Справа № 308/3524/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , затриманої особи, щодо якої розглядається клопотання про продовження екстрадиційного арешту, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), захисника адвоката ОСОБА_6 , перекладача - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 про наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою відносно арештованого громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, росіянина, уродженця м. Заводоуковськ, Тюменської області, Російської Федерації, який розшукується компетентними органами Російської Федерації з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації,

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою відносно арештованого громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, росіянина, уродженця м. Заводоуковськ, Тюменської області, Російської Федерації, який розшукується компетентними органами Російської Федерації з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації.
З клопотання та доданих до нього матеріалі вбачається, що у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство). Ініціатором розшуку є слідча частина слідчого управління управління Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації в Тюменській області.
09.02.2021 слідчим СЧ СУ УМВС РФ по Тюменській області винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_4 у вказаній кримінальній справі та пред`явлено обвинувачення у вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.
Постановою від 15.02.2021 обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в міжнародний розшук. Постановою Центрального районного суду м. Тюмені від 16.02.2021 стосовно ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
За даними сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Закарпатській області громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 за обліками Генерального секретаріату Інтерполу значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство).
Відповідно до червоної картки Генерального секретаріату Інтерполу з контрольним номером 2021/18497 вказана особа перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту, з діючим терміном арешту до 18.03.2026 року.
17.11.2021 в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України працівниками Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на території міста Ужгород Закарпатської області затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з постійним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2021 стосовно затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.
Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст.159 КК Російської Федерації.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно останнього Офісом Генерального прокурора відповідно до ст. 587 КПК України 20.12.2021 доручено Закарпатській обласній прокуратурі.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.12. 2021 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, встановлено строк дії ухвали про застосування екстрадиційного арешту по 21 січня 2022 року включно.
Вказане рішення слідчого судді було оскаржено захисником до апеляційної інстанції.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15.02.2022 вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2021, згідно якої відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), залишено без змін.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2022 визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою та продовжено застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 . Строк дії ухвали встановлено до 22.03.2022.
Вказане рішення слідчого судді було оскаржено захисником до апеляційної інстанції, однак по теперішній час не розглянуто.
Офісом Генерального прокурора строк екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_4 продовжено до 20.06.2022.
Інкриміновані ОСОБА_4 злочинні діяння за законодавством України кваліфікуються за ч. 4 ст. 190 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.
Згідно відомостей ГУ ДМС в Закарпатській області ОСОБА_4 щодо отримання громадянства України не звертався, зареєстрованим/знятим з реєстрації на території області не значиться.
Відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на військовому обліку не перебуває, відомостей щодо проходження ним військової служби та участі у проведенні ООС (АТО) відсутні.
14.01.2022 до обласної прокуратури надійшли листи ГУ ДМС в Закарпатській області про те, що громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 подано звернення про намір отримати захист в Україні.
21.01.2022 звернення ОСОБА_4 ГУ ДМС в Закарпатській області прийнято до розгляду.
За результатами розгляду заяви громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 09.02.2022 ГУ ДМС в Закарпатській області прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
На підставі наведеного, прокурор просить визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації. Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_4 у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, зазначивши, що злочин вчинений ОСОБА_4 на території Російської Федерації, відноситься до особливо тяжких.
Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що підстав для продовження тримання ОСОБА_4 під вартою немає. Зауважила, що ОСОБА_4 не планує повертатися до Російської Федерації, а також не зможе виїхати за кордон, та як після ухвали слідчого судді про застосування відносно нього екстрадиційного арешту він звернувся до компетентних органів для отримання захисту в Україні, є особою призовного віку. Просила відмовити в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що справа відносно нього є сфальсифікованою, дипвідносини між державами розірвані, а отже, міжнародні договори про екстрадицію не діють. Повідомив, що одна його дитина вже отримала громадянство України, вчиться у Москві, друга перебуває на території України, допомагає родичам.
Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення ОСОБА_4 та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство ).
09.02.2021року слідчим СЧ СУ УМВС РФ по Тюменській області винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_4 у вказаній кримінальній справі та пред`явлено обвинувачення у вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.
Згідно постанови ст. оперуповноваженого УМВС Росії по м. Тюмені від 15.02.2021 року, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в міжнародний розшук з метою його видачі. Розшук оголошено на території країн-членів Інтерпола України, Польщі.
Постановою Центрального районного суду м. Тюмені від 16.02.2021 року відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до двох місяців, обраховуючи строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою у випадку його екстрадиції на території РФ з моменту перетину державного кордону РФ або з моменту його фактичного затримання на території РФ.
Згідно даних сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Закарпатській області громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 за обліками Генерального секретаріату Інтерполу значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство).
За даними «червоної картки» Генерального секретаріату Інтерполу № 2021/18497 ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту, з діючим терміном арешту до 18.03.2026 року.
Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації № 81/3-378-2021 від 16.12.2021 року про взяття під варту та видачу ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст.159 КК Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2021 року, відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, застосовано тимчасовий арешт строком до 40 (сорока) діб у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.12. 2021 року відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, встановлено строк дії ухвали про застосування екстрадиційного арешту по 21 січня 2022 року, включно.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15.02.2022 вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2021, згідно якої відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), залишено без змін.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2022 визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою та продовжено застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ). Строк дії ухвали встановлено до 22.03.2022.
Строк екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено до 20.06.2022.
Відповідно до вимог ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за скоєння правопорушення.
Згідно ст. 12 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 р., ратифікованої із заявами і застереженнями Законом N 43/98-ВР (43/98-ВР) від 16.01.98 року, запит, інші шляхи передачі запитів можуть бути встановлені за прямою згодою між двома або декількома Сторонами виданої відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони.
Згідно з вимогами ст. 56 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року» договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення їх до кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини в цивільних, сімейних і кримінальних справах» передбачається, що особа, яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.
Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане діяння на час розгляду клопотання не закінчилися.
У відповідності до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Статтею 5 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Відповідно до ст. 60 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року «після одержання вимоги запитувана Договірна Сторона негайно вживає заходи до взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видача не може бути здійснена». Вищезазначені міжнародні договори не денонсовані.
Згідно з вимогами ст. 63 Віденської конвенції про право міжнародних договорів розрив дипломатичних або консульських відносин між учасниками договору не впливає на правові відносини, встановлені між ними договором, за винятком випадків, коли наявність дипломатичних або консульських відносин потрібна для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 541 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Згідно ч. 10, 11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Частинами 1, 2 ст. 587 КПК України передбачено, що екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою. Екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України.
Згідно із ч. 1 ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.
У відповідності до вимог п. 6 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
У постанові Пленуму Верховного суду України № 16 від 08.10.2004 року «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з їх екстрадицією» роз`яснено, що місцеві суди на виконання Європейської конвенції та аналогічних положень інших міжнародних договорів України приймають до свого провадження і розглядають по суті подання прокурорів або погоджені з ними подання органів, котрі виконують запити інших держав про видачу, тимчасовий арешт осіб з метою їх доставки під вартою до компетентного органу держави, що надсилає запит, на термін, встановлений Європейською конвенцією або іншим міжнародним договором.
Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
Статтею 10 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» передбачено, що рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у тому числі стосовно перебуваючих з ним на території України неповнолітніх дітей (членів сім`ї заявника або таких, які знаходяться під його опікою чи піклуванням), внесених до анкети заявника, на визнання яких біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, є письмова згода заявника, висловлена в анкеті чи заяві, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, протягом місяця з дня отримання особової справи заявника та письмового висновку. Строк прийняття рішення може бути продовжено керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, але не більш як до трьох місяців.
Посилання захисника на той факт, що ОСОБА_4 звернувся до ГУ ДМС України в Закарпатській області із заявою про отримання статусу біженця, не є підставою для обрання щодо особи запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, оскільки на теперішній час ГУ ДМС України в Закарпатській області не приймало рішення про визнання ОСОБА_4 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
При цьому, відповідно до ч. 8 ст.584 КПК України слідчим суддею не досліджується питання про винуватість особи та не перевіряється законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави, а тому посилання ОСОБА_4 на те, що кримінальне переслідування відносно нього є фальсифікованим є необґрунтованим.
Будь-яких нових даних та обставин, які можуть бути підставою для звільнення особи з-під варти, стороною захисту не зазначено, доказів на підтвердження таких обставин до суду не надано.
Застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти ризикам втечі особи та може призвести до порушення Україною погоджених зобов`язань, передбачених Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, у зв`язку із чим клопотання сторони захисту до задоволення не підлягає.
Таким чином, з огляду на закінчення двомісячного строку, передбаченого ч. 11 ст. 584 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для подальшого тримання особи під вартою та необхідність продовження застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту строком до 14.05.2022 року, що є необхідним для забезпечення видачі особи (екстрадиції), у зв`язку з чим клопотання прокурора є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст.ст. 369-372, 573 587 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 про наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, росіянина, уродженця м. Заводоуковськ, Тюменської області, Російської Федерації, який розшукується компетентними органами Російської Федерації, з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації задовольнити.
Визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Упродовж екстрадиційного арешту утримувати громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».
Строк дії ухвали про продовження екстрадиційного арешту до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з дня її постановлення, тобто з 17.03.2022 року, з перевіркою слідчим суддею наявності підстав для подальшого тримання під вартою або звільнення не пізніше 14.05.2022 року.
Загальний строк застосування екстрадиційного арешту не може тривати більше 12 місяців.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації - адвоката ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Закарпатську обласну прокуратуру.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку затриманою особою щодо, якої вирішується питання про застосування екстрадиційного арешту, його захисником або законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Повний текст ухвали виготовлено 22 березня 2022 року.
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1