єдиний унікальний номер справи 531/919/20
номер провадження 1-кп/531/12/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ромської національності, громадянина України, освіта не повна середня, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого:

-20 серпня 2020 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 357 КК України до одного року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

-20 серпня 2020 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

-13 травня 2021 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, який змінений ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року та призначено покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 28 березня 2020 року, близько 16 години, знаходячись в районі 48-го кілометру 9-го пікету залізничної колії в адміністративних межах м. Карлівка Полтавської області, спільно із ОСОБА_5 , який внаслідок вживання алкоголю сп`янів та присів відпочити, в подальшому ОСОБА_4 , користуючись безпорадним станом ОСОБА_5 та тим, що його ніхто не бачить, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з кишені куртки ОСОБА_5 викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A 10-S», в корпусі синього кольору, вартістю 3239 грн., із Sim-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», вартістю 25 грн., належних останньому. В подальшому, ОСОБА_4 здобуте злочинним шляхом майно реалізував як своє власне жительці смт. Машівка Полтавської області ОСОБА_6 , таким чином розпорядився викраденим в повному обсязі на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3264 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, спочатку визнав, а потім пояснив, що заложив телефон з дозволу потерпілого ОСОБА_5 . Пізніше телефон повернули. При проведенні судових дебатів вину визнав.

Потерпілий ОСОБА_5 в суді пояснив, що у березні 2020 року, точної дати не пам`ятає, він йшов додому у смт. Машівка. Біля нього зупинився автомобіль, у якому перебувала особа ромської національності та ще один чоловік. Вони пообіцяли підвезти потерпілого, але потрібно було заїхати спочатку у м. Карлівку. Вони заїжджали на заправку, а потім, по дорозі зупинилися, всі вийшли з автомобіля та почали пити пиво. Після цього потерпілий нічого не пам`ятає. Отямився один лежачи на дорозі на тому ж місці з пустими кишенями. У нього зникло посвідчення учасника бойових дій, картка АТ КБ «Приватбанк», телефон «Samsung» та слуховий апарат. Чи були в нього гроші, потерпілий не пам`ятає. Телефон нікому, в тому числі і обвинуваченому не давав та продавати його не збирався. Присутнім при реалізації обвинуваченим телефону не був, бо на той час перебував у м. Карлівка. Повернули телефон потерпілому працівники поліції. Де був до цього телефон, потерпілий не знав.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що знає і обвинуваченого і потерпілого як дальніх знайомих. Вона зустрічалась з обвинуваченим, спочатку він телефонував, а потім приїхав, та запропонував їй купити телефон. Телефон був «Samsung» сенсорний. Говорив, що телефон його. Обвинувачений був один, потерпілого не було. Свідок купила телефон, а згодом віддала його працівникам поліції.

Вину ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, державне обвинувачення підтверджує дослідженими в судовому засіданні:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000161 від 29 березня 2020 року;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_5 від 15 квітня 2020 року;

-протоколом огляду місця події від 31 березня 2020 року з фототаблицею до нього;

-висновком експерта по визначенню вартості рухомого майна №57/20 від 28 квітня 2020 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, та обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше неодноразово судимого, останній раз 13 травня 2021 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, який змінений ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року та призначено покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна; негативну характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Карлівським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 03 серпня 2020 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за попереднім вироком Київського районного суду м. Полтава від 13 травня 2021 року, який змінений ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року, за правилами ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років сім місяців та зарахувати повністю відбуте покарання за вказаним вироком.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 на даний час відбуває реальне покарання за вироком суду, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох місяців арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за попереднім вироком Київського районного суду м. Полтава від 13 травня 2021 року, який змінений ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року, за правилами ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років сім місяців та зарахувати повністю відбуте покарання за вказаним вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 04 листопада 2020 року.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 на даний час відбуває реальне покарання за вироком Київського районного суду м. Полтава від 13 травня 2021 року, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A 10-S», в корпусі синього кольору, із Sim-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», переданий на відповідальне збереження ОСОБА_5 , вважати переданим законному власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя