Кримінальне провадження № 194/1936/21
Номер провадження 1-кп/194/15/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2021 року за № 0000294 у відношенні
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, яка перебуває на обліку у центрі зайнятості, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 26.02.1985 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК УРСР до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна, звільненої умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 3 дні;
- 23.02.1987 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК УРСР до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна;
16.08.1994 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
- 17.01.1997 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна, 25.09.1998 року звільненої від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію»;
- 15.03.2000 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 213, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна, звільненої 10.04.2003 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 15 днів;
- 03.09.2004 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільненої 14.07.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 26 днів;
- 13.05.2008 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до арешту строком на 2 місяці 8 днів;
- 19.06.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців, звільненої 24.12.2019 року за ухвалою Новозаводського суду м. Чернігова від 16.12.2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 14 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 06.11.2021 року близько 07-00 години, знаходячись у буд. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , побачивши жіночу сумочку з особистими речами та гаманцем із грошовими коштами, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх незаконних намірів, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не поміченими, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрала грошові кошти у сумі 1570 грн., що належать ОСОБА_5 ..
З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 зникла, викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні винною себе визнала повністю, та пояснила, що зранку 06.11.2021 року, знаходячись за запрошенням у будинку, що належить ОСОБА_5 , викрала з гаманця грошові кошти у сумі 1570 грн., що належать останній. Коштами розпорядилася на свій розсуд. В скоєнні злочину розкаюється, з вартістю викраденого згодна, шкоду відшкодувала добровільно. На даний час зрозуміла свою противоправну поведінку, бажає виправитися, вибачилася перед потерпілою.
Враховуючи пояснення обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої та даних, які характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми, допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні.
Даючи юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , суд вважає, що обвинувачена винувата у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, та її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також особи обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше неодноразово судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст.ст. 69, 69-1 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше неодноразово судима, вчинила кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття, добровільного відшкодування шкоди, та обставин, які обтяжують покарання: рецидив злочинів, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, думки потерпілої, якій шкода відшкодована та яка просила суд призначити обвинуваченій не суворе покарання,суд вважає, що для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення після винесення вироку Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 19.06.2014 року в період умовно-дострокового звільнення, тому суд призначає остаточне покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, та до призначеного покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2014 року.

Призначене судом покарання з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 : щирого каяття, добровільного відшкодування шкоди, думки потерпілої, яка просила суд призначити останній не суворе покарання, враховуючи обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, а саме рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, в межах санкції статті обвинувачення зі застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, є необхідним та достатнім для її виправлення і перевиховання.

Клопотань про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлограського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2014 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного затримання.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1