УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СІЗО ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Херсоні клопотання засудженого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення певних фактів та заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, -

встановив :

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну йому строку відбування покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке, а саме на позбавлення волі на певний строк із зарахуванням вже відбутого строку покарання. Крім того просить визнати призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі катуванням та таким, що є нелюдським та принижує його гідність.

В обґрунтування свого клопотання засуджений ОСОБА_6 зазначив, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пєтухов проти України № 2», а також інших подібних рішень, довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання, та перспектив можливого звільнення суперечить ст. 3 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Вважає, що його покарання має бути замінене на покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Звертає увагу суду на те, що рішенням Конституційного Суду України положення Законів України, які унеможливлювали заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, визнано неконституційними.

У судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор, позицію якого у судовому засіданні підтримав представник установи виконання покарання, в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, зазначивши про те, що протягом року вказане питання вже вирішувалось судом та у задоволенні аналогічного клопотання ОСОБА_7 було відмовлено.

Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, ОСОБА_6 засуджено вироком Апеляційного суду Херсонської області від 11.03.2011 року за ч. 2 ст. 121, п.п. 1,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахується з 10.06.2009 року.

Вирок набув законної сили.

Так у своїй постанові від 15 травня 2019 року Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що 12 березня 2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Петухов проти України». У цьому рішенні ЄСПЛ визнав, що довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання та перспективи можливого звільнення суперечить статті 3 Конвенції. Для вирішення цієї проблеми держава повинна вжити заходи загального характеру: реформувати систему перегляду вироків щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, так, щоби гарантувати у кожному конкретному випадку дослідження того, чи ґрунтується їх тривале ув`язнення на законних пенологічних підставах, а також, щоб дати можливість цим засудженим з певною мірою визначеності передбачати, що вони мають зробити для того, аби питання про їхнє звільнення було розглянуте, та за яких саме умов відповідно до стандартів, вироблених у практиці ЄСПЛ.

Проте, на даний час відсутні передбачені чинним національним законодавством підстави для заміни засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі іншим покаранням. Лише за умови внесення змін до національного законодавства щодо можливості дострокового звільнення засуджених від покарання у виді довічного позбавлення або заміни такого покарання на більш м`яке вирішення таких питань можливе в порядку діючих наразі статей 537, 539 КПК України.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини в Україні», суди мають застосовувати практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Встановлено, що неможливість скорочення довічного позбавлення волі є порушенням ст. 3 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно п. 181 вказаного рішення пожиттєво ув`язнені повинні мати можливість на реабілітацію. Перегляд необхідний для того, щоб строк довічного позбавлення волі можливо було скоротити.

Однак, у вказаному пункті також зазначено, що при перегляді оцінюється шлях особи, засудженої до довічного позбавлення волі, до реабілітації.

ЄСПЛ наголошує, що основа перегляду призначеного покарання повинна охоплювати оцінку наявності законних підстав пенологічного характеру для подальшого тримання засудженого під вартою. До цих підстав належить покарання; стримування; захист суспільства; реабілітація.

Також необхідно враховувати поведінку засудженого під час відбування покарання, його каяття у скоєному злочині та щирість такого каяття, активна соціальна позиція в установі відбування покарань

Поряд із іншим має враховуватись поведінка засудженого щодо потерпілих від його злочинних дій, а саме чи намагався він відшкодувати завдану шкоду, приніс свої вибачення потерпілим, членам їх сімей.

З наявних матеріалів справи, в тому числі наданих характеристик на ОСОБА_6 вбачається, що засуджений за місцем відбуття покарання характеризується посередньо, за період з серпня 2009 року має 6 стягнень які, хоча наразі і є погашеними, проте поряд із одним заохоченнями що відбулось 29.01.2013 року, явно не свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім цього слід звернути увагу на те, що відповідно до п. п. 44, 168 згаданого рішення ЄСПЛ суд зазначив, що відповідні порівняльні та міжнародні документи чітко передбачають, що перегляд має відбуватися не пізніше ніж через двадцять п`ять років після обрання покарання, з періодичними переглядами після цього. Вказане питання охоплюється свободою розсуду, яка має надаватися Договірним державам у питаннях здійснення правосуддя та обрання покарання

Початком строку відбування покарання засудженим ОСОБА_6 є 10 червня 2009 року а вирок, яким йому призначено довічне позбавлення волі за ч. 2 ст. 121, п.п. 1,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України постановлено Апеляційним судом Херсонської області 11.03.2011 року.

Таким чином, суд приходить до переконання про те, що ОСОБА_6 за відбутий період покарання на шлях виправлення не став, має дисциплінарні стягнень, які хоч і погашені у встановленому законом порядку, однак характеризують особу засудженого з негативної сторони.

Враховуючи усе вищевикладене, за встановлених судом обставин, приходжу до переконання про те, що для застосування до засудженого ОСОБА_6 більш м`якого покарання наразі відсутні законні та обґрунтовані підстави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.82 КК України, ст.ст.537,539 КПК України,

суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення певних фактів та заміну покарання більш м`яким, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, який постановив дану ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

СуддяОСОБА_1