ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5412/21 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2347/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.537, 539 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі засудженого ОСОБА_7 , за умови, що питання про погіршення його становища не ставиться, без участі представника ДУ «Хролівський виправний центр (№140)», належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 04 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаною ухвалою задоволено заяву ОСОБА_7 про приведення вироку Київського районного суду м. Харкова від 24 04 2018 року та ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 01 2020 року у відповідність до Закону України від 22 11 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Приведено вирок Київського районного суду м. Харкова від 24 04 2018 року та ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 01 2020 року у відношенні ОСОБА_7 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 11 2018 року та вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч.1 ст. 309 КК України до 4 років обмеження волі;

Зараховано ОСОБА_7 термін перебування в місцях позбавлення волі з 13 01 2020 року до дати прибуття до виправного центру з розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі у відповідності зі ст. 72 КК України.
В редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 11 2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та відповідно, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ч.1 ст. 309 КК України, викладену в новій редакції, тому наявні підстави для задоволення подання, шляхом визначення ОСОБА_7 у виді обмеження волі відповідно до вимог зазначеного Закону.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням до нього Закону про кримінальну відповідальність та постановити ухвалу, якою привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 24 04 2018 року та ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 01 2020 року у відповідність до законодавчих актів України, вказавши, що 4 роки обмеження волі значно погіршують його становище та збільшено термін відбування покарання.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Прокурор підтримав апеляційні вимоги засудженого, зазначивши, що ухвала суду першої інстанції погіршує становище засудженого та просив змінити її.

Засуджений, будь-яких заяв, які б свідчили про неможливість розгляду справи без нього до апеляційного суду не надавав.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 відбуває кримінальне покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 24 04 2018 року, яким ОСОБА_7 призначено покарання: за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі.

Прийняте рішення суд вмотивував тим, що ОСОБА_7 засуджено Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки із застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 01 2020 р. задоволено подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання.

Скасовано засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним строком. Направлено засудженого ОСОБА_7 для відбуття покарання, яке призначено вироком Київського районного суду м. Харкова від 24 04 2018 року за ст. 309 ч. 2 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 04 2021 року перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з частини 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку з тим, що з 01 07 2020 року частину 1,2 ст. 309 КК України викладено у іншій редакції.

Разом з тим, відповідно до Закону України № 2617-VIII від 22 11 2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01 07 2020 року, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає максимальною межею покарання, встановленою санкцією нового закону є покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що в даному випадку нова санкція ч.1 ст. 309 КК України передбачає більш м`який вид покарання, аніж позбавлення волі, суд першої інстанції, вирішуючи питання в порядку ст. 537 КПК України, обґрунтовано змінив вид покарання за ч.1 ст.309 КК України з позбавлення волі на обмеження волі.

Проте, суд першої інстанції приводячи вирок у відповідність до Закону України № 2617-VIII від 22 11 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 11 2018 року не врахував, що 2 роки позбавлення волі не відповідають 4 рокам обмеження волі, чим погіршив становище засудженого.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити ухвалу суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги засудженого підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, оскаржувана ухвала підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ч.2 ст.376, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 04 2021 року про приведення вироку Київського районного суду м. Харкова від 24 04 2018 року та ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 01 2020 року щодо ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України, - змінити.

Апеляційну скаргу засудженого, - задовольнити.

Привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 24 04 2018 року та ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 01 2020 року у відповідність до Закону України від 22 11 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі.

В решті ухвалу суду першої інстанції, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ ____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3