ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3269/20 Номер провадження 11-кп/814/676/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
особи, стосовно якої
вирішується питання про
застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0000920 від 20.04.2020, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 03.03.2021 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Донецьк, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_8 , примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні 0000920 від 20.04.2020щодо вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.122, ч.21 ст. 125 КК України та застосовано до останнього примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

Ухвалою суду встановлено що, 20.04.2020 року близько о 09:30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік торгівельних кіосків, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, затиснувши в правій руці фрагмент бруківки з розмаху кинув в голову та ліву руку потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: перелому середньої третини лівої ліктьової кістки, який кваліфікуються як середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я та гематоми та забійної рани обличчя зліва, які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Окрім цього, установлено, що 26.05.2020 року близько 13:45 год., ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік житлового будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, правою рукою пальці якої стиснуті в кулак, наніс один удар в голову потерпілого ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин та садна шкіри зліва, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я.
Зазначеними діянням ОСОБА_8 вчинив у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.122, ч.2 ст. 125 КК України.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду щодо ОСОБА_8 скасувати та закрити кримінальне провадження.

Зазначає, що на момент постановлення ухвали щодо ОСОБА_8 пройшло більше 8 місяців з моменту його обстеження комісією лікарів-психіатрів, а тому висновки, викладені у судово-психіатричній експертизі №244 від 25.06.2020 не могли бути підставою для ухвалення рішення про застосування ПЗМХ, оскільки, на думку захисника, строк дії такої експертизи, згідно ст.19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», становить 6 місяців.

Інші учасники кримінального провадження ухвалу суду не оскаржували.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 на підтримку своєї апеляційної скарги, особу, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 , який не підтримав апеляційну скаргу захисника, думку прокурора про законність та справедливість обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Щодо апеляційних вимог захисника про закінчення строку дії ухвали судово-психіатричної експертизи №244 від 25.06.2020 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», на яку посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Проте, як вбачається із наданих суду матеріалів, оскаржуваним рішенням було вирішено питання саме про застосування до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру. Натомість, наведена вище норма Закону, на яку посилається апелянт стосується осіб, щодо яких уже було застосовано примусові заходи медичного характеру, та встановлює обов`язковість повторної медичної експертизи, щодо особи, відносно якої раніше у встановленому КПК порядку було застосовано примусові заходи медичного характеру. На думку колегії суддів, апелянт, посилаючись на ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», допустив поширювальне тлумачення норм права, викладених у зазначеній вище статті.

Таким чином, на переконання колегії суддів, ухвала суду відносно ОСОБА_8 є законною, а тому відсутні підстави для її скасування.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування ухвали не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 03.03.2021 відносно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4