерний згорток з наркотичним засобом - метадоном, масою 0,1467 грама, тобто незаконно збула, наркотичний засіб - метадон, масою у перерахунку на суху речовину 0,0687 грама. Крім цього, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву та з метою збуту, в невстановлений час, за невстановлених обставин, повторно, незаконно придбала наркотичний засіб - метадон, який в подальшому незаконно зберігала з метою збуту за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 . 11.04.2019 року за місцем проживання ОСОБА_7 , під час проведення обшуку, було виявлено та вилучено речовину, яка згідно висновку експерта №3/1010се-19 від 02.05.2019 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон, загальною масою 12,2249 грам, що згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 є великим розміром, який ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала з метою збуту, до 11.04.2019 року.
Не погодившись з вироком суду, захисник обвинуваченої подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, з урахуванням положень ст.ст. 69, 69-1 КК України призначити за ч. 1 ст. 307 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна. На під став ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Захисник вважає, що покарання є не співмірним, обвинувачена повністю визнала себе винною, розкаялася, надала показання. Вважає, що судом безпідставно не враховано активне сприяння розкриттю злочину, так як згідно матеріалів кримінального провадження обвинувачена спрямувала свої дії на допомогу органам обвинувачення та суду, добровільно на місцевості показала під час слідчого експерименту порядок та механізм вчинення злочину. Вважає, що суд як пом`якшуючі обставини має також врахувати, що кримінальне правопорушення сталося через необізнаність обвинуваченої про наслідки та її молодий вік, через переживання та нервові зриви остання втратила дитину. Крім того, обвинувачена не судима, на обліку у лікаря-психіатра чи нарколога не перебуває, не заміжня, але проживає в цивільному шлюбі, характеризується позитивно. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено, а тому є всі підстави для застосування ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації її дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, встановив, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , є щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , судом не було встановлено. Обвинувачена раніше не судима, не працює, не одружена, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , неповнолітніх дітей не має, має постійне місце проживання за яким характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
На переконання колегії суддів судом першої інстанції небезпідставно прийнято до уваги тяжкість вчиненого, суспільну небезпечність злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, дані про особу обвинуваченої та обгрунтовано призначено ОСОБА_7 покарання без застосування ст.69,69-1,75 КК України.
У статті 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, кожна з яких є законною. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Питання щодо призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.
Колегією суддів не встановлено інших пом`якшуючих обставин, на які вказує захисник, оскільки визнання особою вини та надання правдивих показань ще не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. З матеріалів справи вбачається, що стосовно ОСОБА_7 проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, здійснювався контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, на підставі ухвали слідчого судді за місцем мешкання обвинуваченої було проведено обшук та виявлено речовину, яка в своєму складі містить метадон у великих розмірах, який ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала з метою збуту. Активне сприяння розкритті злочину має місце тоді, коли особа, яка вчинила злочин, своїми діями надає допомогу (сприяє) правоохоронним органам у розкритті злочину, в установленні невідомих їм обставин справи. Враховуючи, що обставини кримінального правопорушення були виявлені та встановлені органом досудового розслідування, колегія суддів не вбачає в діях обвинуваченої активного сприяння у розкритті злочинів, яке по своїй суті має бути ініціативним, а не викликаним діями органу досудового розслідування. Крім того, вчинення вказаних злочинів було способом заробітку для обвинуваченої, яка маючи молодий вік ніде не працювала.
З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій покарання в мінімальних межах санкції інкримінованих їй статтей відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів. Апеляційні доводи сторони захисту не спростовують вказаних висновків, а обставини, на які посилається адвокат, що характеризують особу обвинуваченої, не є достатніми для застосування до неї вимог ст.69,69-1,75 КК України.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 вересня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: