Провадження № 11-сс/4823/34/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 23 лютого 2022 року.

Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід-цілодобовий домашній арешт з відбуванням за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що в судовому засіданні не було доведено достатніх підстав, визначених КПК України, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 буде переховуватись від органу досудового розслідування, або ж будь-яким чином впливатиме на свідків.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд не дотримався вимог КПК та не аргументував своє рішення. Зазначає, що місцевий суд не дослідив обставини та докази, що вказують на те, що правова кваліфікація кримінального правопорушення, на підставі якого відкрито кримінальне провадження, є невірною і повинна бути перекваліфікована з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України.

Також, вказує, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не відповідає дійсності твердження про те, що ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, оскільки після того як ОСОБА_8 вдалося звільнитися від сина який душив його, останній ще був живий і деякий час переслідував підозрюваного з ножем.

Щодо твердження про ненадання медичної допомоги, то ОСОБА_8 не знав, що захищаючись завдав смертельного удару своєму сину, оскільки намагався лише звільнитися від удушення і наміру завдавати пошкодження сину він не мав.

ОСОБА_8 одружений, незважаючи на пенсійний вік, продовжує неофіційно працювати, оскільки на його утриманні знаходиться дружина та невістка з 6 малолітніми дітьми, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, сприяє досудовому розслідуванню, має позитивні характеристики, а отже переховування від органів досудового розслідування та суду не має для нього жодного сенсу.

Наголошує, на тому, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено мотивів врахування одних і неврахування інших доказів, не наведено обґрунтування неможливості застосування більш м`якого засобу, допустимості чи недопустимості доказів відповідно до вимог ч. 3 ст. 87, ч. 3 ст. 187 КПК України, не дотримано та необґрунтовано мету та підстави застосування тримання під вартою, як того вимагає ст. 177 КПК України, не зазначено і не взято до уваги обставини, що мали враховуватися під час обрання запобіжного заходу, встановлені ст. 178 КПК України.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя не застосував міжнародний Закон ( ЄКПЛ) та норми, що містяться в судових рішеннях ЄСПЛ, як джерело права.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що 26 грудня 2021 року до ЄРДР за №0003925 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні умисного вбивства 26 грудня 2021 року був затриманий ОСОБА_8 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про що йому було письмово повідомлено 27 грудня 2021 року.

Слідчий, повідомивши ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Відтак, доводи захисника про необґрунтованість та недоведеність підозри є безпідставними, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_8 міг учинити кримінальне правопорушення.

Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Під час прийняття рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст.178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, даних про особу підозрюваного, і хоча раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, поведінку підозрюваного безпосередньо після вбивства свого сина, а саме останній покинув місце вчинення злочину та не вжив жодних заходів до надання медичної допомоги, тому існують реальні ризики, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи невідворотність покарання в разі подальшого засудження його за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; чинити вплив на свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оскільки останній проживає з ними в одному будинку, та свідків які є сусідами підозрюваного ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з метою зміни їх показань на свою користь; також врахований серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням апелянта, прокурором у судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Посилання захисту на наявність міцних соціальних зав`язків, родини, позитивних характеристик, постійного зареєстрованого місця проживання, поряд з обставинами, викладеними в підозрі про вчинення злочину, високою суспільною небезпечністю тих дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , свідчать про високий ризик, що при більш м`якому запобіжному заході підозрюваний зможе незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Усі докази, надані сторонами кримінального провадження, які стосуються вирішення питання про запобіжний захід, судом першої інстанції досліджені та знайшли свою оцінку, тому доводи апеляційної скарги в цій частині, також є необгрунтованими.

Крім того, Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі Браво проти Італії» вказала, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме: встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягнення цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступний стадії процесу кримінального розслідування.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, зокрема, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак, слідчим суддею, при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначений розмір застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_13 ОСОБА_4