Справа №345/2754/21
Провадження № 1-кп/345/274/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш кримінальне провадження № 00000186 від 24.05.2021 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженеця смт. Старий Розділ Миколаївського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утримані одна неповнолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 умисно заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_9 23.05.2021 близько 16.30 год., перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , вступив у словесний конфлікт, який виник на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, зі знайомою ОСОБА_7 .

В ході даного конфлікту ОСОБА_9 обома руками наніс ОСОБА_7 декілька ударів в ділянку голови.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому коронкової частини 1-го зуба на верхній щелепі справа, перелому коронкової частини 7-го зуба на верхній щелепі справа, перелому коронкової частини 7-го зуба на верхній щелепі зліва, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а також синці та садна в ділянці голови, крововиливу та садна слизової оболонки верхньої губи справа, крововиливу та садна слизової оболонки нижньої губи справа, що є легкими тілесними ушкодженнями.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, визнав частково. Пояснив, що 23.05.2021 близько пів п`ятої години прийшов додому з роботи. В той день було свято, неділя. В будинку у нього виник конфлікт з потерпілою через те, що він дав останній 500 грн. на аборт, а вона ці гроші витратила на алкоголь. Він не відмовляється від того, що вдарив потерпілу, але в зуби її не бив. Під час конфлікту він завдав їй два удари в обличчя, після цього вона почала на нього стрибати, вдарила його в обличчя, а у відповідь він вдарив її декілька разів в область грудей. Сварка тривала близько 20 хв. Він бив її по грудях, а в голову удари більш не наносив. Зазначає, що зуби були вибиті не від його ударів. ОСОБА_10 зайшла з собакою до його хати, бачила кінець сварки та викликала поліцію. Після того потерпіла вийшла із хати. Поліція до хати не заходила, вони поїхали писати заяву у с. Верхню.

Не заперечує, що він наносив тілесні пошкодження ОСОБА_7 , але заперечує, те що вибив зуби потерпілій, хоча в область верхньої та нижньої губи завдавав удари. Ніч перед цією подією ОСОБА_7 ночувала у нього. Вранці він пішов на роботу, а вона залишилася в його домі. Не заперечує, що, коли повернувся додому, то перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Не визнає цивільного позову, оскільки вважає, що сума відшкодування є занадто великою. Відшкодування стосується коштів на лікування та протезування зубів, однак в цій частині вину він не визнає, а відповідно і позов не визнає. Вважає, що потерпіла морально не страждала. а тому моральної шкоди їй не завдано.

Незважаючи на часткове визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підтверджується показами потерпілої ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_10 , які були допитані в судовому засіданні, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вказані події відбувалися 23.05.2021. В минулому обвинувачений уже спричиняв їй тілесні ушкодження, але вона йому пробачила. Її подружка ОСОБА_10 , яка живе по сусідству з обвинуваченим, сказала їй, що ОСОБА_9 просив, щоб вона у нього прибрала, помила, він її за це заплатить. Вона на це погодилася. Декілька разів приходила до нього, прибрала, а обвинувачений платив їй за ці послуги.

23.05.2021 вона відправила обвинуваченого на роботу, за цей час приготовила йому їжі, прибрала та чекала на нього. Так як його довго не було, а в неї розрядився телефон, тому вона пішла сусідки ОСОБА_11 і попросила телефон, щоб подзвонити обвинуваченому. По телефону він повідомив, що скоро буде. Незадовго, коли вона його побачила, то він був в стані алкогольного сп`яніння, однак вона мовчала та нічого йому не говорила, а просто пішла за ним до його будинку. Однак обвинувачений почав її обзивати, ображати. Вона налякалася і втекла з його будинку до сусідки ОСОБА_10 , яку попросила піти з нею назад до будинку, щоб забрати її речі. Вона зайшла до хати і сказала обвинуваченому, що забере свої речі, а він в цей момент піднявся і сказав, що вона нікуди не піде, а буде сидіти та відробляти, оскільки він її годував. Після цього обвинувачений вдарив її правою рукою в ліву сторону, а лівою рукою в праву сторону. Вона сказала ОСОБА_12 , щоб та забрала її сумку і йшла додому. Після того, як ОСОБА_13 вийшла, обвинувачений почав далі її бити. Вона хотіла втекти через вікно, однак воно було закрите, а обвинувачений надалі продовжував наносити їй удари на протязі пів години часу. Вона просила його зупинитися, однак він не звертав на це уваги. ОСОБА_9 намагався затягнути її до комори. Однак в неї вийшло якимось чином відкрити двері та втекти на двір. Вона відчувала, що неї йде кров і немає уже зубів. Після того на вулиці вона сказала ОСОБА_10 викликати поліцію, а обвинувачений заховався вдома.

На початку обвинувачений завдав їй 3-4 удари в обличчя. Від третього чи четвертого удару вона почула хрускіт у роті, що тріснули коронки, а потім ОСОБА_9 бив її уже без зупину в різні часини тіла, а вона уже нічого не розуміла. Коли точно випали коронки, не пригадує. Можливо, коли вона вийшла на вулицю. Їй були спричинені тілесні ушкодження, від яких погано себе почувала і погано все сприймала.

Щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, примиритися із обвинуваченим не бажає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 23.05.2021, це була неділя, близько 16:00 год. до неї прийшла ОСОБА_7 і попросила у неї телефон, щоб подзвонити до ОСОБА_4 , спитатися, де він є. Вони поговорили, обвинувачений сказав, що скоро буде. ОСОБА_9 під`їхав до її будинку, у зв`язку з чим вона з ОСОБА_7 вийшли на вулицю. Коли обвинувачений їх побачив, він почав кричати нецензурною лайкою на потерпілу та казати, що вона тут робить. Після цього ОСОБА_7 пішла за ОСОБА_4 до нього додому, а вона повернулася до свого будинку. Через деякий час до неї прибігла стривожена ОСОБА_7 та сказала, що боїться ОСОБА_4 , він агресивно себе поводить. Просила піти з нею забрати її речі. Вона на прохання потерпілої пішла до місця проживання обвинуваченого, оскільки він неодноразово піднімав руку на ОСОБА_7 , а вона думала, що він у її присутності не заподіє потерпілій ніякої шкоди. Вони зайшли до нього в кімнату і між потерпілою і обвинуваченим почалася словесна перепалка, він зловив потерпілу за руки, а її відштовхнув, у зв`язку із чим вона впала до дивану та пошкодила пальці на ногах. Обвинувачений в свою чергу наніс потерпілій удари правою рукою в ліву ділянку голови та лівою рукою в праву ділянку голови, і декілька почергових ударів в ділянку обличчя. Вона почала йому перешкоджати завдавати удари, намагалася тримати його руки, він її відкидав, ОСОБА_14 в цей момент вискочила на диван. Вона спиталася в потерпілої, чи потрібно викликати поліцію, на що та відповіла, що не потрібно, і сказала, щоб вона забирала речі й вийшла з хати, а вона зараз вийде. Вона вийшла на дорогу і чекала подальшого розвитку подій. Через деякий час вибігла потерпіла вся в крові, зуби тримала в руці, все лице побите, голова була в набряках. Після цього вона спиталася в ОСОБА_14 , чи необхідно викликати поліцію, на що потерпіла сказала викликати, та вона напише на нього заяву. Вона викликала поліцію. Приїхавши, працівники поліції склали відповідні документи.

ОСОБА_7 приходила до ОСОБА_4 оскільки була його співмешканкою попередні роки, після того, як потерпіла його залишала, обвинувачений прийшов до неї та сказав, щоб вона подзвонила до ОСОБА_14 , щоб остання до нього прийшла і помогла по господарству, а він їй за це заплатить.

Точну кількість ударів, які завдав обвинувачений потерпілій не може назвати, оскільки ударів було безліч. Обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння. Зазначила, що вказаний конфлікт в хаті тривав орієнтовно 20 хвилин. В ході конфлікту потерпілій спричинена матеріальна та моральна шкода.

Згідно з висновком експерта № 314 від 22.06.2021 на підставі даних судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , даних медичних документів (медичної карти стоматологічного хворого № 459, рентгенограм зубів 3 шт., консультативної довідки лікаря нейрохірурга), у відповідності до поставлених запитань, експерт прийшов до таких підсумків: у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку; перелом коронкової часини 1-го зуба на верхній щелепі справа; перелом коронкової частини 7-го зуба на верхній щелепі справа; перелом коронкової частини 7-го зуба на верхній щелепі зліва; сінці та садна в ділянці голови; крововилив та садно слизової оболонки верхньої губи справа; крововилив та садна слизової оболонки нижньої губи справа, які утворилися від дії тупих твердих предметів, могли утворитися внаслідок нанесення ударів такими предметами (можливо кулаками, ногами) у вказані вище ділянки, можуть відповідати терміну, вказаному у постанові. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку; перелом коронкової часини 1-го зуба на верхній щелепі справа; перелом коронкової частини 7-го зуба на верхній щелепі справа; перелом коронкової частини 7-го зуба на верхній щелепі зліва відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а в решті описані вище тілесні ушкодження відносяться до легких. Враховуючи характер, кількість та розташування тілесних ушкоджень, виключається їх утворення внаслідок падіння на площину (а.п. 52-54).

Надаючи оцінку показанням потерпілої ОСОБА_7 , як окремо, так і сукупності з іншими доказами, суд визнає їх достовірними в частині виникнення конфлікту з обвинуваченим, в ході якого їй були спричинені тілесні ушкодження, й такими, що підтверджують, час та місце заподіяння їй тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні не здобуто, а стороною захисту не надано жодних даних, які б спростували покази потерпілої в частині спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим та вказали на інші обставини, при яких вона могла отримати тілесні ушкодження, оскільки сам обвинувачений ОСОБА_9 не заперечує нанесення ударів потерпілій ОСОБА_7 .

При цьому суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_9 в ході судового розгляду фактично підтвердив той факт, що мав місце конфлікт з потерпілою та він наносив їй тілесні ушкодження, зокрема, завдав їй два удари в обличчя, разом із тим обвинувачений заперечує, що вибив зуби потерпілій. Однак такі пояснення та твердження суд розцінює, як обраний ним спосіб свого захисту, оскільки такі пояснення обвинуваченого повністю спростовуються доказами, що були досліджені в судовому засіданні, а саме: поясненнями самої потерпілої та свідка, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.

Таким чином, даючи аналіз дослідженим в судовому засіданні доказам, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, а також думку потерпілої і позицію прокурора.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_9 на обліку у психіатра та нарколога не числиться, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у секторі превенції Калуського РВП ГУНП, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні неповнолітню дитину.

Також, судом береться до уваги досудова доповідь Калуського міськрайонного сектору філії ДУ «Центру пробації» в Івано-Франківській області від 14.12.2021, згідно якої орган пробації оцінює ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення як середній, а ризик небезпеки для суспільства також як середній, і вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб).

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Судом не встановлено такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття, оскільки висловлення каяття з боку обвинуваченого не узгоджується із його поведінкою після вчинення проступку та подальшою поведінкою у суді, в тому числі щодо визнання вини та відшкодування шкоди. Тому такі дії обвинуваченого, на думку суду, не свідчать про його щирість і більше спрямовані на ухилення від відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_7 щодо призначення покарання покладається на розсуд суду та просила задоволити її цивільний позов.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення ним злочину і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_6 просили врахувати часткове визнання вини та щире каяття і призначити покарання виді штрафу в мінімальному розмірі: 30 неоподаткованих доходів громадян. У задоволенні цивільного позову відмовити.

Таким чином, враховуючи мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінального правопорушення, його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, часткове визнання вини обвинуваченим, особу останнього, позицію сторін, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні до нього покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) гривень.

Саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає меті, передбаченій ст. 50 КК України, а також справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

З приводу заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав заявленого цивільного позову.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі.

Внаслідок вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення потерпіла ОСОБА_7 понесла матеріальні збитки у вигляді витрат, пов`язаних із видаленням зубів та протезуванням верхньої та нижньої щелепи.

Потерпілою, як цивільним позивачем, на обґрунтування поданого цивільного позову в частині розміру матеріальної шкоди надана довідка, видана РЗ «Районна лікарня Калуської районної ради» від 13.01.2021, про оплату послуг щодо видалення зубів в розмірі 1200 грн., купівлю нижнього протезу за суму 1700 грн. та верхнього протезу за суму 1700 грн., що загалом становить 4600,00 гривень (а.п. 40).

Цивільний відповідач ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_6 зазначили, що дана довідка не може бути належним доказом, крім того, відсутня вина обвинуваченого у пошкодженні зубів потерпілої. А відповідно і в задоволенні моральної шкоди також слід відмовити.

Цивільний позивач та її представник адвокат ОСОБА_8 зазначили, що діями обвинуваченого ОСОБА_7 спричинена матеріальна шкода, так як вона змушена була лікувати та протезувати зуби, на що частково вона позичила гроші. Також їй завдана моральна шкода, що виразилася у стражданнях, болі, страху, хвилюванні.

Таким чином суд приходить до переконання про задоволення позову в частині матеральної шкоди.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпілою ОСОБА_7 перенесено фізичну біль, душевні страждання, переживання за своє здоров`я, вимушені зміни у життєвих планах і стосунках, вона пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості і враховує майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому суд вважає за можливе зменшити заявлену потерпілою суму моральної шкоди до 3000 грн., оскільки такий розмір забезпечить баланс між захистом порушених прав позивача та інтересів відповідача (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 4600,00 (чотири тисячі шістсот) гривень матеріальних збитків та 3000,00 (три тисячі) гривень моральної шкоди.

Речові докази по справі:

-рентгенограми 3 шт., довідку нейрохірурга, медичну картку стаціонарного хворого, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя: