КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/1911/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2022 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_3 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и л а :
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, тривалістю 2 роки, та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2, 3, 4, 5 ч. 3 ст. 76 КК України.
19 січня 2022 року прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яка 01 лютого 2022 року разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до суду апеляційної інстанції та 02 лютого 2022 року передана судді-доповідачу.
Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року апеляційна скарга прокурора ОСОБА_3 залишена без руху з наданням строку, тривалістю 7 днів, з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу, для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали.

На виконання ухвали судді апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху 14 лютого 2022 року прокурор ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яка 15 лютого 2022 року передана судді-доповідачу.

Перевіривши апеляційну скаргу прокурора, суддя-доповідач встановив, що прокурор не усунув недоліки апеляційної скарги, яку було залишено без руху, відповідно до вказівок, які містились в ухвалі судді Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року.
Так, в ухвалі судді Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року про залишення без руху апеляційної скарги прокурора ОСОБА_3 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_4 було вказано на те, що суперечлива позиція прокурора, викладена в апеляційній скарзі, без наведення відповідних доводів щодо призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж призначив суд першої інстанції, позбавляє суд апеляційної інстанції можливості визначити межі апеляційної скарги в частині розміру покарання, яке прокурор просить призначити ОСОБА_4 .

Зокрема, в апеляційній скарзі прокурора зазначалось про те, що апелянт, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує на те, що вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року відносно ОСОБА_4 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, ст. ст. 50, 65 КК України та ст. 75 КК України.

При цьому апелянт, серед іншого, наводить доводи які, на його думку, свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції вимог ст. ст. 50, 65 КК України та вказує, що призначений ОСОБА_4 вид покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, не може досягнути мети покарання і не відповідає вимогам вказаних статей КК України, тому призначене ОСОБА_4 покарання, є явно несправедливим за своїм видом та розміром через м`якість.
Водночас, прохаючи скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, прокурор просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Отже, прокурор, не погоджуючись з вироком суду в частині призначення покарання, яке, на його думку, за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість,водночас просить апеляційний суд призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, ніж покарання, яке було призначено судом першої інстанції.
У новій редакції апеляційної скарги прокурора наводяться доводи щодо неправильного застосування вимог ст. 75 КК України при звільненні ОСОБА_4 від відбування покарання, проте залишились незмінними доводи щодо невідповідності вимогам ст. ст. 50, 65 КК України призначеного судом першої інстанції покарання
При цьому, прокурор, стверджуючи у мотивувальній частині апеляції про те, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого і є несправедливим через м`якість, у прохальній частині апеляції просить скасувати вирок в частині призначення покарання та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі, тобто прокурор просить призначити обвинуваченому менш суворе покарання, ніж призначив суд першої інстанції.
В іншій частині вирок суду, на думку прокурора має залишатись без змін.
Отже, згідно з прохальною частиною апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд має призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у меншому розмірі, ніж призначив суд першої інстанції, тобто пом`якшити покарання, а в іншій частині, у тому числі в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, вирок необхідно залишити без змін.
Проте така позиція прокурора, викладена у прохальній частині апеляційної скарги суперечить доводам, викладеним у мотивувальній частині апеляції щодо неправильного застосування вимог закону, як при призначенні покарання ОСОБА_4 , так і при звільненні обвинуваченого від відбування покарання.
Так, прохаючи про призначення ОСОБА_4 менш суворого покарання, ніж призначив суд першої інстанції, прокурор не навів відповідних мотивів для ухваленні такого рішення,
Водночас, вважаючи неправильним застосування вимог ст. 75 КК України, прокурор не просить скасувати вирок в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Отже, прокурор не виконав вказівок, викладених в ухвалі судді Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року, щодо приведення у відповідність до вимог ст. 399 КПК України апеляційної скарги, та подав апеляційну скаргу, яка унеможливлює визначення меж перегляду судом апеляційної інстанції вироку щодо ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 404 КПК України, тобто апеляційна скарга прокурора у новій редакції також не відповідає вимогам ст. 399 КПК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, вважаю, що скаргу прокурора, який брав участь у розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_3 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_4 необхідно повернути прокурору, оскільки прокурор у встановлений ухвалою судді Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року строк не усунув недоліки апеляційної скарги, зазначені в цій ухвалі.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_3 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2