Справа № 362/4529/20
Провадження № 1-кп/362/301/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 185 КК України, -
В ніч з 09 на 10 березня 2020 р. ОСОБА_4 , проходивши по вул. Мічуріна в с. Залізне, Васильківського району, Київської області, поряд з домоволодінням № 9, помітив припаркований автомобіль марки автомобілі ГАЗ 330202, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , та яким фактично користується потерпілий ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та, реалізуючи його, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок іншої особи, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу себе, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до вказаного автомобіля, та виявив, що дверцята автомобіля не зачинені на ключ. Через відчинені дверцята ОСОБА_4 проник в середину салону вказаного автомобіля, звідки викрав пластиковий кейс марки «Сталь» зеленого кольору, в середині якого знаходився ручний інструмент з металу на 108 позицій, вартість якого становить 620,43 гривень (шістсот двадцять гривень 43 коп.), автомобільний компресор «Белавто БК43», вартість якого становить 481,33 грн (чотириста вісімдесят одну грн 33 коп.), мобільний телефон золотистого кольору марки «HUAWEI» Y5II, CUN-U29 ІМЕI: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , S/N: НОМЕР_4 , вартість якого становить 1333,33 грн. (одну тисячу триста тридцять три грн. 33 коп.), які належать ОСОБА_6 .
В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 2435, 09 грн. (дві тисячі чотириста тридцять п`ять грн. 09 коп.).
В ніч з 09 на 10 березня 2020 р. ОСОБА_4 , проходивши по вулиці Мічуріна в с. Залізне, Васильківського району, Київської області, поряд з домоволодінням № 9, помітив припаркований автомобіль мараки автомобілі ГАЗ 330202, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , та яким фактично користується потерпілий ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та, реалізуючи його, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок іншої особи, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу себе, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до вказаного автомобіля та виявив, що дверцята автомобіля не зачинені на ключ. Через відчинені дверцята ОСОБА_4 проник в середину салону вказаного автомобіля, де побачив в бардачку дві платіжні банківські картки AT «Ідея Банк» № НОМЕР_5 та «Моно Банк» (AT «Універсал Банк») № НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_4 достовірно знаючи, що банківська картка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом таємно заволодів ними.
Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викравши офіційний документ, а саме: платіжні банківські картки AT «Ідея Банк» та «Моно Банк» (AT «Універсал Банк»), що належить ОСОБА_6
10 березня 2020 р. о 04 год. 03 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому місці, маючи прямий умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу облікового запису ОСОБА_6 , в автоматизованій системі «О.Ваnk» AT «Ідея Банк», з метою витоку інформації, яка в ній оброблюється, та згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, а також її несанкціонованої підробки, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на картковому рахунку ОСОБА_6 за номером « НОМЕР_5 », відкритим в AT «Ідея Банк», неправомірно використовуючи належне ОСОБА_6 на правах приватної власності кінцеве комп`ютерного обладнання - мобільний телефон марки «HUAWEI» Y5II, CUN-U29, із встановленій на ній операційної системи «ANDROID 9.0» сім-картками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентськими номерами « НОМЕР_7 , НОМЕР_8 », з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, неправомірно використовуючи логін ОСОБА_6 , шляхом незаконного відновлення паролю-доступу користувача, здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілого в зазначеній автоматизованій системі, що призвело до несанкціонованого витоку інформації, яка в ньому оброблювалась в частині розміру коштів, наявних на картковому рахунку потерпілого, а також призвело до несанкціонованої її підробки в частині внесення ОСОБА_4 завідомо недостовірних відомостей ніби-то, щодо правомірного перерахування потерпілим ОСОБА_6 коштів в сумі 5000 грн. 00 коп. з належного йому розрахункового рахунку за номером « НОМЕР_5 » на розрахунковий рахунок за номером « НОМЕР_6 », «Моно Банк» (AT «Універсал Банк») на ім`я ОСОБА_6 .
Так, 10 березня 2020 р. о 04 год. 03 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому місці, будучи ознайомлений з тим, що здійснення безготівкових, розрахунків між фізичними та юридичними особами банківськими установами можуть здійснюватися на підставі платіжного доручення - тобто розрахункового документу, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (п. 1.31. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»), а також будучи обізнаним про те, що електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»), здійснивши несанкціоноване втручання в роботу облікового запису автоматизованої інформаційної системи «О.Bank» AT «Ідея Банк», усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_6 що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі на розрахунковому рахунку за номером « НОМЕР_5 », відкритим в AT «Ідея Банк» можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, використовуючи належне ОСОБА_6 на правах приватної власності кінцеве комп`ютерного обладнання - мобільний телефон марки «HUAWEI» Y5II, CUN-U29, із встановленій на ній операційної системи «ANDROID 9.0» сім-картками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентськими номерами « НОМЕР_7 , НОМЕР_8 », з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, умисно підробив електронний платіжний документ - платіжне доручення від 10.03.2020 р., у якому зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_6 з власного карткового рахунку за номером « НОМЕР_5 » здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 5000 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок за номером « НОМЕР_6 », «Моно Банк» (AT «Універсал Банк») на ім`я ОСОБА_6 .
Далі, 10 березня 2020 р. ОСОБА_4 попередньо незаконно заволодівши банківськими картками AT «Ідея Банк» № НОМЕР_5 та «Моно Банк» (AT «Універсал Банк») № НОМЕР_6 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних прав на кошти, які знаходяться на вищевказаних картках, він не має, в нього виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме зняття грошових коштів з карткових рахунків клієнта банку «Моно Банк» (AT «Універсал Банк»), яка належить ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи повторно, розуміючи, що оточуючі не здатні усвідомлювати факт викрадення, здійснив транзакцію зі зняття коштів з банківської картки «Моно Банк» (AT «Універсал Банк») № НОМЕР_6 , 10.03.2020 о 04 год. 14 хв. в сумі 1000 грн.; 10.03.2020 о 04 год. 15 хв. в сумі 1000 грн.; 10.03.2020 о 04 год. 16 хв. в сумі 1000 грн., 10.03.2020 о 04 год. 29 хв. в сумі 1000 грн., та о 04 год. 30 хв. в сумі 500 грн в банкоматі «САКІ 6974», що розташований по вул. Декабристів 52, в м. Васильків, Київської області.
В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, розуміючи, що оточуючі не здатні усвідомлювати факт викрадення, здійснив транзакцію зі зняття коштів з банківської картки «Моно Банк» (AT «Універсал Банк») № НОМЕР_6 , 10.03.2020 о 08 год. 50 хв. в сумі 450 грн. в банкоматі «САКІ 7368», що розташований по вул. Грушевського 6, в м. Васильків, Київської області.
Після цього, ОСОБА_4 викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4950 грн. (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень).
Крім цього, в ніч з 01 червня по 02 червня 2020 р. ОСОБА_4 , проходивши по вулиці О.Лістрового, в м. Васильків, Київської області, поряд з домоволодінням № 102 Б, помітив припаркований автомобіль марки «Peugeot 406», д. н. з. НОМЕР_9 , власником якого є ОСОБА_7 , та яким фактично користується потерпілий ОСОБА_8 . У цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок іншої особи, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу себе, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_4 виявив, що дверцята автомобіля не зачинені на ключ. Через відчинені дверцята ОСОБА_4 проник в середину салону вказаного автомобіля, звідки викрав мобільний телефон марки «Huawei» Honor 7А 2/16 Gb Black (DUA-L22) IMEI1: НОМЕР_10 IMEI2 НОМЕР_11 RAM 2 Гб, вартість якого становить 805,20 грн. (вісімсот п`ять грн. 20 коп.), який належать ОСОБА_8 .
В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_8 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 805,20 грн. (вісімсот п`ять грн. 20 коп.).
Дії ОСОБА_4 які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку, підробки інформації, у підробці документа на переказ, його використання, таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361, ч.1 ст. 200, ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що в ніч з 09.03.2020 р. на 10.03.2020 р. він йшов додому по вулиці Мічуріна в с. Залізне, Васильківського району, Київської області та помітив припаркований автомобіль «Газель». Підійшовши до вказаного автомобіля, він виявив, що дверцята не зачинені на ключ та проник в середину салону, звідки викрав валізу, в якій знаходився насос та інструменти, а на сидінні автомобіля мобільний телефон марки «Huawei» золотистого кольору. Всі викрадені речі він приніс до себе додому. Насос та інструменти він залишив собі, а мобільний телефон здав до ломбарду. В мобільному телефоні пароля не було, тому він зайшов в додаток «Ідея банк» і перекинув кошти з цієї картки на картку «Монобанк», і в подальшому зняв ці кошти. На рахунку було 5000,00 грн., він знімав кошти з банкомату по 1-й тис. грн., було чотири транзакції, 2 рази по 500 і 450 грн. Потерпілому він купив новий мобільний телефон, та повернув всі викрадені кошти .
Також, в червні 2020 р., точної дати він не пам`ятає, йдучи додому по вулиця О.Лістрового в м. Василькові, помітив припаркований автомобіль марки «Peugeot». Підійшовши до авто, він виявив, що дверцята не були зачинені на ключ. Через відчинені дверцята він проник в середину салону, звідки викрав мобільний телефон, який знаходився на сидіння і пішов додому. Мобільний телефон був не з дорогих, в подальшому він його повернув господарю. В скоєному щиро розкаюється та просить суворо його не карати. Зобов`язався, що більше такого в його житті не повториться.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 до суду не з`явились, надавши заяви про розгляд даного кримінального провадження у їх відсутності. З приводу покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладалися на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України; у викраденні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України; у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку, підробки інформації, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 361 КК України; у підробці документа на переказ, його використання, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 200 КК України; у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, що відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, за ч. 3 ст. 185 КК України до тяжких злочинів, за ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 357 КК України до кримінального поступку, за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України до нетяжких злочинів, а також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття та добровільне відшкодування потерпілим заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненнях кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_4 у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, а саме за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України у виді позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України обмеження волі, а за ч.1 ст. 200 КК України - штраф.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Одночасно, враховуючи позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем його проживання, те, що він раніше не судимий, добровільно відшкодував потерпілим заподіяну шкоду, його щире каяття, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавленні волі і вважає за можливе, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбування вказаного покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків.
Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу підлягає виконанню самостійно.
Призначення такого виду покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової товарознавчої експертизи № 13-1/1292 від 01.07.2020 р. в розмірі, - 817 грн. 25 коп. (вісімсот сімнадцять грн. 25 коп.); та витрат на проведення судової товарознавчої експертизи №13-1/1400 від 22.07.2020 р. в розмірі, - 490 грн. 35 коп. (чотириста дев`яносто гривень 35 коп.), а всього: 1307,60 грн., необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановленні вироку не застосовує до нього запобіжного заходу.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 361 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.
Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової товарознавчої експертизи № 13-1/1292 від 01.07.2020 р. в розмірі, - 817 грн. 25 коп. (вісімсот сімнадцять грн. 25 коп.); та витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 13-1/1400 від 22.07.2020 р. в розмірі, - 490 грн. 35 коп. (чотириста дев`яносто гривень 35 коп.), а всього: 1307(одна тисяча триста сім ) гривень 60 коп., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме:
?пластиковий кейс зеленого кольору в середині якого знаходився ручний інструмент з металу на 108 позицій, автомобільний компресор «Белавто БК43», які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 , - залишити в користуванні, розпорядженні та володінні ОСОБА_6 ;
?мобільний телефон марки «Huawei» Honor 7а DUA-L22, ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_8 , залишити в користуванні, розпорядженні та володінні ОСОБА_8 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1