ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/120/22 Справа № 203/4934/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

третіх осіб, відносно майна,

яких вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000124 за апеляційними скаргами третіх осіб, щодо майна яких, вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року, клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000124, - задоволено частково.
Накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 30 листопада 2021 року квартири АДРЕСА_1 , а саме:
-камеру в коробці SA 12;
-чеки (за грудень 2020 року);
-сім холдери без сім карток з наявним позначенням номерів: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;
-один сім холдер без сім картки з позначенням мобільного номеру НОМЕР_3 та чеки;
-старт годинник «APPLE 6» з ремінцем рожевого кольору 40 мм;
-сім холдери без сім карток з рукописними написами та інші (серійний номер НОМЕР_4 );
-невідомий пристрій «іPhone 2» sim;
-навушники «Аirpots» білого кольору без ідентифікації;
-заяву на відкриття рахунку № НОМЕР_5 , iban НОМЕР_6 на 2 арк;
-конверт номер рахунку НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк;
-лист на рахунок № НОМЕР_8 , виданий на ім`я ОСОБА_11 , про вклад класичний строковий - 24 076,00 доларів США;
-заяви №№, ;
-заяву на видачу готівки від 20 серпня 2021 року № (відділення №62, АДРЕСА_2 ) на суму 1 256,28 грн;
-заяву на видачу готівки від 20 серпня 2021 року № (відділення №62, АДРЕСА_2 ) на суму 1 373,40 грн;
-пристрій «PACSA930» (серійний номер ) без живлення білого кольору;
-роутер чорного кольору «Dlink» без маркування;
-коробку від мобільного телефону «iPhone 12 Pro» (imei 1 НОМЕР_9 , imei 2 НОМЕР_10 ) на 128 Gb BLUU, з навушниками дротовими;
-коробку від мобільного телефону «iPhone 12 Pro» (imei 1 НОМЕР_11 , imei 2 НОМЕР_12 ) на 128 Gb, з навушниками дротовими;
-коробку з-під годинника «Apple 6» (серійний номер М4MDM5K901) gold 40 mm;
-чек «Комфі трейд» (вул. Т.Шевченко, 7, смартфон «Apple 13 Pro») на суму 35 199,00 грн;
-коробку з-під мобільного телефону «Motorolla KT 1723» (imei 1 НОМЕР_13 , imei 2 НОМЕР_14 );
-куртку чоловічу темно синього кольору «Adidas»;
-куртку чоловічу чорного кольору із вставками білого кольору;
-електронний ключ білого кольору №105 039 08;
-невідомий пристрій прямокутної форми чорного кольору «DEFTIM» без живлення;
-навушники в корпусі білого кольору «Apple».
У решті клопотання залишено без задоволення.
Рішення суду обґрунтовано тим, що 30 листопада 2021 року за вказаною вище адресою на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук, у ході якого були виявлені та вилучені речі та документи, зазначені у протоколі обшуку, що долучено до заявленого клопотання.
Слідчий суддя вважав за необхідне відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сумку прямокутної форми темно-коричневого кольору, предмет схожий на пістолет, споряджений трьома набоями, три пауер банки, колонку чорно-червоного кольору, оскільки ці речі фактично вилучено не було.
Крім того, слідчий суддя не вбачав достатніх підстав для накладення арешту на електричний гриль, плойку та тютюнові вироби, оскільки прокурором не доведено їх зв`язок з кримінальним провадженням.
Слідчий суддя вважав за необхідне відмовити у задоволенні клопотання стосовно решти майна, оскільки воно входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і не вважається тимчасово вилученим (частина 7 статті 236 КПК) мобільні телефони, ноутбуки.

В апеляціях:
- власник майна ОСОБА_7 не погоджуючись з вказаним рішенням подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна не врахував наслідки арешту майна для третіх осіб.
Вказує, що під час обушку в квартирі АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_7 було вилучено мобільні телефони в тому числі «iPhone 12 Pro» (imei 1 - НОМЕР_11 , imei 2 - НОМЕР_12 ) на 128 Gb, з коробкою від нього та з навушниками дротовими, а також навушники Apple. Зазначає, що вказаний телефон та навушники були придбані нею особисто.
Також просила вирішити питання щодо повернення її власних коштів, які були вилучені під час обшуку в квартирі АДРЕСА_1 .

- власник майна ОСОБА_8 не погоджуючись з вказаним рішенням подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна не врахував наслідки арешту майна для третіх осіб.
Вказує, що під час обушку в квартирі АДРЕСА_1 , де ОСОБА_8 є головним квартиронаймачем, було вилучено навушники «Аirpots» білого кольору без ідентифікації; -навушники в корпусі білого кольору «Apple», які належать ОСОБА_7 ; роутер чорного кольору «Dlink» без маркування; коробку від мобільного телефону «iPhone 12 Pro» (imei 1 НОМЕР_15 , imei 2 НОМЕР_10 ).
Зазначає, що вказані речі не відносять до кримінального провадження та належать їй особисто та ОСОБА_7 .
У доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_12 зазначила, що її мобільний телефон, на який накладено арешт не визнано речовим доказом згідно постанови про визнання речовими доказами.
Крім того, у доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначила, що клопотання слідчого було розглянуто слідчим суддею в порушення територіальної юрисдикції. Вважає, що вказане клопотання слідчого повинен би розглянути Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.
Прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційних скарг, до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суду не повідомив
Треті особи, щодо майна яких, вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожен окремо підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши апеляційні скарги та матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
З матеріалів провадження встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000124 відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 20.02.2021 року за ознаками складів злочину, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, перебуваючи на території Дніпропетровської області, з січня 2021 року по теперішній час, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, незаконно заволодівають грошовими коштами громадян Дніпропетровської області.
Окрім цього, працівниками Управління протидії кіберзлочинам в Дніпропетровській області ДКП НПУ виконуючи доручення слідчого у порядку ст. 40 КПК України, встановлено, що дійсно банківські картки скомпрометовані на території міста Кам`янське у магазині розливного пива, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вул. Алтайська, 1. Після компрометації банківських карт та виготовленні їх дублікату невстановлені особи, попередньо придбавши нові абонентські номери мобільного оператора ПрАТ ВФ Україна, ініціюють в банкоматах розташованих на території м. Кам`янське Дніпропетровської області зміну ПІН-коду з попереднього (ПІН-код яким до компрометації користувався законний власник (потерпілий) банківської картки) на ПІН-код який буде відомий правопорушникам, з метою подальшого незаконного заволодіння грошовими коштами, шляхом зняття готівки в банкоматах, оформлення онлайн кредитів, а також ініціюють синхронізацію банківської картки з мобільним терміналом з метою безконтактного розрахунку в різних торгівельних мережах, використовуючи спосіб ОСОБА_13 .
З метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, зокрема з метою фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які можуть мати значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, у порядку ст. 236 КПК України, 30 листопада 2021 року у приміщенні квартира АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого було вилучене майно.
01 грудня 2021 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку у кримінальному провадженні №0000124. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2021 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук квартири АДРЕСА_1 . У ході обшуку було знайдено речі, які відповідають критеріям, зазначеним у статті 167 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), мають значення для кримінального провадження, що стало причиною звернення прокурора до суду із цим клопотанням.
Постановляючи рішення про часткове задоволення клопотання прокурора, слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та документи є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя вважав за необхідне відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сумку прямокутної форми темно-коричневого кольору, предмет схожий на пістолет, споряджений трьома набоями, три пауер банки, колонку чорно-червоного кольору, оскільки ці речі фактично вилучено не було.
Крім того, слідчий суддя не вбачав достатніх підстав для накладення арешту на електричний гриль, плойку та тютюнові вироби, оскільки прокурором не доведено їх зв`язок з кримінальним провадженням.
Слідчий суддя вважав за необхідне відмовити у задоволенні клопотання стосовно решти майна, оскільки воно входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і не вважається тимчасово вилученим (частина 7 статті 236 КПК) мобільні телефони, ноутбуки.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки воно ґрунтується на нормах чинного КПК України.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як зазначено в ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилучених під час обшуку речей ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом або доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, задовольнивши частково клопотання слідчого з посиланням на зміст ст. 170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч. 2 ст. 170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.
Доводи апеляційних скарг про те, що вилучене майно, належить ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегло на собі сліди мають істотні відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, при цьому зважаючи, що речі були набуті кримінально-протиправним шляхом.
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не надано суду доказів, що вилучене майно належить їм на праві власності.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власниками не надано та колегією суддів не встановлено.
Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 та доповнень до неї з приводу порушення територіальної підсудності розгляду клопотання прокурора, колегія суддів зазначає наступне.
Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Таким чином, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №223-558/0/4-13 від 05.04.13р.).
Поряд з цим, положеннями статей 318-389 КПК України встановлений порядок судового розгляду кримінальних проваджень, який має здійснюватися з дотриманням вимог ст.ст. 32, 33 КПК щодо їх територіальної та інстанційної підсудності, що застосовується і при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, відповідно до положень ч. 1 ст. 306 КПК та клопотань.
Отже, слід констатувати, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора та клопотання розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 від 20.02.2021 доручено відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Саме слідчий підрозділ здійснює досудове розслідування.
З наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 26.04.2018 № 1977 випливає, що відділ розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області територіально розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 34.
Вказана адреса знаходиться на території Центрального району м. Дніпра Дніпропетровської області, а тому розгляд даного клопотання підсудне Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.
Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 від 20.02.2021 здійснюється відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, тому слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, всупереч доводів апеляційної скарги, мав право розглядати подане прокурором клопотання.
Такий висновок також узгоджується й з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 22.04.2020 року у справі №487/7605/19 (№ 51-1901впс20) та від 13.05.2020 року у справі №643/7208/20 (№ 51-2272впс20), відповідно до яких територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ чи відповідний відділ дізнання, уповноважений на внесення до ЄРДР відомостей про скоєне кримінальне правопорушення.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 про повернення грошових коштів, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, яка встановлює межі апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.
Отже, визначення меж перегляду судом апеляційної інстанції засноване на вимогах засад змагальності сторін і диспозитивності. А можливість виходу суду за межі апеляційних вимог допускається лише за умови, що цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Натомість, апеляційним судом не встановлено обставин, які дають підстави вийти за межі апеляційних скарг.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , стосовно повернення вилучених під час обшуку грошових коштів, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді не містить посилань про накладення арешту саме на грошові кошти та не може бути предметом перегляду в апеляційному порядку.
Всі інші питання: фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, у зв`язку з чим апеляційний суд роз`яснює про те, що власник майна має право в подальшому звернутись до слідчого суді із клопотанням про скасування арешту майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги третіх осіб, щодо майна яких, вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги третіх осіб, щодо майна яких, вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000124, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4