Справа № 632/1874/21
провадження № 1-кп/632/130/21

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду угоду про визнання винуватості від 06 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000117 від 01 липня 2021 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шо народився у селі Барбулатово Близнюківського району Харківської області, громадянина України, має повну загальну середню освіту, офіційного працевлаштування немає, не одружений, має неповнолітню дочку 2013 року народження, інших непрацездатних осіб на утриманні немає, не є особою з інвалідністю, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин за таких обставин.
Так, на початку квітня 2021 року (точну дату та час встановити не вдалося), обвинувачений ОСОБА_3 , маючи злочинний намір, спрямований на незаконний посів та вирощування рослин конопель, діючи умисно,без передбаченого законом дозволу незаконно посіяв шляхом внесення у відкритий ґрунт насіння, на прилеглої присадибної ділянці (городі) свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому вирощував рослини конопель, систематично доглядаючи за ними, звільняючи їх від бур`яну, прополюючи їх, для подальшого власного вживання без мети збуту.

21 липня 2021 року у проміжок часу з 12.23 до 14.18 год. працівниками ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, у ході обшуку території та присадибної ділянки (городу) домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає обвинувачений ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено рослини конопель в кількості 123 куща, які мають ботанічні ознаки рослин роду Конопля (Cannabis) та містять психотропну речовину, яка є рослинами роду Конопля (Cannabis) та відноситься до рослин, які містять психотропні речовини.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів та вирощування конопель у кількості 123 рослин.
Крім того, на початку липня 2021 року (точну дату та час встановити не вдалося), обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись на прилеглої присадибної ділянці (городі) свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відокремив листя рослин конопель у невстановленої кількості, які росли на його городі тим самим незаконно придбав, а потім, висушивши та подрібнивши, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який незаконно зберігав за місцем свого мешкання - у вищезазначеному будинку.

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину складає 140,5317 грам за місцем мешкання у будинку АДРЕСА_1 до 21 липня 2021 року, коли він був виявлений та вилучений працівниками поліції під час проведення обшуку у вказаному домоволодінні.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

06 жовтня 2021 року між процесуальним керівником - прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 , згідно з умовами зазначеної угоди, беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, за ч. 2 ст. 310 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 06 жовтня 2021 року.

Суд, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов подальшого висновку.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків та тяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК та КК України, зокрема, діям обвинуваченого ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, зокрема відсутності судимості. Також умови угоди про визнання винуватості цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтересі сторін або інших осіб. З огляду на зазначене, прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості та призначенні обвинуваченому узгодженої сторонами в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості 123 рослин та незаконному придбанні , виготовлення та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, зазначених в угоді, розкаявся у вчиненому. Також обвинувачений заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Надав згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Отже суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Крім того, для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, судом під час розгляду угоди про визнання винуватості встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 310 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином відповідно.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, вчиненим кримінальним проступком шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не одружений, має неповнолітню дочку 2013 року народження, непрацездатних осіб на утриманні немає, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та має місце постійного проживання, раніше не судимий.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання. При цьому суд, враховуючи узгоджене сторонами звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, приймає рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 рік, з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1201 (одна тисяча двісті одна) гривень, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирішуючи питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, суд приймає до уваги, що змістовно речові докази та предмет спеціальної конфіскації схожі між собою, їх слід відмежовувати, виходячи з положень ст. 96? КК в частині правових наслідків застосування спеціальної конфіскації, а саме передання її предметів у власність (дохід) держави. Із цього слідує, що предмет спеціальної конфіскації є річчю матеріального світу, яка має грошовий еквівалент, або щодо неї можна провести грошову оцінку та звернути в дохід держави. З урахуванням наведеного, беручи до уваги положення ч. 9 ст. 100 КПК, що саме речовими доказами, а не предметом спеціальної конфіскації слід визнавати: 1) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, яке згідно з п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК передається відповідним установам або знищується, враховуючи думку сторін угоди, суд вважає необхідним речові докази по даному кримінальному провадженню 123 кущі рослини роду коноплі та особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс - знищити. Диск з відеозаписом проведення обшуку 21 липня 2021 року залишити у матеріалах кримінального провадження. Інших предметів, окрім, рослини роду коноплі та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, під час досудового розслідування не вилучалося та арешт в рамках цього провадження не накладався.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 474, 475,476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 06 жовтня 2021 року між процесуальним керівником - прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1201 (одна тисяча двісті одна) гривню, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: - один згорток з полімерного матеріалу опечатаний паперовою биркою з пояснювальним написом та відбитком круглої печатки, в якому знаходиться 123 кущі рослини роду коноплі та особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс вагою 140,5317 грам, який знаходяться у Первомайському ВП ГУНП в Харківській області знищити; диск з відеозаписом проведення обшуку 21 липня 2021 року залишити у матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1