Справа №592/1917/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/210/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 березня 2021 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 в порядку виконання вироку,

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми засуджений ОСОБА_7 звернувся з заявою, в якій просив застосувати до нього статтю 101 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 березня 2021 року у задоволенні вказаної заяви засудженого було відмовлено з тих підстав, що вирішення питання про зміну умов тримання засуджених до позбавлення волі, про що просив ОСОБА_7 у поданій заяві, не належить до компетенції суду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на необгрутованість та невмотивованість ухвали суду, просив задовольнити його вимоги щодо застосування статтю 101 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Крім того, додатково, засуджений просив прийняти рішення про залишення його в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», врахувати, що в даній установі від перебував з 15 грудня 2018 року та застосувати до нього п.п.2,3,6,13 ч.1 ст.537 КПК України.

При цьому, жодних доводів та обґрунтувань апеляційних вимог засудженим не наведено.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без зміна, а апеляційну скаргу - без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону при розгляді клопотання засудженого судом дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою, в які просив застосувати до нього ст. 101 КВК України.

Під час розгляду вказаної заяви, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1,3 ст. 357, ч. 1 ст. 338, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 12 березня 2020 року і 31 березня 2020 року засудженому ОСОБА_7 було визначено місце відбування покарання - Державна установа «Олексіївська виправна колонія № 25».

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2020 року засудженого ОСОБА_7 було переведено з ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» з метою подальшої його доставки до Роменського міськрайонного суду Сумської області для забезпечення права на ознайомлення з матеріалами справи. Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2020 року засудженого ОСОБА_7 тимчасово було залишено в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», у зв`язку з розглядом заяви останнього про роз`яснення судового рішення від 08 квітня 2020 року.

При вирішенні заяви, з якою звернувся ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що питання, яке ставить засуджений, не належить до компетенції суду і підлягає вирішенню в порядку ст. 100, 101 КВК України.

Так, згідно ст. 100 КВК України, залежно від поведінки засудженого і ставлення до праці, в разі її наявності, та навчання умови відбування покарання змінюються в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії іншого виду. Зміна умов тримання в межах однієї колонії здійснюється за клопотанням начальника відділення соціально-психологічної служби постановою начальника колонії. У разі якщо така постанова передбачає збільшення обсягу встановлених обмежень і більш суворі умови тримання, вона погоджується із спостережною комісією. При цьому саме переведення відбувається відповідно до вимог ст. 101 КВК України.

Тобто, ст. 100,101 КВК України чітко визначено, що залежно від поведінки засудженого, його ставлення до праці та навчання, умови відбування покарання змінюються в межах однієї колонії, зокрема засуджені, які стають на шлях виправлення, переводяться у колоніях мінімального і середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації.

Відповідно ст. 86 КВК України, вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, а згідно ч. 2, 3 ст. 100 КВК України , зміна умов тримання в межах однієї колонії здійснюється за клопотанням начальника відділення соціально-психологічної служби постановою начальника колонії. У разі якщо така постанова передбачає збільшення обсягу встановлених обмежень і більш суворі умови тримання, вона погоджується із спостережною комісією. Зміна умов тримання засудженого шляхом переведення його до виправної колонії іншого рівня безпеки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, за поданням адміністрації виправної колонії, погодженим з начальником управління (відділу) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, в області, місті Києві та Київській області. У разі якщо таке подання передбачає переведення засудженого до установи виконання покарань з вищим рівнем безпеки, воно погоджується із спостережною комісією.

Крім того, суд першої інстанції, також, вірно встановив, що ст. 537 КПК України визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, і питання про застосування ст. 100, 101 КВК України до таких не належить, оскільки питання про зміну умов тримання засуджених до позбавлення волі, про що фактично просив засуджений, не належить до компетенції суду.

Таким чином, враховуючи вимоги вищезазначеного закону, суд першої інстанції вірно відмовив ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання і підстав для зміни чи скасування такого рішення під час апеляційного розгляду не встановлено.

При цьому, на спростування доводів апелянта, колегія суддів звертає увагу, щодо такі висновки судом були належним чином обґрунтовані та вмотивовані, що знайшло своє відображення в оскаржуваній ухвалі.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою у відповідності до вимог діючого законодавства, будь-яких порушень під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Крім того, не підлягає до задоволення додаткові вимоги засудженого ОСОБА_7 щодо застосування до нього п.п.2,3,6,13 ч.1 ст.537 КПК України, оскільки питання, які виникають під час виконання вироків вирішуються, у передбаченому законом порядку, судами, визначеними у ч.2 ст. 539 КПК України, до переліку яких апеляційний суд не входить.

При цьому, на час апеляційного розгляду, підстави для залишення засудженого в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», як просив останній, були відсутні, оскільки з довідки вказаної установи вбачається, що ОСОБА_7 22 липня 2021 року був направлений відбувати покарання до ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» і його право приймати участь в апеляційному розгляді поданої скарги було забезпечено призначенням даного судового засідання у режимі відеоконференції з вказаною установою.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 березня 2021 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 в порядку виконання вироку залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4