Справа №:755/4620/21
Провадження №: 1-кс/755/3893/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2021 р. м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004714, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004714, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, в якому останній просить накласти арешт на речі, які були вилучені в ході проведення 13.08.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 .

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна в судове засідання також не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності прокурора та власника майна.

Вивчивши зміст клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004714, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, з метою зайняття підприємницькою діяльністю, що спрямована на отримання прибутку, організували проведення та надання можливості доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах в електронному (віртуальному) казино, незалежно від місця розташування сервера, тобто гральний бізнес, в нежитлових приміщеннях, без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності, передбаченого Законом України № 768-IX від 14.07.2020 «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор».

Вказана мережа закладів організовує азартні ігри в нежитлових приміщеннях, що орендуються на підставних осіб. Гральні заклади мережі у більшості випадків є відокремленими приміщеннями малих архітектурних форм та інших нежитлових приміщень, загальна площа яких становить від 50 до 100 м2, в яких розміщені персональні комп`ютери із встановленим програмним забезпеченням симуляції азартних ігор від 20 до 30 одиниць.

13.08.2021 р. в присутності двох понятих в ході санкціонованого обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві було виявлено та в подальшому вилучено майно, відповідно до переліку, наведеного у протоколі обшуку.

Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 13.08.2021 року вказане майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а відтак, підпадає під визначений кримінальним процесуальним законодавством перелік майна, на яке може бути накладено арешт.

Накладення арешту на вказане майно забезпечить збереження речових доказів, унеможливить їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки вони містять відомості, які маються суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за внесеним клопотанням, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам, визначеним ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, оскільки зазначені речі та документи являються доказом злочину, а саме - зберегли на собі його сліди та містять інші відомості (інформацію), які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування. Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Крім того, слід зазначити, що вилучене під час обшуку майно співвідноситься із встановленими обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого під час проведення слідчих дій майна.

Водночас слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення 13.08.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме:

?Мобільний телефон «ТоТо», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою «Водафон» НОМЕР_3 , який поміщено до NPU 1516436;

?Ноутбук марки «Aser» Model № М52271 з зарядним пристроєм, без пароля, що поміщений до EXPO 442694;

?Мобільний телефон «NOKIA», imei1: НОМЕР_4 , з сім-картою «Водафон» НОМЕР_5 , поміщений до NPU НОМЕР_6 ;

?Банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_7 - поміщена до SUD НОМЕР_8 ;

?Банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_9 - поміщена до SUD НОМЕР_8 ;

?Sim-картка «Київстар» з номером НОМЕР_10 , пластикова карта від сім-картки «Київстар» № НОМЕР_11 , пластикова карта від сім-картки «Київстар» НОМЕР_10 , пластикова карта від сім-картки «Київстар» № НОМЕР_12 , пластикова карта від сім-картки «Travel1sim» з номером НОМЕР_13 , що поміщені до SUD 1042922;

?Флеш-накопичувачі в кількості 10 шт., поміщені до SUD 1042921;

?Папір формату А4 з рукописними записами та папір формату А4 із заявою до договору на банківську картку на імя ОСОБА_4 , що поміщені до SUD 1042923.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6