Справа № 463/7608/21
Провадження № 1-кп/463/240/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000218 від 11.03.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого монтажником у ФОП « ОСОБА_7 », раніше не судженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб у великому розмірі без мети збуту. Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_6 маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, до 17.11.2020 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої особи придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, який містить тетрагідроканабінол та є канабісом, який зберігав без мети збуту за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 . Під час проведення 17.11.2020 року санкціонованого обушку за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено: два пластикові контейнери, скляну та металеву банки, чотири полімерні пакети з подрібненою речовиною рослинного походження коричнево-зеленого кольору, яка містить тетрагідроканабінол та є канабісом, загальною масою 928,86 грам, який згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, відноситься згідно списку № 1 таблиці № 1 до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений та відповідно до таблиці № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром.
Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу у великих розмірах.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенню, передбаченого ч.2 ст.307 КК України не визнав, а саме, заперечив мету збуту наркотичного засобу. Суду показав, що у 2020 році точного часу пригадати не може, через мережу Інтернет він вирішив придбати саджанці кущів коноплі для подальшого вирощування та отримання з них наркотичного засобу канабіс. Придбавши шість кущів він їх посадив на подвір`ї біля будинку, в якому проживає. По його розрахункам мало виростити два кущі. При цьому, він не міг передбачити, що виросте всі шість кущів коноплі. У жовтні 2020 року він зібрав врожай та висушив його. Зрозумівши, що він виростив значно більше наркотичного засобу ніж йому було потрібно, він вирішив сховати наркотичний засіб в себе вдома та зберігати його для власного вживання без мети збуту. Додатково зазначив, що наркотичні засоби він почав вживати з 2014 року у зв`язку із збігом важких сімейних обставин. Щоденно він викурював від трьох до п`яти сигарет, при цьому, використовував електронні ваги, наркотичні засоби нікому не збував. Разом з тим, підтвердив, що вилучений під час проведення обшуку наркотичний засіб канабіс, загальною масою 928,86 грам, дійсно належить йому, такий він зберігав для власного вживання без мети збуту. Після проведення обшуку і по теперішній час він перестав вживати наркотичні засоби, працевлаштувався, має на утриманні двох малолітніх дітей, є єдиним годувальником сім`ї. У вчиненому щиро розкаюється, просить перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.307 КК України на ч.2 ст.309 КК України.
Крім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів у великому розмірі без мети збуту, його винуватість підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду.
Зокрема, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 11.03.2021 року, виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0000368 від 06.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 5 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України матеріали досудового розслідування щодо виявлення наркотичних засобів за місцем проживання ОСОБА_9 .
Протоколом обшуку від 17.11.2020 року (проведеного на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11.11.2020 року, справа № 461/4931/20), відповідного до якого зазначена слідча дія була проведена за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . У ході проведення обшуку ОСОБА_6 добровільно видав: два пластикові контейнери об`ємом по 5 літрів, в яких знаходиться невідома речовина рослинного походження зеленого кольору; скляну банку закриту полімерною кришкою, в якій знаходиться невідома речовина рослинного походження зеленого кольору; полімерний пакет зеленого кольору, в якому знаходиться невідома речовина рослинного походження зеленого кольору; два прозорі полімерні пакети, в яких знаходиться невідома речовина рослинного походження зеленого кольору; полімерний пакет білого кольору, в якому знаходяться стебла та листки невідомої рослинної речовини зеленого кольору; електронну вагу; металеву ємність циліндричної форми, всередині якої виявлено залишки невідомої речовини рослинного походження зеленого кольору та два згортки фольги із залишками невідомої речовини рослинного походження зеленого кольору. ОСОБА_6 повідомив слідчому, що під сходами у будинку знаходиться наркотичний засіб канабіс, який він зберігає для власного вживання. Зазначені вище виявлені речі та предмети було поміщено у пакети, які мають відповідну нумерацію від № 1 до № 7.

Висновком експерта № 13/2233 від 24.12.2020 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, що знаходиться у пакетах № 1, № 2, № 3, № 4 та фрагменти рослин зеленого кольору (гілки з листям), що знаходяться у пакеті № 5, містить тетрагідроканабінол і є канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 927,23 грам. Фрагменти рослин зеленого кольору (здерев`янілі стебла коноплі), що знаходяться у пакеті № 5 до наркотичних засобів не відносяться.
Висновком експерта № 13/2232 від 10.12.2020 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого на наданій на дослідження вазі, яка поміщена в опечатаний полімерний пакет чорного кольору (пакет № 6) виявлено частинки канабісу. Канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Масу канабісу не визначали через малу кількість частинок. Надана на дослідження крупно подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка міститься у фрагментах згортків фольги та подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка міститься у подрібнювачі рослинної маси, що поміщені в опечатаний полімерний пакет чорного кольору (пакет № 7) є канабісом. Канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса наданого на дослідження канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 1,63 грам.
Як вбачається із пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, яке підтримав прокурор під час судового розгляду, останній незаконно зберігав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб у великому розмірі.
Однак, такий висновок органу досудового розслідування є невірним, оскільки не ґрунтується на об`єктивних і беззаперечних доказах у кримінальному провадженні.
Як вбачається з показів обвинуваченого ОСОБА_6 наданих суду, він дійсно придбав, виготовив та зберігав наркотичні засоби для власного вживання, проте умислу збувати їх не мав.
Відповідно до статті 307 КК України збут наркотичних засобів вважається закінченим з моменту відчуження цих засобів.
Згідно вимог вказаної норми закону, органом досудового розслідування не встановлено час, місце та осіб, яким ОСОБА_6 відчужував наркотичний засіб , тобто слідством не доведено об`єктивну сторону злочину, що підлягає обов`язковому доказуванню. Також, органом досудового розслідування, відповідно до статті 91 КПК України не доведено і суб`єктивну сторону злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України у пред`явленому ОСОБА_6 обвинуваченні.
Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 307 КК України характеризується прямим умислом, і наявність мети збуту є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього кримінального правопорушення.
Пред`являючи ОСОБА_6 обвинувачення за частиною 2 статті 307 КК України, орган досудового розслідування в обвинувальному акті зазначив, що обвинувачений незаконно зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечні наркотичні засоби у великих розмірах з метою збуту та ця мета встановлена зважаючи на розмір наркотичних засобів.
Таким чином, основним доказом обвинувачення ОСОБА_6 за частиною 2 ст.307 КК України на думку сторони обвинувачення, є вилучення в обвинуваченого наркотичних засобів у великому розмірі.
Разом з тим, у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 (з наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.
Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч Законам України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо, пункт 4 Постанови).
Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 за частиною 2 статті 307 КК України не містить жодної інформації щодо факту збуту наркотичних засобів обвинуваченим жодній особі, тобто таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі наркотичного засобу та психотропних речовин не проводилися.
Крім того, як вбачається із постанови прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 11.03.2021 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000368 від 06.05.2020 року проводилося за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 5 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.
Як вбачається із змісту постанови, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 відбуваючи покарання за вчинення умисного, корисливого злочину у ДУ «Личаківська виправна колонія № 30», у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2020 року, маючи серед ув`язнених незаперечний авторитет, здійснюючи на засуджених прямий вплив, керуючи їхніми діями та контролюючи їх, будучи так званим «смотрящим» за ДУ «Личаківська виправна колонія № 30», тобто особою, яка перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу та маючи лідерські якості, вирішив створити та очолити стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом вчинення систематичного незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, у тому числі у місцях позбавлення волі. До такої діяльності ОСОБА_10 залучив осіб, що відбувають покарання у вказаній колонії та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, що не перебувають у місцях позбавлення волі.

Крім того, як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11.11.2020 року (справа № 461/4931/20), у ході досудового розслідування кримінального провадження за № 0000368 від 06.05.2020 року, проведено комплекс гласних та негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, знято інформацію з транспортно-телекомунікаційних мереж, встановлено групу осіб, в тому числі і ОСОБА_6 , який здійснює збут наркотичних засобів.
Разом з тим, стороною обвинувачення на підтвердження зазначених обставин таких доказів не подано.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.309 КК України, містить вичерпний перелік альтернативних форм злочинної поведінки, до якого з-поміж інших входить і незаконне виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Незаконне виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин - це будь-які дії, здійснені всупереч установленому законом порядку, в результаті яких на основі наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів одержують готові до використання та/або вживання форми наркотичних засобів, психотропних речовин або лікарські засоби, що їх містять. При цьому, операції з виготовлення зазначених засобів і речовин необов`язково мають бути складними та можуть здійснюватися у виді сушіння, різання, приготування відвару тощо.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, незаконно придбав рослини коноплі, виростив та просушив, а потім шляхом відділення гілок верхівок від стовбурів рослин виготовив наркотичну речовину - канабіс.
Таким чином, вилучена кількість канабісу у даному випадку, за відсутності інших доказів, не може бути визначальним доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.307 КК України. Одночасно слід зауважити, що наркотичні засоби не було розфасовано в однакові пакунки, з певною масою, тобто підготовлені до збуту (продажу).
Як вбачається з протоколу обшуку від 17.11.2020 року, наркотичний засіб канабіс зберігався у двох пластикових контейнерах об`ємом по 5 літрів, скляній банці та полімерних пакетах. Крім того, частина вилученої речовини рослинного походження (канабіс) була зі стеблами та листям.
Щодо кількості вилучених наркотичних засобів, а саме 928,86 грам, у суду немає сумніву, що саме така маса була виявлена та вилучена в обвинуваченого під час обшуку, так як наркотичні засоби були упаковані у присутності понятих, опечатані. Крім того, як вбачається з висновків зазначених вище судових експертиз при надходженні їх до експертної установи цілісність пакувань не була порушена. Маса наркотичного засобу визначалася експертним шляхом. Крім того, обвинуваченим підписано протокол обшуку від 17.11.2020 року, будь-яких пропозицій та зауважень від нього не надходило.
Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).
Відповідно до частини 3 статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Частиною 3 статті 370 КПК України та частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження.
Згідно зі ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до статтей 91, 92 КПК України, обов`язок доказування винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення покладається на прокурора.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, висловлену у п.60 Рішенні у справі «Коробов проти України», яке набуло статусу остаточного, відповідно до якої Європейський суд з прав людини в черговий раз звертає увагу на те, що «при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява № 25).
Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту», вимоги норм статті 62 Конституції України та статті 17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину в частині наявності такої кваліфікуючої ознаки вчинення злочину, як мети збуту наркотичних засобів.
Приписами статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до пункту 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.
Пунктом 21 цього Пленуму також зазначено, що суди мають орієнтуватися на те, що відповідно до вимог КПК «виправдувальний вирок постановляється: за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинністю діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо; за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо), діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність; за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним».
Отже, при наявності іншого складу кримінального правопорушення, на підставі статті 337 КПК України, суд має право вийти за межі пред`явленого обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 з частини 2 статті 307 КК України на частину 2 статті 309 КК України.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов до переконання, що вони доводять факт того, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є єдиним годувальником сім`ї, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не суджений, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психоневрологічного захворювання не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції статті вчиненого ним кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч.2 ст.50 КК України.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування реального покарання з випробуванням, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст.75 КК України, із встановленням іспитового строку, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
На момент ухвалення вироку обвинуваченому у вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішити відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді - 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08.06.2021 року на нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: ѕ частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави 2942,10 гривень вартість витрат на залучення експертів.

Речові докази по справі: речовину рослинного походження, яка містить канабіс масою 927,23 грам (Експертна служба № 5494582, № 5494583, № 5494585, № 3327683, № 3327685); електронну вагу та подрібнювач з речовиною рослинного походження, яка містить канабіс загальною масою 1,63 грам (Експертна служба № 3210134) - знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1