Справа № 182/1164/22
Провадження № 1-кп/0182/780/2022
У Х В А Л А
Іменем України

28.02.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого провадження в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000376 від 02.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Василівка Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Василівка Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в:
1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці без зміни розміру застави, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ризики передбачені ст.177 КПК продовжують існувати, а саме ризик переховування від суду, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому обвинувачується, оскільки останній обвинувачується у скоєнні злочину за який передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою місця мешкання його брата ( АДРЕСА_4 ).

4.Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 посилаючись на практику ЄСПЛ, підтримав клопотання підзахисного, оскільки вважає зазначені прокурором ризики необґрунтованими та недоведеними, тому що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду та в нього є міцні соціальні зв`язки (мати, яка важко хворіє та сестра).

5.Захисник ОСОБА_7 у вирішенні питання поклалась на розсуд суду.

6.Прокурор щодо заявленого стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт заперечив та підтримав раніше заявлене клопотання.

7.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

8.В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 28 лютого 2022 року включно.

9.Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

10.Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

11.Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

12.Щодо обґрунтованості підозри, діянням обвинуваченого надана наступна правова кваліфікація, а саме ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України.

13.Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

14.Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

15.Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та наданий до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні обвинуваченим вказаного правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

16.Крім того, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, а також з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, що дає підстави вважати та свідчить про можливе переховування даної особи від суду.

17.Також суд вважає, що продовжує існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілу в даному кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні.

18.Судом також враховується і та обставина, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу та заявленого клопотання стороною захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, обвинуваченим та його захисником не надано жодного належного доказу, який свідчив би про необхідність зміни вже обраного запобіжного заходу.

19.Щодо посилання сторони обвинувачення на існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, то обґрунтування носить не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту його існування до суду не надано. З цих підстав, ці ризики не враховується судом при вирішенні питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як недоведених.

20.Щодо посилання сторони захисту на наявність родини та постійного місця проживання в даному випадку не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

21.Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення, тому підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

22.На підставі викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

23.Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, застава не визначалась.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 314-316, 371, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2.В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 діб, до 27 квітня 2022 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1