ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/637/22 Справа № 192/1097/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0000343 від 21 травня 2017 року та № 0000009 від 06 січня 2021 року, за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, який до затримання був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22 лютого 2005 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 28 березня 2005 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ст. 104 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 18 серпня 2008 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 10 грудня 2010 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 20 квітня 2011 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. 22 листопада 2013 року звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 2 дні;
- 13 грудня 2016 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;
- 11 січня 2021 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 17 лютого 2021 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , має середню освіту, не працює, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді трьох років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року, більш суворим, за цим вироком, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
ОСОБА_8 визнано винним та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки та поклавши на обвинуваченого обв`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Окрім цього, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 286, 00 грн.

Згідно з обставинами, встановленими судом, ОСОБА_7 , будучи засудженим 20 квітня 2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за вчинення корисливого кримінального правопорушення на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 15 травня 2017 року приблизно о 19 год. 00 хв., маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, поєднане з проникненням у житло, з метою особистої наживи, з метою реалізації свого спільного злочинного умислу прибули на автомобілі «ЗАЗ-Таврія», під керуванням ОСОБА_7 до території дачного будинку, ділянка АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , де ОСОБА_8 залишився біля вказаного автомобіля чекати ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинного умислу прийшов на територію вказаної ділянки, де таємно шляхом пошкодження замикаючих пристроїв проник в приміщення дачного будинку АДРЕСА_3 , звідки ОСОБА_7 таємно повторно викрав: два спінінга марки «Крокодил», загальною вартістю 296 грн. 66 коп.; електрообігрівач з маркуванням «Satyrn 2», білого кольору, на якому мається пошкодження передньої захисної решітки у нижній частині, вартістю 140 грн.; електроболгарку, марки «Макита», модель GA9020, зеленого кольору, вартістю 1850 грн.; плоскогубці, радянського виробництва, вартістю 30 грн.; кусачки, радянського виробництва, вартістю 25 грн.; самовар електричний, об`ємом 3 л, вартістю 225 грн.; алюмінієвий електричний чайник, об`ємом 2 л, вартістю 112 грн. 25 коп., що належить ОСОБА_10 , після чого переніс вищевказане майно до зазначеного автомобіля, біля якого на нього чекав ОСОБА_8 , який в свою чергу завантажив викрадене майно в автомобіль та з викраденим з місця кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілій шкоду на суму 2678 грн. 91 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 22 травня 2017 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , маючи спільний умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, поєднане з проникненням у житло, з метою особистої наживи, з метою реалізації свого спільного злочинного умислу прибули на автомобілі «ЗАЗ-Таврія», під керуванням ОСОБА_7 до території дачного будинку, ділянка АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 де ОСОБА_8 залишився біля вказаного автомобіля чекати ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинного умислу, прийшов на територію вказаної ділянки, де таємно шляхом пошкодження замикаючих пристроїв проник в приміщення дачного будинку, звідки ОСОБА_7 таємно повторно викрав: каструлю алюмінієву, об`ємом 3 л, без кришки, вартістю 110 грн.; жіночу парасольку, полу-автомат з квітами малинового кольору, вартістю 140 грн.; сковорідку металеву, діаметром 0,15 см, вартістю 56 грн. 67 коп.; сковорідку алюмінієву «Tefal», діаметром 0,29 см, вартістю 156 грн. 33 коп.; електричну бритву, марки «Харків 15м», чорного кольору, вартістю 333 грн. 33 коп.; електричну праску, вартістю 72 грн. 50 коп.; електричну плитку, марки «Елна-020н», вартістю 430 грн. 92 коп.; електричний чайник, марки «Zelmer», вартістю 255 грн.; пилосос марки «Ракета 12А», вартістю 250 грн.; садовий оприскувач марки «Оріон-9», помаранчевого кольору, вартістю 345 грн. 36 коп.; телевізор марки «JVC», сірого кольору, модель AV-2104ТЕ, вартістю 1100 грн.; два електричних міксери, марки «Рось», жовтого та білого кольору, загальною вартістю 400 грн.; електричний конвектор марки «Sher», сірого кольору, де з лівого боку в нижній частині мається пошкодження у виді вм`ятини, вартістю 342 грн., що належить ОСОБА_11 , після чого переніс вищевказане майно до зазначеного автомобіля, біля якого на нього чекав ОСОБА_8 , який в свою чергу завантажив викрадене майно в автомобіль та з викраденим з місця кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілій шкоду на суму 3992 грн. 11 коп.
10 червня 2017 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, з метою реалізації свого злочинного умислу, маючи вільний доступ, знаходячись в житловому будинку АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу, таємно повторно викрав чавунні батареї в кількості 5 од.: 4 од. на 7 секцій та 1 од. на 9 секцій, загальною вартістю 1665 грн., що належать ОСОБА_12 , після чого з викраденим з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій шкоду на суму 1665 грн. 00 коп.
11 червня 2017 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, реалізуючи свій злочинний умисел, маючи вільний доступ, знаходячись в приміщенні літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу, таємно повторно викрав чавунні батареї в кількості 3 од.: 2 од. на 7 секцій та 1 од. на 11 секцій, загальною вартістю 1125 грн., що належать ОСОБА_12 , після чого з викраденим з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій шкоду на суму 1125 грн. 00 коп.
08 квітня 2018 року приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна поєднане із проникненням в житло, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, реалізуючи свій злочинний умисел, через вікно проник до будинку ділянки АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_13 , звідки таємно повторно викрав телевізор марки «DAEWOO», діагоналлю 32 дюйми, вартістю 3599 грн. та електропилу німецького виробника «Gruntek EL-2216T», вартістю 1584 грн., що належать ОСОБА_13 , після чого з викраденим з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій шкоду на суму 5183 грн. 00 коп.
30 жовтня 2019 року приблизно о 12 год., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні гаражу по АДРЕСА_4 , таємно повторно викрав з автомобіля марки ВАЗ 21053, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_14 , 4 титанових (легко сплавних) диска марки «Zorat Wheels», моделі «ZW-610 HS R13», вартістю 1084 грн. 92 коп. за кожне колесо, загальною вартістю 4339 грн. 68 коп., що належать ОСОБА_14 , після чого з викраденим з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоду на суму 4339 грн. 68 коп.
05 грудня 2019 року приблизно о 22 год., 00 хв. ОСОБА_7 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна поєднане із проникненням в інше приміщення, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, реалізуючи свій злочинний умисел, через незачинені двері проник до господарської будівлі будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_15 , звідки таємно повторно викрав: мотокосу бензинову, марки «КЕНТАВР», моделі «МК-5240ТК», вартістю 1884 грн. 12 коп.; мотокосу бензинову, марки «STIHL», моделі «FS 250», вартістю 9299 грн. 12 коп.; ланцюгову бензопилу марки «КЕНТАВР», моделі «БП-4521 ТН», вартістю 1382 грн. 60 коп.; 4 металевих диска з автомобілю «ВАЗ 2110», вартістю 300 грн. за кожне колесо, загальною вартістю 1200 грн. 00 коп.; 8 од. чавунних батарей на 9 секцій, вартістю 360 грн. за кожну батарею, загальною вартістю 2880 грн.; алюмінієвий бідон, об`ємом 40 л, наповнений бджолиним медом, загальною вартістю 5200 грн., що належать ОСОБА_15 , після чого з викраденим з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоду на суму 21845 грн. 84 коп.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині кваліфікації дій обвинувачених та розподілу процесуальних витрат. Зазначити в резолютивній частина вироку, що документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 143 грн. з кожного. Зазначити в мотивувальній частині вироку, що дії ОСОБА_7 за епізодами викрадення майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Прокурор зазначає, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, а тому суд першої інстанції повинен був визначити розмір процесуальних витрат, які повинні бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних частинах. Окрім цього, прокурор вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор зазначає, що в мотивувальній частині вироку суд неправильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за епізодами викрадення майна у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не врахувавши, що цю крадіжку було вчинено за попередньою змовою з ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги не заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З апеляційної скарги вбачається, що висновки суду про винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, прокурор не оскаржує.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинувачених, колегією суддів не встановлено.
Разом з тим, вирішуючи питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за доводами прокурора колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З оскаржуваного вироку вбачається, що наведених вимог закону судом повною мірою дотримано не було.
Так, суд встановив у вироку, що ОСОБА_7 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 таємно викрав майно, що належить ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , проникнувши до житла останніх.
Водночас, за цими епізодами суд кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, не вказавши ознаку попередньої змови групи осіб.
За вказаних обставин колегія суддів вважає слушними доводи прокурора та приходить до висновку про необхідність зміни вироку в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 за епізодами крадіжки майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Водночас, колегія суддів погоджується й з доводами прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону в частині стягнення з обвинувачених процесуальних витрат.
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.
З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу та не можуть бути стягнені судом солідарно.
Між тим, всупереч цим вимогам закону, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції фактично судові витрати між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що вони підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За таких порушень, необхідним є стягнення витрат з обвинувачених в рівних частинах, в розмірі 143 грн. з кожного.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на те що суд неправильно розподілив між обвинуваченими процесуальні витрати, а також не зазначив усіх кваліфікуючих ознак крадіжки, вчиненої ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду - зміні в частині розподілу процесуальних витрат та кваліфікації дії ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, змінити.
Зазначити в мотивувальній частині вироку при кваліфікації дій ОСОБА_7 за епізодами викрадення майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вчинення злочину за попередньою змову групою осіб.
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта по 143 (сто сорок три ) грн. з кожного.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4