Справа №639/7002/21
Провадження №1-кс/639/1829/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного 13.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000605 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Мотивоване клопотання тим, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000605 від 13.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво за вказаним кримінальним провадженням здійснюється Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.10.2021 приблизно о 02:21 за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, буд. 95, працівниками УПП ДПП в Харківській області було зупинено автомобіль Audi A6 з номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яких в ході перевірки надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з явними ознаками підробки.

Даний матеріал внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2021 року за № 0000605.
Згідно рапорту командира роти 3 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_5 під час оформлення адміністративних матеріалів відносно водія ОСОБА_4 , який керував ТЗ Audi A6 з д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки, а саме: шрифт ВІН-коду відрізнявся від інших записів висотою та інтервалом між літерами, а також даний ТЗ не значився в жодній базі МВС та митній базі.

13.10.2021 у період часу з 03 год. 15 хв. до 03 год. 40 хв. слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події за адресою:м. Харків, просп. Любові Малої 95, під час якого у ОСОБА_4 було вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане Литовською Респулікою.

Водій ОСОБА_4 пояснив, що придбав вказаний автомобіль у незнайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_6 за 3000 доларів за усною домовленістю, контактних даних якого не залишилося.
Вилучене в ході огляду : свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане Литовською Респулікоюдізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП України в Харківській області 13.10.2021 визнане речовим доказом.
Метою накладення арешту є збереження речових доказів.
Фактичним володільцем є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .
Встановити достеменно власника вилученого майна не виявилося за можливе, проте воно має бути використано для проведення подальших слідчих (розшукових) дій, і має значення для подальшого встановлення кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Прокурор зазначає, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також з метою проведення ряду судових експертиз, з метою збереження речових доказів, прокурор приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.
Тому, звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази, з метою збереження речових доказів, у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч. 2 ст. 170 КПК України.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вказав, що підтримує подане клопотання в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000605 від 13.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво за вказаним кримінальним провадженням здійснюється Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова.

13.10.2021 у період часу з 03 год. 15 хв. до 03 год. 40 хв. слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події за адресою:м. Харків, просп. Любові Малої 95, під час якого у ОСОБА_4 було вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане Литовською Респулікою.

Вилучене в ході огляду : свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане Литовською Респулікоюдізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП України в Харківській області 13.10.2021 визнане речовим доказом.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України), у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стороною обвинувачення доведено, що вилучене під час огляду місця події майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, а також зберегло на собі його сліди, у зв`язку із чим воно має доказове значення у кримінальному провадженні. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам, з метою ухиляння від притягнення до кримінальної відповідальності, накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 167-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої 95 майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу H НОМЕР_5 видане Литовською Респулікою, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Місцем зберігання вилучених речей визначити камеру збереження речових доказів відділу поліції № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (м.Харків, пр. Любові Малої, 45) та їх зберігання доручити слідчому у кримінальному провадженні.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1