гСправа № 358/510/21 Провадження № 1-кп/358/116/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження № 1-кп/358/116/22 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тихоновичі, Щорського району, Чернігівської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.09.2016 Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 ч. 1 ст. 309 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років. Звільнений 16.08.2019 Бердичівським міським судом Житомирської області умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 20 днів,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, останнього разу 15 вересня 2016 Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.309, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років; звільненого умовно - достроково 07.10.2019 на підставі ухвали Бердичівського міського суду Житомирської області від 08.08.2019, невідбута частина покарання - 1 рік 6 місяців 20 днів, маючи незняту та непогашену у передбаченому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, у середині травня 2020 року точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 разом із особою відносно якої матеріали виділено в окреме кримінальне провадження (далі Особа 1) перебували в центрі м. Богуслав Київської області. В ході спілкування Особа 1 запропонував ОСОБА_4 викрасти будь-яке майно з гаражного приміщення по АДРЕСА_3 . На пропозицію Особи 1, ОСОБА_4 погодився, вступивши таким чином з ним у злочинну змову.

Цього ж дня, близько 23 години ОСОБА_4 та Особа 1 з метою реалізації свого корисливого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, прибули до гаражного приміщення, яке належить на праві власності ОСОБА_6 та розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . В цей час, Особа1 за допомогою фізичної сили, та металевої фомки яку приніс з собою, зірвав навісний замок на брамі гаражного приміщення, після чого вони спільно проникли в середину гаража, в якому знаходився автомобіль марки «ISUZU MIDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В подальшому ОСОБА_4 керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна за попередньою змовою групою осіб із Особою 1 відшукав та викрав з автомобіля, винісши вручну через браму, належне потерпілому на праві власності майно, а саме: стартер до автомобіля «ISUZU MIDI», 1994 року випуску з об`ємом бензинового двигуна 2,0 л. - вартістю 13260 грн., генератор до автомобіля «ISUZU MIDI», 1994 року випуску з об`ємом бензинового двигуна 2,0 л. - вартістю 3359 грн., автомобільний металевий диск розміром R14 до автомобіля «ISUZU MIDI» - вартістю 613 грн., пневматичну шину (покришку) марки «БЕЛШИНА» 205/75R14c - вартістю 997 грн., автомобільний радіатор охолодження двигуна до автомобіля «ISUZU MIDI» - вартістю 930 грн. та газовий редуктор ЕВРО-2 марки «TOMASETTO» - вартістю 998 грн.

Після цього ОСОБА_4 спільно з Особа 1 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи загальна вартість викрадено майна, становить 20 157 гривень 00 коп.

Отже, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спільно з Особа 1 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 20 157 гривень 00 коп.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив, що в травні 2020 року він погодившись на пропозицію Особи 1, вирішив викрасти з гаражного приміщення по АДРЕСА_3 будь-яке майно. Так, близько 23 годин він з Особою 1 прибули до гаражного приміщення, що за адресою: АДРЕСА_4 , де Особа 1 за допомогою металевої фомки зірвав навісний замок на брамі гаражного приміщення, після чого з гаража, де стояв автомобіль «ISUZU MIDI» вони викрали з вказаного автомобіля стартер до автомобіля «ISUZU MIDI», 1994 року випуску з об`ємом бензинового двигуна 2,0 л., генератор до автомобіля «ISUZU MIDI», 1994 року випуску з об`ємом бензинового двигуна 2,0 л., автомобільний металевий диск розміром R14 до автомобіля «ISUZU MIDI», пневматичну шину (покришку) марки «БЕЛШИНА» 205/75R14c, автомобільний радіатор охолодження двигуна до автомобіля «ISUZU MIDI» та газовий редуктор ЕВРО-2 марки «TOMASETTO», винісши все вручну через браму.

У вчиненому він щиро кається та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що він претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 про обставини вчинення ним кримінального правопорушення (злочину) і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за частиною третьою статті 185 КК України, так як ОСОБА_4 у середині травня 2020 року за попередньою змовою групою осіб, повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), а саме майно ОСОБА_6 на загальну суму 20 157 грн. 00 коп., що було поєднане з проникненням в інше приміщення.

Оцінивши у судовому засіданні фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також надані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку, що події кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце, вина обвинуваченого доведена повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 66 КК України відносить його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.ст. 69, 75 КК України і вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише при ізоляції від суспільства, оскільки він як особа будучи раніше судима за вчинення умисних злочинів до реального позбавлення волі, після умовно дострокового звільнення від покарання за попередні злочини, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, за вчинення якого він має нести покарання у виді позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити згідно положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків, відповідно призначивши покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання на переконання суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередню - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, оскільки ОСОБА_4 має негативну репутацію, раніше неодноразово судимий, ніде не працює, не має тісних соціальних зав`язків, а тому існує обґрунтований ризик спроб уникнення останнім від реального відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що з метою вирішення в подальшому долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені статтею 100 КПК України, слід застосувати частину четверту статті 174 КПК України - та скасувати арешт майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 24.09.2020.

Речові докази по справі: частини автомобільного радіатора охолодження двигуна до автомобіля «ISUZU MIDI», які було передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області, необхідно повернути ОСОБА_6 та дозволити після набрання вироку законної сили використовувати їх на власний розсуд.

Речові докази по справі: диск з відеозаписами, додаток до протоколу проведення слідчого експерименту, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироку законної залишити зберігати в матеріалах справи.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст.ст.122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що вартість проведення судово товарознавчої експертизи під час досудового слідства становила 300 (триста) гривень 00 коп.

Тому, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь експерта ОСОБА_7 витрати понесені на проведення судово-товарознавчої експертизи №3191/20 від 11.09.2020 у кримінальному провадженні, в сумі 300 (триста) гривень 00 коп.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст.349 ч.3, 368,370,374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і шість місяців.

У відповідності до частини першої, частини четвертої статті 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Богуславського районного суду Київської області від 15 вересня 2016 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 18 березня 2021 року.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь судового експерта ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 , на розрахунковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_4 ) судові витрати понесенні на залучення експерта (проведення судово - товарознавчої експертизи) в розмірі 300 (триста) гривень 00 коп.

Арешт накладений на майно ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 24.09.2020, скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України для вирішення питання долі речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено ст.100 КПК України.

Речові докази по справі: частини автомобільного радіатора охолодження двигуна до автомобіля «ISUZU MIDI», які було передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області повернути ОСОБА_6 .

Речові докази по справі: диск з відеозаписами, додаток до протоколу проведення слідчого експерименту, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироку законної залишити зберігати в матеріалах справи.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1