Ухвала

Іменем України
23 грудня 2021 року

м. Київ
справа № 619/2449/19

провадження № 51 5985 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2018 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 6 років 7 місяців з конфіскацією майна.
Стягнуто з ОСОБА_4 процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз № 6691 від 28 березня 2019 року 4 710 грн.; № 10282 від 29 травня 2019 року 4 710 грн.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_4 без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Засуджений ОСОБА_4 адресує касаційну скаргу Верховному Суду України, Касаційній Палаті з розгляду цивільних і кримінальних справ, в той час як судом касаційної інстанції є Касаційний кримінальний суд Верховного Суду.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , покликаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,не наводить конкретних порушень норм матеріального або процесуального закону, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції. Всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі не міститься обґрунтування заявлених вимог з урахуванням положень ч. 1 ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 не вказує, які конкретно доводи апеляційних скарг його та сторони захисту, у порушення вимог ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив та не перевірив.
Посилаючись на незаконність оскаржуваних судових рішень, окрім іншого, засуджений фактично вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, вказуючи про свою невинуватість, вважає, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях, неналежних та недопустимих доказах, а тому доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду, як і невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3