Ухвала
Іменем України
6 жовтня 2021 року

м. Київ
провадження № 51-3848 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду, постановлену щодо зазначеного судового рішення суду першої інстанції
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 9 вересня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 304 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією всього належного їй майна; за п.п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна. На підставі ст. 70 КК України їй призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та засудженої ОСОБА_4 залишені без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни.

Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року касаційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 9 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року без змін.
Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2021 року заяву засудженої про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 9 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами, залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 462 КПК України, та встановлено строк на усунення недоліків. Ухвалою цього ж суду від 10 березня 2021 року повернуто заяву засудженої, оскільки вона не усунула зазначені недоліки.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 5 липня 2021 року апеляційну скаргу засудженої залишено без задоволення, а ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2021 року без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
Засуджена ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду оскаржуючи ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду, постановлену щодо зазначеного судового рішення суду першої інстанції.
Відповідно до тексту скарги видно, що засуджена не погоджується із ухвалою апеляційного суду від 5 липня 2021 року , однак зазначає, що ухвала постановлена 26 травня 2021 року. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 травня 2021 року задоволено клопотання засудженої про призначення їй захисника, розгляд провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2021 року було відкладено на 5 липня 2021 року.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
При цьому, важливим є й дотримання принципу юридичної визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
У той же час згідно з пунктами 4, 5 ст. 462 КПК, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, залишається без руху, в ухвалі зазначаються недоліки заяви і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали(ст.464,429 КПК України).
Місцевий суд, встановивши, що подана засудженою заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, залишив її без руху та надав строк на усунення виявлених недоліків цієї заяви. У встановлений строк ОСОБА_4 подала доповнення до заяви, проте вказані судом недоліки не усунула, тому суд повернув їй заяву.
ОСОБА_4 оскаржила вищезазначене судове рішення в апеляційному порядку.
Апеляційний суд у своїй ухвалі від 5 липня 2021 року обґрунтовано вказав, що обставини, на які посилалась засуджена як на підстави скасування вироку суду за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні вимог ч.2 ст.459 КПК України. Зміст заяви фактично зводився до незгоди з мірою призначеного їй покарання, оспорювання доказів , зловживанням слідства, прокуратури та суду під час кримінального провадження та порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що було встановлено рішенням ЄСПЛ від 2 лютого 2017 року по справі «Кулик проти України». Проте, у своїй заяві засуджена не зазначила обставини, вичерпний перелік яких викладено у ч. 2 ст. 459 КПК України, що могли вплинути на судове рішення, та які існували, але не були відомі суду першої інстанції та особі, яка звертається, на час винесення вироку; не зазначила обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

За таких обставин апеляційний суд вважав рішення суду першої інстанції про повернення засудженій її заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без задоволення.
З таким висновком погоджується й колегія суддів касаційного суду.
Жодних суттєвих для справи обставин, які б самі по собі або разом із іншими, раніше виявленими, доводили неправильність судових рішень, у даному кримінальному провадженні встановлено не було.
З огляду на це, оскаржувані судові рішення відповідають вимогам Кримінального процесуального закону.
Слід також зазначити, що засуджена ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами. Проте, звернення до касаційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішень судів нижчих інстанції не передбачено вимогами ст. 463 КПК України.
Ураховуючи наведені у скарзі мотиви, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги засудженої ОСОБА_4 немає.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду, постановлену щодо зазначеного судового рішення суду першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10