17.01.2022
справа № 642/6376/21
провадження № 1-кс/642/80/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 25.11.2021 року про закритття кримінального провадження № 0000139 від 05.01.2021 року -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 25.11.2021 року про закритття кримінального провадження № 0000139 від 05.01.2021 року, в якій скаржник просить суд скасувати вказану постанову слідчого.

В обґрунтування скарги вказав, що 07.12.2021 року він отримав від слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 постанову від 25.11.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000139. Заявник зазначає, що слідчим вже вказане к/п закривалось, але ухвалою слідчого судді скасовано. Заявник вважає кримінальне провадження закрито передчасно, досудове розслідування проведено неповно, не допитані усі свідки, про яких він повідомляв під час його допиту. Заявник посилається на те, що слідчим не зібрані усі докази, в повній мірі не досліджені усі обставини, не надана належна оцінка доказам.

В судовому засіданні заявник просив скаргу задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, на запит суду надано матеріали кримінального провадження № № 0000139.

Згідно з вимогами ч. 3ст.306 КПК України неявка слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Вислухавши доводи заявника, вивчивши доводи поданої скарги, матеріали кримінального провадження та надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000139 від 05.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за №0000139 від 05.01.2021 за ч.1 ст. 365 КК України за заявою ОСОБА_3 за фактом неправомірних, на думку заявника, дій оперуповноваженого Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , що крім іншого полягали у проникненні до житла заявника.

25.11.2021 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000139 від 05.01.2021 року.

При винесенні постанови про закриття провадження слідчим вказано, що проведеним досудовим розслідуванням не встановлено ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які за їх переконанням будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, за змістом ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог ст.110 КПК постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище,ім`я,по батькові,посаду особи,яка прийнялапостанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятогопроцесуального рішення; місцета час(строки)його виконання; особу,якій належитьвиконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя перевірив наявність підстав для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження № 0000139 від 05.01.2021 року, та вважає, що слідчий виконав всі необхідні можливі слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних ним доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий при закритті провадження виходив з того, що з об`єктивної сторони злочин, передбачений ч.1 ст.365 КК, може вчинятися у формі: перевищення влади або перевищення службових повноважень, які завдали істотної шкоди.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є заподіяння істотної шкоди.

Злочинний характер дій службової особи при перевищенні влади або службових повноважень виражається у тому, що службова особа вчиняє те чи інше діяння по службі, яке не входить до її компетенції.

Перевищення влади проявляється в діях службової особи, яка маючи владні повноваження стосовно підлеглих або більш широкого кола осіб, під час виконання своїх владних чи організаційно-розпорядчих функцій виходять за межі цих повноважень.

Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно- господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого ст. 365, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень.

Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для всіх, у т.ч. для винного, безсумнівний, відвертий.

Слідчий у постанові вказує, що під час досудового розслідування спростовано факт вчинення працівниками поліції хоча б однієї з перелічених дій, фактичне існування застосування недозволених методів ведення слідства, у тому числі факту протиправного проникнення працівниками поліції до житла, а також факт заподіяння внаслідок таких дій тілесних ушкоджень ОСОБА_3 нічим, окрім показань останнього об`єктивно не підтверджується.

Слідчий також вказує, що під час досудового розслідування встановлювалася особа ОСОБА_5 , на якого вказував ОСОБА_3 як на особу, яка є працівником Київського ВП ГУНП в Харківській області та начебто вчинила неправомірні дії.

Однак в ході досудового розслідування, встановлено відсутність (наразі та у минулому) у Київському ВП ГУНП в Харківській області працівника з такими анкетними даними (рапорт оперативного працівника ХУВБ НП від 14.07.2021). Відсутній такий працівник і у органах національної поліції (роздруківка запиту з Єдиного державного реєстру декларацій).

Слідчий у постанові вказує, що в ході досудового розслідування не встановлено обставин про заподіяння істотної шкоди, та наявність будь-яких суспільно-небезпечних дій, наслідків, вчинених співробітниками поліції під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001593 від 11.04.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 153 ч.2. 186 ч.2 КК України.

Посилаючись на те, що в даному кримінальному провадженні об`єктивна сторона кримінального правопорушення відсутня в цілому, яка є обов`язковим елементом складу кримінального правопорушення, відсутній склад кримінального правопорушення в цілому.

Слідчий вказує, що на теперішній час слідством виконані усі необхідні слідчі дії для розслідування кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.365 КК України, проведення інших слідчих дій не вбачається за необхідне, оскільки зібрана сукупність доказів є цілком достатньою для прийняття остаточного процесуального рішення.

Під час досудового розслідування кримінального правопорушення у діях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що слідчим в постанові надана правова оцінка зібраним доказам, викладені аргументи на підтвердження висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000139 від 05.01.2021 року слідчий суддя встановив, що в ході досудового розслідування слідчим були виконані усі необхідні слідчі дії для розслідування та перевірки доводів заявника, з`ясовані обставини щодо ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає положенням ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містить відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Головним засобом збирання доказів, а отже й основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК).

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ч. 5 ст. 38 КПК).

За результатами аналізу отриманої інформації, слідчим не встановлено складу кримінального правопорушення.

Висновки слідчого про відсутність даних про будь-які зловживання під час слідчих дій, і як наслідок спричинення ОСОБА_3 через такі дії істотної шкоди, яка б мала матеріальний вираз у визначеному законом розмірі, є вірними.

Взагалі, із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 фактично не згідний з процесуальними діями працівників поліції під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001593, які вчинені у межах їх повноважень. Проте ця незгода не повинна вирішуватися шляхом внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового слідства.

Слідчий суддя вважає невиправданим можливе здійснення допиту інших свідків, або вчинення інших слідчих дій, оскільки оцінені та перевірені слідчим матеріали кримінального провадження, в тому числі і сама заява ОСОБА_3 , достатні для висновку про відсутність в діях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, що виключає можливість продовження досудового розслідування та є підставою для закриття кримінального провадження.

За твердженнями заявника, оскаржувана постанова винесена слідчим з недодержанням вимог чинного кримінального процесуального законодавства в частині повноти та всебічності досудового розслідування.

За змістом ст.9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Разом із тим, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події та ознак злочину.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.91КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За загальним правилом, визначеним в ч.1ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбаченихст.91 КПК України,покладається на слідчого, прокурора.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2).

Згідно з ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

З системного аналізу положень норм ст.ст.9, 223КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінального процесуального закону надають право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони провадження визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Отже, з огляду на співвідношення вимог КПК України щодо розгляду заяв та клопотань учасників з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема, встановленими ст.40КПК України, процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Також варто зазначити, що питання, пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведенням слідчих (розшукових) та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Натомість, наведені заявником у скарзі твердження щодо необхідності скасування рішення слідчого від 25.11.2021 року про закриття кримінального провадження через те, що ним не були проведені слідчі дії, допити, не встановлено й не перевірено інших обставин тощо, слідчий суддя вважає необґрунтованими і такими, що не узгоджуються із наведеними вище положеннями процесуального закону.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження є посилання на докази, які, на думку слідчого, у достатній мірі вказують на відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

Посилання особи, яка подала скаргу, на те, що слідчим не проведено необхідних слідчих та процесуальних дій, направлених на перевірку фактів, викладених у заяві про злочин та показах, спростовуються наявними матеріалами кримінального провадження, аналіз яких дозволяє зробити обґрунтовані висновки щодо зазначених ОСОБА_3 обставин, які є достатніми та переконливими для констатації зазначених у постанові тверджень.

Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового розслідування не встановлена.

З урахуванням викладеного, слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню за № 0000139 від 05.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, було належним чином та в повному обсязі перевірено обставини справи, а також зроблено аналіз відповідних матеріалів та фактів. Надано належну оцінку наявним доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Саме процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови слідчого.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя, зокрема, може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 25.11.2021 року про закритття кримінального провадження № 0000139 від 05.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1