Справа № 182/5591/21
Провадження № 1-кс/0182/1102/2021
У Х В А Л А
Іменем України

26.08.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 24.08.2021 року до ЄРДР за №0000697, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харків, українки, громадянки України, з освітою 5 класів, не одружего, не працюючої, на утриманні має 4 неповнолітні дитини, зареєстрованої та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч.1 ст. 186 КК України, про що останній повідомлено 25.08.2021 року.

Клопотання мотивоване тим, що 24.08.2021 року приблизно об 11:25 годин ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні торгівельного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на території ринку «Вікторія», за адресою АДРЕСА_2 , де побачила в кишені фартуху ОСОБА_7 грошові кошти, після чого у неї виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення вище вказаних грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, розуміючи, що її дії носять відкритий характер, перебуваючи в тому самому місці та в той саме час, діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривка, з кишені фартуху ОСОБА_7 , відкрито заволоділа грошовими коштами, а саме двома купюрами НБУ номіналом по 500 грн кожна, які належать ОСОБА_7 , спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Після чого ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зникла в невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України, а саме - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вина ОСОБА_5 , у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, а саме:

1.Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілої ОСОБА_7 ;

2.Протоколом огляду місця події;

3.Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

4.Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

5.Протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання свідку ОСОБА_8 ;

6.Письмовими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , може:

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється.

На теперішній час ОСОБА_5 , ніде не працює, законних джерел доходу не має. Все вищевикладене свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, у разі визнання ОСОБА_5 , винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 4 років, що може спонукати її переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Викладене свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий вважає, що застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 , покладених на неї процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчиненню нею нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1 та 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 , не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти її до суду на першу про те вимогу.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком до 4 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи вищевикладене та те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у якому підозрюється, виникла необхідність застосувати до підозрюваної запобіжний захід, який попередить настання ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Підозрювана у судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що крадіжки не вчиняла. Захисник ОСОБА_6 просив суд відмовити у застосуванні щодо його підзахисної тримання під вартою, та застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт за місцем її постійного проживання АДРЕСА_1

Заслухавши прокурора, підозрювану та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог п.п. 3,4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 , є раніше не судимою особою, як підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання до 4 років позбавленні волі. Матеріали клопотання не містять відомостей про те, що ОСОБА_5 переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Таким чином, застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою приведе до порушення вимог ст. 183 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 може бути причетною до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, що підтверджується наданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження в їх сукупності. Тобто підозра є обґрунтованою.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик переховування обвинуваченої від органів досудового розслідування з метою уникнення можливого покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

Так, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, а адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного, суд вважає достатнім та таким, що буде відповідати встановленим обставинам справи, застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Такий запобіжний захід, на думку суду, забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до п. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, а саме ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладеного, встановлених обставин справи та висновків суду, суд вважає необхідним покласти на підозрюваної ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду; не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись статтями132,176-179, 181,194,206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 24.08.2021 року до ЄРДР за №0000697, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;

- цілодобово не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 26.10.2021 року і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1