Справа № 404/7168/21
Номер провадження 1-кп/404/329/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №000296 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця м.Куп`янськ Харківської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого пакувальником в ТОВ «ДАНКО-ТОЙС», не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
26 травня 2021 року о 15 год. 25 хв. ОСОБА_3 , на власному автомобілі марки «Opel Omega» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 прибув на стоянку магазину «Епіцентр», що розташований за адресою: вул. Космонавта Попова, 8, м. Кропивницький, де помітив автомобіль «Kia Sportage», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету власної наживи, за допомогою використання пристрою зчитування цифрового ключа сигналізації (Кодграббер) проник до салону автомобіля «Kia Sportage», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , належного ОСОБА_5 , звідки таємно викрав грошові кошти на загальну суму 32 000 грн., які перебували в сумці потерпілої ОСОБА_5 та мобільний телефон марки «Huawei y6 Prime», модель ATU-L 31 S/N:6VY9X18925G03175, з емеі1: НОМЕР_4 , емеі2: НОМЕР_5 блакитного кольору, вартістю 1920,00 грн.

Після цього ОСОБА_3 , використовуючи належний йому автомобіль марки «Opel Omega» з вищевказаними майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 33 920 грн. 00 коп.

Тим самим ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 26.05.2021 року за обставин, часу та місця, встановлених судом, шляхом використання пристрою зчитування цифрового ключа сигналізації проник до салону автомобіля «Kia Sportage», яка належить потерпілій ОСОБА_5 , звідки викрав грошові кошти в сумі 32000 грн. та мобільний телефон, підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є умисним закінченим тяжким злочином, особу винного, який працює, характеризується позитивно (т.1 а.п.132), осудний, не одружений, на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває (т.1 а.п.128, 130), раніше не судимий.
До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.
Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, працює, на обліках в лікарнях не перебуває, раніше не судимий, суд вважає за можливе попередження вчиненнянових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, а й для його виправлення.
Положеннями ч.4 ст.174 КПК України, визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: оптичний диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон та картонну коробку від мобільного телефону залишити потерпілій ОСОБА_5 ;

предмет чорного кольору, зовнішніми ознаками схожий на пристрій для відмикання сигналізації автомобіля, який приєднаний до брелка чорного кольору - знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16.08.2021 року на майно, вилучене в квартирі АДРЕСА_2 (т.1 а.п.117), в тому числі, які визнані речовими доказами, - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 686 грн. 48 коп.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1