Номер провадження: 11-кп/813/501/22
Номер справи місцевого суду: 519/1032/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 липня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000022, внесеного до ЄРДР 20.05.2019 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: - 03.02.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1020 грн. (штраф не сплачено),

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваним вирком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання:

- за санкцією ч. 1 ст. 307 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за санкцією ч. 2 ст. 307 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням за даним вироком, призначено обвинуваченому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.

Початок строку відбуття покарання із заліком досудового ув`язнення ухвалено обчислювати з 11.07.2019 року, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишено попередній запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Стягнуто із ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експерта з проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у загальному розмірі 2 826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 18 (вісімнадцять) копійок на користь держави.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до оскаржуваного вироку, у невстановлені досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропних речовин, у невстановленій кількості придбав порошкоподібну речовину білого кольору, котра містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), після чого, з метою незаконного збуту, переніс її при собі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати з метою подальшого незаконного збуту.
Надалі, 11.06.2019 року в період часу з 15:45 години до 15:55 години, ОСОБА_7 , перебуваючи на сходовому майданчику між першим та другим поверхами п`ятого під`їзду багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , за 400 грн., збув громадянину ОСОБА_8 паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, масою 0,196 г, котра містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,120 г.
Таким чином, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин.
Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного збуту психотропних речовин, у невстановленій кількості придбав порошкоподібну речовину білого кольору, котра містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), та став умисно, повторно, незаконно зберігати при собі з метою незаконного збуту.
Надалі, 11.07.2019 року, в період часу з 14:55 години до 15:15 години, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, перебуваючи в кущах на ділянці місцевості неподалік АЗС «Шелл», розташованої по вул. Комунальній, 15 в м. Южне Одеської області, за 600 грн., збув громадянину ОСОБА_8 полімерний згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, масою 0,196 г, котра містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,108 г.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що вирок є занадто суворим, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого. В обґрунтування своїх доводів вказує:

- що повністю усвідомив халатність та безвідповідальність своїх вчинків, які мали наслідком втрату зв`язку із сім`єю, які залишились без годувальника;

- його мати є пенсіонеркою з тяжкою формою захворювання, яка потребує постійного піклування;

- має домовленість із приватним підприємством, на яке його готові взяти бригадиром будівельної бригади;

- має постійне місце проживання із своєю сім`єю, за яким має позитивні характеристики. Його сусіди готові взяти його на поруки;

- страждає на тяжку форму захворювання гепатит-С;

- не стоїть на обліку у нарколога та психіатра, раніше не судим, обтяжуючих обставин у справі не має;

- подальше позбавлення волі буде мати лише деструктивний вплив на його особистість, на зв`язки із родиною та на здоров`я матері.

На підставі вищенаведеного обвинувачений просить призначити покарання, не пов`язаного з позбавлення волі, з урахуванням ст.ст. 69, 75 КК України.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються фактичні обставини вчинення злочинів, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду.

Що стосується доводів обвинуваченого про надмірну суворість призначеного йому покарання, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне.

Частина 2 ст. 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно з абз. 2 п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції, на виконання приписів зазначеної норми кримінального закону, зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшує покарання та наявність обставин, що обтяжує покарання рецидив злочину.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, врахувавши сукупність зазначених обставин, суспільну небезпеку вчинених злочинів, які є тяжкими, особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочин у сфері обігу наркотичних засобів, будучи особою працездатного віку, ніде офіційно непрацевлаштований, що свідчить про відсутність постійного та законного джерела прибутку, відсутність обставин що пом`якшують та наявність обставини, що обтяжує покарання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому остаточного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він усвідомив халатність та безвідповідальність своїх вчинків, апеляційний суд розцінює критично, оскільки усвідомлення протиправності своєї поведінки відбулося лише під час апеляційного розгляду, та розцінюється як таке, що спрямовано на уникнення реального відбуття покарання.

В свою чергу, злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів це злочини, що посягають на здоров`я населення. При цьому протягом останніх років спостерігається поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Цi злочини набувають усе більших масштабів i стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

Без відбування обвинуваченим покарання такі заходи не здатні забезпечити реалізацію визначеної у ст. 50 КК України мети, захистити права і свободи інших осіб від протиправних посягань, а відтак, апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції покарання відповідає тяжкості злочину і не становить «особистого надмірного тягаря для обвинуваченого» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України.

Крім того, за встановлених обставин обмеження порядку реалізації кримінальної відповідальності наглядовими та соціально-виховними заходами буде очевидно недостатнім для реальної корекції соціальної поведінки обвинуваченого та запобігання новим злочинам.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і даних судового розгляду справи, та вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених злочинів, дані по особу ОСОБА_7 та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, у зв`язку з чим не вбачає підстав для зміни оскарженого вироку.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його судовому розгляді істотних порушень вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 370, 372, 376, 404, 405, 407, 413, 419, 532КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 липня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000022, внесеного до ЄРДР 20.05.2019 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3