Єдиний унікальний номер 741/1102/21
Провадження № 1-кп/741/26/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 25 січня 2022 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого, його захисника адвоката ОСОБА_4

та потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000417 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Мотовилівка Фастівського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, громадянина України, який не одружений, станом на серпень 2021 року не працював, на утриманні нікого не має, у порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, якому запобіжний захід не обрано,

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
10 серпня 2021 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , на ґрунті тривалих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_5 , в ході якої з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 два удари батогом в область спини, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді двох саден «Х» подібної форми, що розташовані у проекції лівої лопатки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_6 діючи умисно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_6 визнав свою вину, підтвердив обставини, при яких заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, не визнав повністю цивільний позов, стверджував, що останні три роки він ( ОСОБА_6 ) допомагає колишній дружині потерпілого обробляти город. 10 серпня 2021 року між ним (обвинуваченим) та потерпілим відбулась сварка через те, що останній назвав його ( ОСОБА_6 ) наймитом. Після цих слів він (обвинувачений) двічі ударив ОСОБА_5 батогом по лівому плечку. Він ( ОСОБА_7 ) розуміє, що поступив не правильно, погарячкував. Цивільний позов не визнає тому, що потерпілий сам спровокував сварку, ображав його.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому діянні підтверджується дослідженими по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який під час судового провадження зазначив, що з ОСОБА_8 у нього склались неприязні стосунки. 10 серпня 2021 року ОСОБА_7 перебував у нетверезому стані, знаходився у його (потерпілого) господарстві. Коли він (потерпілий) вийшов з хати на шум у господарстві, то отримав від обвинуваченого два удари батогом;

- висновком експерта № 94 від 20 серпня 2021 року, з якого видно, що відповідно до записів у медичній документації у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у вигляді: два садна х-подібної форми, що розташовані в проекції лівої лопатки. По механізму спричинення дані тілесні ушкодження виникли внаслідок не менш як двох ударів тупим предметом лінійної продовгуватої форми. По ступеню тяжкості садна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 27 серпня 2021 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 розповів та продемонстрував механізм нанесення йому ударів.

Досліджені у кримінальному провадженні докази повністю і детально між собою узгоджуючись, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Докази, які покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.

Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а саме: умисне легке тілесне ушкодження, дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_7 винен у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання.

ОСОБА_7 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відсутність судимості.

Суд визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, наявність постійного місця проживання, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_6 , суд приймає до уваги його характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді громадських робіт.

ОСОБА_7 повинен відбувати призначене покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов, зазначив мотиви, обґрунтував його, стверджував, що поніс витрати на поновлення фізичного стану свого здоров`я у сумі 1 000 грн., але не зберіг чеки з аптеки.

ОСОБА_5 просив стягнути з обвинуваченого на його користь 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яку обґрунтував тим, що кримінальним проступком було порушено ритм його звичайного життя та організації діяльності, що створили психічний, моральний та побутовий дискомфорт.

ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав повністю.

Суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають через те, що потерпілий взагалі не надав суду будь-яких доказів про понесені матеріальні збитки, про витрати на придбання ліків, не вказав чи лікувався він, чи були призначення лікаря.

У судовому засіданні встановлено, що потерпілий від дій обвинуваченого зазнав фізичного болю, моральних страждань, змушений був звертатися до правоохоронних органів для захисту своїх прав, чим було порушено його звичний спосіб життя.

Суд враховує глибину душевних страждань потерпілого, їх тривалість, особисті неприязні відносини, які склались між обвинуваченим та потерпілим, ту обставину, що і обвинувачений і потерпілий притягувалися до кримінальної відповідальності через те, що у різні періоди спричиняли один одному тілесні ушкодження.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому надіслати.

Суддя ОСОБА_1