Номер провадження:1-в/521/640/21
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

21 вересня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Одеська

виправна колонія (№ 14) ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі із застосуванням відеоконференції заяву (клопотання) засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючий покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді дев`яти років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається:
До Малиновського районного суду міста Одеси з заявою (клопотання) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Іванівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року звернувся засуджений ОСОБА_5 .

Встановлені суддею обставини із посиланням на докази:
17 травня 2016 року вироком Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на дев`ять років.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2017 року вирок Іванівського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року залишено без змін.
Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву (клопотання) підтримав та просив її задовольнити.

Представник установи виконання покарань питання щодо умовно-дострокового звільнення залишив на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що останній не довів своє виправлення.

Мотиви, з яких суддя виходив при постановлені ухвали, неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався суддя:
Перевіривши заяву (клопотання) про умовне-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , а також дані про його особу, заслухавши прокурора, представника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)», та пояснення засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно о ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим(серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Під час розгляду заяви (клопотання), судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув 2/3 строку покарання призначеного вироком суду. Разом з тим, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 , під час виконання покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому його необхідно залишити у місці позбавлення волі.

Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставлення до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення. При цьому висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню зверненню з відповідним клопотанням, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього трудового розпорядку. Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти постійну, свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи, відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин, порушень трудової дисципліни, відсутність трудових порушень.

Так, характеристика засудженого свідчить, про те, що він за час відбуваня покарання характеризується негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався 33 рази, має три заохочення. За систематичне порушення режиму тримання був переведений до дільниці контролю з 29 квітня 2020 року по 06 серпня 2020 року. Крім того, відповідно до довідки в.о начальника установи ОСОБА_5 станом на 02 вересня 2021 року не працевлаштований в ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14) та заробітну плату не отримує.

Зазначені у характеристиці позитивні якості засудженого не конфліктний, дотримання правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, дбайливе ставлення до майна установи характеризують його ставлення до оточуючих, але не свідчать про наявність обставин, визначених положеннями ст.ст. 50, 81 КК України.

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що факт належної поведінки протягом останнього часу відбування покарання з урахуванням наданої суду характеристики з установи виконання покарань не є безумовною передумовою умовно-дострокового звільнення. При цьому, в установі засуджений взагалі не працює, об`єктивних перешкод для працевлаштування в судовому засіданні не встановлено. Засуджений в судовому засіданні пояснив, що він не може працювати за станом здоров`я, так як він має хронічні захворювання. Проте відомості про наявність медичних протипоказань до працевлаштування засудженого в матеріалах справи відсутні.

Отже за весь час відбування покарання (початок строку покарання з 20 квітня 2015 року), засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів позитивних змін, які відбуваються в його особистості, що свідчить, про те, що останній не довів своє виправлення.

Таким чином, суд вважає передчасним вирішення питання про умовне-дострокове звільнення ОСОБА_5 , тому в задоволенні заяви (клопотання) засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539,376 КПК України, суд, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Висновки суду:
Відмовити в задоволенні заяви (клопотання) засудженого ОСОБА_5 , про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Копію ухвали для вручення засудженому направити до ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)».

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1