Справа № 359/721/21
Провадження № 1-кп/359/327/2021
У Х В А Л А
про продовження строку запобіжного заходу
19 листопада 2021 року м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 ,

під час судового засідання з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в кримінальному провадженні № 0000810, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу положень ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.305, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України,

розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт,

в с т а н о в и в:
28 січня 2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.305, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою суду від 27.09.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варту до 24 год. 00 хв. 25.11.2021 року.

19.11.2021 року прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а захисником обвинуваченого клопотання про зміну запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою зважаючи на наступне.

Термін дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 25.11.2021, а до указаного часу провести розгляд кримінального провадження неможливо.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36). При цьому, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкції ч.3 ст.305 та ч.3 ст.307 КК України передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому виходячи із кваліфікації кримінальних правопорушень застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим. Водночас, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від ЗО серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murray v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку.

Зі змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.305, ч.3 ст.27, ч.2 ст. 15 ч.3 ст.307 КК України. Наявність обґрунтованої підозри, тяжкість обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, не має постійного джерела прибутку, являється громадянином іноземної держави, під страхом отримання реального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_8 тривалий час після затримання виконавця злочину ОСОБА_9 , переховувався за межами України на території іноземних держав, у зв`язку з чим, був оголошений в розшук, та в подальшому вчинив інше кримінальне правопорушення, за підозрою у вчиненні якого був затриманий 03.10.2020 в порядку ст.208 КПК України працівниками Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП м. Одеса в складі групи осіб за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Отже, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України не відпали та продовжують існувати, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, утому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

На думку суду, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків.

Про обрання відносно обвинуваченого особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру.

Застосування до обвинуваченого особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Стороною захисту не надано жодних даних, які б свідчили про неможливість утримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження терміну дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 год. 00 хв. 17 січня 2022 року.
Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

В задоволенні клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22 листопада 2021 року о 17 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1