Справа № 346/2588/18
Провадження № 1-кп/346/49/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі : судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

озглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї кримінальне провадження № 0000513 від 26 травня 2018 року про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ковалівка, Коломийського району Івано-Франківської області, там же зареєстрованої, тимчасово проживаючої АДРЕСА_1 , українки, розлученої, не працюючої, громадянки України, раніше не судимої,

- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена скоїла таємне викрадення чужого майна, за наступних обставин.

Так 23 травня 2018 року приблизно о 20:00 год., перебуваючи в приміщенні магазину "Пакко-Холдинг", що в м. Коломия по вул. Мазепи, 303Б, Івано-Франківської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання таємно, шляхом вільного доступу викрала із гаманця ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 350 гривень, після чого місце вчинення злочину покинула, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 "юк визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину в повному обсязі, пояснивши суду, що того дня, зайшовши у магазин "Пакко-Холдинг", таємно викрала із гаманця потерпілої, яка там працює продавцем, грошові кошти в сумі 350 гривень.

У вчиненому щиро розкаюється. Просить врахувати, що викрадені кошти повернуті потерпілій та не карати суворо.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з"явилась, подала заяви про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що на даний час претензій до обвинуваченої не має,покарання просить призначити згідно закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз"яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Суд бере до уваги, що з часу скоєння обвинуваченою злочинних дій, які у відповіднсті до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, пройшло більше трьох років і у відповідності до ч. 1 п. 2 ст. 40 КК України винувата особа мала б бути звільненою від криміналь ної відповідальності за закінченням строку давності. Однак враховуючи те, що обвинувачена ухилялася від суду та 16 січня 2021 року ухвалою суду її було оголошено в розшук і затримано 28 вересня 2021 року, то у відповідності до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності був зупинений.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про її особу, позитивну характеристику за місцем проживання, перебування на її утриманні неповнолітньої дитини.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з боку потерпілої.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Виходячи із характеру вчиненого та відношення до скоєного можливо обрати винуватій особі покарання визначене статею за якою вона обвинувачується, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Витрати за проведення експертизи стягнути з винуватої особи.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватою за ст. 185 ч.1 КК України та призначити покарання - штраф у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п"ятдесят гривень.

Речовий доказ : оптичний диск із записом з камер відеоспостереження з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за 23 травня 2018 року, який зберігається у матеріалах кримінального провадження - залишити там же.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_11