ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1055/22 Справа № 212/2688/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №№0000027 та №0000239 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.04.2022 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 квітня 2022 року включно без визначення застави.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 2 ст. 258 КК України, за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, крім того ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, щодо нього в іншому суді перебувають інші кримінальні провадження, також наразі судом досліджуються письмові докази, у справі не досліджено аудіо та відеодокази, не допитано свідків, потерпілих, обвинувачених, а тому необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому та відмовити у задоволенні клопотання захисника.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою скасувати як незаконну, та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що клопотання прокурора за замістом та відсутністю обгрунтованості обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_7 , ідентичне попереднім клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Зазначає, що жоден ризик, передбачений ст.177 КПК України, не доведений.
Стверджує, що наявність обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені тяжкого кримінального правопорушення не може бути єдиним чинником для обрання найбільш суворого запобіжного заходу.
Посилається на те, що докази вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень відсутні, також насильство він ні до кого не застосовував.
Вказує на те, що посилання суду в ухвалі на наявність суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, не тільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, а й нівелює основоположні принципи законності, верховенства права та права людини на свободу та особисту недоторканість.
Зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави ОСОБА_7 бажає вступити до лав Збройних Сил України та захищати Україну від російських загарбників.
Від обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого, захисника та прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт 0000027 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 02.06.2020 року ухвалою слідчого судді було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 24.02.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено те, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченим та місцезнаходження яких не встановлено, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, при цьому судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також, що обвинувачений перебував у розшуку, обставини погроз фізичною розправою потерпілому ОСОБА_8 під час досудового розслідування, наявність іншого кримінального провадження щодо ОСОБА_7 в іншому суді, та особу обвинуваченого, а саме, що він має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, має двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Доводи захисника про те, що клопотання прокурора за замістом та відсутністю обгрунтованості обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_7 , ідентичне попереднім клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, не можуть бути взяті до уваги, оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу кожного разу перевіряє наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора, а також чи зменшились ризики, на підставі яких був обраний запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України.

Посилання захисника на те, що тяжкого кримінального правопорушення не може бути єдиним чинником для обрання найбільш суворого запобіжного заходу є безпідставним, оскільки запобіжний захід продовжено з урахуванням всіх обставин, особи обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги про те, що докази вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень відсутні, також насильство він ні до кого не застосовував, не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.

Твердження захисника про те, що посилання суду в ухвалі на наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини не приймається до уваги, оскільки судом враховано підстави продовження тримання під вартою, наявність ризиків, особу обвинуваченого, а також те, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 бажає вступити до лав Збройних Сил України та захищати Україну від російських загарбників не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4