гСправа № 358/743/21 Провадження № 1-кс/358/38/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2022 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_4 від 05.11.2020 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , 12 липня 2021 року звернувся до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_4 від 05.11.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 04.03.2020 року за заявою ОСОБА_5 про хуліганські дії ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що дана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням прав потерпілої, оскільки досудове розслідування проведене неправильно та неповно, у кримінальному провадженні не проведені всі необхідні і можливі слідчі дії для встановлення обставин, які підлягають доказуванню.

Так, як представник потерпілої, заявник ОСОБА_3 отримав вказану постанову у канцелярії відділення №2 Обухівського районного управління поліції Національної поліції в Київській області 12.07.2021 року, а тому вважає, що встановлений законом строк на її оскарження не пропущений.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник вказує на те, що у даному кримінальному провадженні слідчим поліції не проведені слідчі дії для встановлення розміру заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, яку потерпіла оцінює у суму понад 20 000 гривень, а не у суму 20000 гривень, як про це зазначено у постанові. Зокрема, з цією метою не була проведена відповідна будівельна експертиза.

Також, у показаннях потерпілої ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 маються істотні розбіжності щодо особи, яка пошкодила майно потерпілої, та щодо обставин, за яких це пошкодження мало місце. Однак, одночасний допит вказаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях відповідно до вимог ч. 9 ст. 224 КПК України не проведено.

Крім того, заявник зазначає, що в порушення вимог ч. 5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження також не містить обґрунтування мотивів, з яких слідчий не приймає до уваги зазначені в заяві про кримінальне правопорушення доводи заявника про вчинення ОСОБА_6 хуліганських дій, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Тому, заявник вважає, що слідчий свою постанову прийняв без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань та документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, тому просив вказану постанову скасувати.

12 липня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначену скаргу було розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_9 (а.с. 10).

В послідуючому, 12 листопада 2021 року суддею Богуславським районним судом було розглянуто заяву представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_9 і за результатами розгляду прийнято рішення про задоволення вказаної заяви (а.с. 17).

Згідно повторного авторозподілу від 15 листопада 2021 року, автоматизованою системою документообігу для розгляду даного кримінального провадження визначено слідчого суддю ОСОБА_1 (а.с. 20).

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 16 листопада 2021 року матеріали кримінального провадження прийнято до свого провадження та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового розгляду (а.с. 21).

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просить розглянути скаргу без його участі, а також зазначив, що вимоги викладені у скарзі підтримує повністю.

Слідчий поліції в судове засідання не з`явився, хоч належним був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а згідно ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, зважаючи на вказані положення кримінального процесуального закону, та, враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутності заявника та слідчого, які не з`явилися в судове засідання.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000095, внесеного 04.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слід зазначити, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу, це пряма прерогатива слідчого, як самостійної процесуальної особи, втручання в діяльність якої заборонено.

Згідно положень ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Виходячи з даних норм закону, закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише шляхом прийняття слідчим відповідної мотивованої постанови.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000095, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, на які посилалася потерпіла ОСОБА_5 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, слідчим поліції проведено поверхнево, не всебічно і неповно, а саме під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування, а саме не проведено судової будівельної експертизи для встановлення розміру заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, та не проведено одночасного допиту потерпілої ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки в даних показаннях маються істотні розбіжності щодо особи, яка пошкодила майно потерпілої, та щодо обставин, за яких це пошкодження мало місце.

В оскаржуваній постанові мотиви закриття кримінального провадження слідчий поліції не вказує, а лише посилається на ряд доказів, яким не надає оцінку, фактично описується термінологія словосполучень «знищення та пошкодження», визначення - опис розміру шкоди, за яку настає кримінальна відповідальність. Також зазначено лише той факт, що «досудовим розслідуванням встановити особу причетну до даного злочину не представилось можливим», без будь якого на те обґрунтування.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження № 0000095 встановлено, що 16.03.2020 було проведено огляд місця події, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 , під час якого виявлено пошкодження хвіртки, віконного скла, пластикового оздоблення будинку, шиферного перекриття, також додані ілюстровані таблиці вказаних пошкоджень.

Також 16.03.2020 року допитано ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , після чого 05.11.2020 року винесена оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження.

Таким чином, слідчий поліції в порушення вимог кримінального процесуального закону, не провів всього необхідного обсягу слідчих дій, необхідних для встановлення істини у справі, тим самим допустивши неповноту та однобічність, не дослідив обставини кримінального провадження в їх сукупності, не давши їм належної оцінки, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_4 від 05.11.2020 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 від 05 листопада 2020 про закриття кримінального провадження №000095, внесеного 04.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1