Справа № 362/4585/21
Провадження № 1-кп/362/645/21

ВИРОК
Іменем України

02.09.2021 м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000543 від 12.03.2021, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Нова Водолага, Харківської області, пенсіонер, який має середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
12.03.2020 близько 13 годин 40 хвилин ОСОБА_2 , перебував у приміщенні магазину ТОВ «Фора», розташованого за адресою: Київська область, Фастівський (Васильківський) район, смт. Глкваха, вул. Вокзальна, 18-а, і в цей час у нього виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає у молочному відділі магазину, взяв сир марки «Canzona» Данаблу 50% у кількості 3 одиниць, загальною вагою 0,300кг вартістю 149 рн 97 коп, який поклав до кишені власної куртки, у відділі побутової хімії взяв зубну пасту марки «R.O.C.S.Sensitive відновлення та відбілювання» в кількості 2 одиниць ємкістю 100мл кожна, вартістю 197 грн, які також заховав до кишені власної куртки, у м`ясному відділі він взяв ковбасу марки «дрогобицька напівкопчена» вищого сорту у кількості 1 одиниці вагою 0,470кг вартістю 127 грн та також заховав до кишені власної куртки.

В подальшому ОСОБА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, маючи корисливу мету, направлену на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заховавши вищевказані товарно-матеріальні цінності загальною вартістю 473 грн 97 коп. у кишені власної куртки, вчинивши усі дії, які вважав за необхідні для доведення кримінального проступку до кінця, пройшов через касові зони, однак кримінальний проступок не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній, при виході із приміщення магазину був зупинений працівниками охорони ТОВ «Фора».

Прокурор в порядку ст. 302 КПК України звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_2 в ході досудового розслідування подав особисту заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_3 , де зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, а також з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування подав особисту заяву про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи вид та міру покарання, суд, згідно ч. 2 ст. 50 КК України, враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень. При цьому, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, пенсіонер.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є його щире каяття у вчиненому кримінальному проступку.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи викладене, виходячи з принципу співмірності, оскільки покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності й даним про особу винного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

Керуючись вимогами ст.ст. 4,5 КК України, оскільки ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок 12.03.2020 року, суд вважає за необхідне визначити особі розмір штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України в редакції закону про кримінальну відповідальність, що діяла до 01.07.2020.

Судові витрати у провадженні відсутні. Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у провадженні, що згідно розписки передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Фора», - повернути ТОВ «Фора» у повне володіння, користування та розпорядження.

Запобіжний захід відносно засудженого не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1