Справа №377/320/21
Провадження №1-кп/377/38/21
27 вересня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Луганської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-18.12.2020 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.1,ч.2 ст. 185, ст.70 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці;
-15.01.2021 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 190, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки ( інформація щодо набрання вироком законної сили відсутня);
-23.06.2021 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 186, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців;
- 29.07.2021 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 185,ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років,-
- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше засудженим вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.
02 квітня 2021 року, близько 14 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Комунального некомерційного закладу «Славутицька міська лікарня», розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, вулиця 77-ї Гвардійської дивізії, 5, а саме поряд з будівлею лікарні, побачив на її східцях пристебнутий до перил велосипедним тросом на замку велосипед марки «Autor logis series impulse heavy duty» білого кольору, що належить ОСОБА_6 , та вирішив у будь-який спосіб заволодіти вказаним майном потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, використавши наявний у нього інструмент «кусачки», перекусив велосипедний тросик із замком та викрав велосипед марки «Autor logis series impulse heavy duty» білого кольору, вартістю 3996 гривень, завдавши ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.
В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 03 квітня 2021 року, о 18 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , побачив, як до вказаного двору на велосипеді марки «Trinx M100» заїхала ОСОБА_7 та зупинившись біля одного з дерев неподалік будинку АДРЕСА_5 пристебнула його велосипедним тросом на замку до вказаного дерева і зайшла в під`їзд будинку. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння велосипедом марки «Trinx M100», який належить ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, використавши наявний у нього інструмент «кусачки», перекусив велосипедний тросик із замком та викрав велосипед марки «Trinx M100», вартістю 5356 гривень, завдавши ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму.
В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Відповідальність ОСОБА_5 за ці злочини передбачена ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та показав суду, що 02 квітня 2021 року, близько 14 годин 30 хвилин, він перебував на території КНП «Славутицька міська лікарня», де поряд з будівлею лікарні побачив на східцях пристебнутий до перил велосипедним тросом на замку велосипед марки «Autor logis series impulse heavy duty» білого кольору, який йому сподобався. Перекусив «кусачками» велосипедний тросик із замком та викрав велосипед. Наступного дня, 03 квітня 2021 року, о 18 годині 25 хвилин, знаходячись у дворі будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , побачив, як до вказаного двору на велосипеді марки «Trinx M100» заїхала дівчина, та зупинившись біля одного з дерев неподалік будинку АДРЕСА_5 пристебнула його велосипедним тросом на замку до вказаного дерева і зайшла в під`їзд будинку. Оскільки йому також сподобався цей велосипед, він перекусив «кусачками» велосипедний тросик із замком та викрав цей велосипед. Викрадені велосипеди продав незнайомій особі по 1000 гривень за кожен, а кошти витратив на власні потреби. Коли його затримали працівники поліції, він знайшов особу, якій продав велосипеди, і з метою відшкодування спричиненої шкоди, повернув велосипеди їх власникам. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє більше не вчиняти злочинів.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлений належним чином. До суду потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 подали заяви, в яких просили проводити судовий розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Враховуючи, що за відсутності потерпілих можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, то вирішено питання про проведення судового розгляду без участі потерпілих.
З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та мають значення для вирішення долі речових доказів, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів та необхідність призначення йому покарання.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, оскільки він раніше вчинив злочини, передбачені ч.1,ч.2 ст.185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При цьому суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів. На обліку за місцем фактичного проживання у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не перебуває, не має офіційного місця роботи, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності.
Врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, що свідчить про його суспільну небезпечність, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України буде необхідним і достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень, а також таким, що відповідатиме тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого.
Положеннями ст.70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.
Відповідно до приписів ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного або часткового складання призначених покарань. У такому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні встановлено, що вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 липня 2021 року, який набрав законної сили 31 серпня 2021 року, ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, до покарання призначеного за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 липня 2021 року частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 червня 2021 року, та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Зазначено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання з 20 травня 2021 року.
Як вбачається з листа начальника Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» від 24 вересня 2021 року №6/3763/21, за результатами перевірки особової справи ОСОБА_5 встановлено, що останній відбуває покарання, призначене вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 липня 2021 року у виді п`яти років позбавлення волі. Відповідно до вироку суду встановлено строк покарання рахувати з 20 травня 2021 року. Вирок набрав законної сили 31 серпня 2021 року. Станом на 24 вересня 2021 року ОСОБА_5 відбув 4 місяці 4 дні встановленого судом строку покарання.
З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що ОСОБА_5 злочини за даним вироком вчинено до його засудження 29 липня 2021 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, яке частково не відбуте обвинуваченим, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 правила ч.4 ст. 70 КК України.
За таких обставин, при призначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком та вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 липня 2021 року суд вважає за можливе застосувати принцип призначення покарання - поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 липня 2021 року.
У цьому випадку за правилами ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст.72 КК України.
Як вбачається з вироку Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 липня 2021 року, на підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за вказаним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 червня 2021 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Також зазначено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання з 20 травня 2021 року. Запобіжні заходи до ОСОБА_5 не застосовувалися.
В судовому засіданні було встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 червня 2021 року, який набрав законної сили 24 липня 2021 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, до покарання, призначеного за вказаним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 грудня 2020 року, і остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців. Зазначено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 травня 2021 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання час його тримання під вартою в період з 20 травня 2021 року по 23 червня 2021 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили залишено без змін.
Тому, на підставі ст.72 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком, слід зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_5 за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 червня 2021 року та за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 липня 2021 року, з 20 травня 2021 року по 26 вересня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 20 травня 2021 року по 23 червня 2021 року включно та один день позбавлення волі за один день позбавлення волі з 24 червня 2021 року по 26 вересня 2021 року.
Враховуючи відсутність на момент ухвалення даного вироку інформації щодо набрання законної сили вироком Вишгородського районного суду Київської області від 15 січня 2021 року, підстав для застосування положень ст. 71 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити за правилами ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався. Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 липня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст.72 КК України зарахувати в строк остаточного покарання, покарання, відбуте частково ОСОБА_5 за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 червня 2021 року та Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 липня 2021 року, з 20 травня 2021 року по 26 вересня 2021 року.
Строк відбування покарання обчислювати з 27 вересня 2021 року.
-велосипед марки «Autor logis series impulse heavy duty», який відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 05 квітня 2021 року передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому ОСОБА_6 ;
-велосипед марки «Trinx M100», який відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 05 квітня 2021 року передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити потерпілому ОСОБА_8 .
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1