УХВАЛА
Іменем України
08.11.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП №1 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 ,
погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,
про накладення арешту на майно,
подане у кримінальному провадженні №0000529 від 04.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на предмет, схожий на ніж, розміром 16,02 см, з рукояткою оранжевого кольору, який поміщений до паперового пакету та упаковано згідно з правилами пакування речових доказів, власник якого невідомий.
Мотивуючи клопотання, слідчий вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2021, в період часу з 15 год 30 хв по 18 год 30 хв, невідома особа проникла до незачиненого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де таємно заволоділа грошовими коштами в загальній сумі 400 гривень, номіналом по 200 гривень, чим спричинила ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.
Відомості за даним фактом 04.11.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
04.11.2021 о 14 год 12 хв на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що він ще виявив відсутність грошових коштів в сумі 2000 гривень, а саме 4 купюри номіналом по 500 гривень, які він зберігав у кріслі типу диван, та на сидінні даного крісла він виявив предмет, схожий на ніж.
В ході огляду місця події від 04.11.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено предмет, схожий на ніж, розміром 16,02 см, з рукояткою оранжевого кольору, який вилучено до паперового конверту та упаковано згідно правил пакування речових доказів.
Посилаючись на зазначене, слідчий вказує, що предмет, схожий на ніж, розміром 16,02 см, з рукояткою оранжевого кольору, має значення речового доказу по кримінальному провадженню, тому з метою забезпечення його збереження, слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.
Слідчий у судове засідання не з`явився, до клопотання долучив заяву про його розгляд без участі слідчого, клопотання підтримав.
Згідно з приписами ч.1 ст.172 КПК України, неявка власника майна та слідчого не перешкоджає розгляду клопотання слідчим суддею.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу ВП №1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирський області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 04.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Зі змісту копії протоколу огляду місця події від 04.11.2021, який було проведено за адресою: с. Рудківка, вул. Садова, 18, вбачається, що було виявлено та вилучено предмет, схожий на ніж, розміром 16,02 см, з рукояткою оранжевого кольору.
Відповідно до постанови слідчого ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 05.11.2021 про визнання речовим доказом, предмет, схожий на ніж, розміром 16,02 см, з рукояткою оранжевого кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000529.
Відповідно до ст. 167, 168 КПК України речі, які були вилучені під час огляду місця події, є тимчасово вилученим майном.
Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; копії протоколу огляду місця події від 04.11.2021; копії постанови про визнання речовим доказом від 05.11.2021, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути речовим доказом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.185 КК України, може бути знаряддям злочину, може містити сліди його вчинення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.
Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.
Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на предмет, схожий на ніж, розміром 16,02 см, з рукояткою оранжевого кольору.
Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1