УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0003662 від 19.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0003662 від 19.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00036662 від 19.09.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 18.09.2021, приблизно о 09 годині 25 хвилин, з метою повторно вчинення крадіжки чужого майна, проходив повз будинок АДРЕСА_1 , де вирішив зайти у парадне №1 вказаного будинку. Після чого, під виглядом мешканця будинку зайшов до зазначеного парадного, де звернув увагу на приміщення консьєржа, у якому зберігалось цінне майно та яке обладнане дверима та вікном які зачиняються, та вирішив проникнути до даного приміщення з метою повторного викраденого чужого майна

Реалізуючи свій прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 18.09.2021, приблизно о 09 годині 50 хвилин,, знаходячись на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_2 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та консьєрж відсутній, з корисливих мотивів проник через вікно до приміщення консьєржа при цьому силою видавивши вікно у вхідних дверях та таємно повторно викрав із жіночого рюкзака два золоті персні маркизи, вартістю 8000 грн. кожен, загальною вартістю 16000 грн., золоті сережки, вартістю 9000 грн., які належать консьєржу ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_4 18.09.2021, приблизно о 09 годині 55 хвилин з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 02.10.2021, в період часу з 07 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин, більш точний час слідством не встановлений, з метою повторно вчинення крадіжки чужого майна, проходив повз будинку АДРЕСА_3 , де вирішив зайти у парадне №2 вказаного будинку. Після чого, під виглядом мешканця будинку зайшов до зазначеного парадного, де звернув увагу на приміщення консьєржа, у якому зберігалось цінне майно та яке обладнане дверима які зачиняються, та вирішив проникнути до даного приміщення з метою повторного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 02.10.2021 в період часу з 07 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин, більш точний час слідством не встановлений, знаходячись на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та консьєрж відсутній, з корисливих мотивів проник до приміщення консьєржа, так як вхідні двері не були зачиненні на ключ, та таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 1300 гривень, які належать консьєржу ОСОБА_6 та знаходились в робочому блокноті на столі в зазначеному приміщенні.

В подальшому, ОСОБА_4 02.10.2021 в період часу з 07 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин, більш точний час слідством не встановлений, з місця вчинення кримінального правопорушення зник розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 02.10.2021, в період часу з 08 години 30 хвилин по 10 годину 30 хвилин, більш точний час слідством не встановлений, з метою повторного вчинення крадіжки чужого майна, проходив повз будинок АДРЕСА_3 , де вирішив зайти у парадне №3 вказаного будинку. Після чого, під виглядом мешканця будинку зайшов до зазначеного парадного, де звернув увагу на приміщення консьєржа, у якому зберігалось цінне майно та яке обладнане дверима які зачиняються, та вирішив проникнути до даного приміщення з метою повторного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій прямий умисел на повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 02.10.2021 в період часу з 08 години 30 хвилин по 10 годину 30 хвилин, більш точний час слідством не встановлений, знаходячись на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_5 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та консьєрж відсутній, з корисливих мотивів проник до приміщення консьєржа, так як вхідні двері не були зачиненні на ключ, та із жіночої сумки таємно повторно викрав гаманець, вартістю 300 грн., у якому знаходилися грошові кошти в сумі 2000 грн., пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_7 , яке матеріальної цінності не представляє, банківські картки, які матеріальної цінності не представляють, які належить консьєржу ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 02.10.2021 в період часу з 08 години 30 хвилин, більш точний час слідством не встановлений, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

02.10.2021 під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: червоний гаманець із 4-го відділення сумки, в середині якого знаходиться пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон «Redmi», в корпусі чорного кольору, мобільний телефон невідомої марки в корпусі сірого кольору, які заблоковані. Із куртки а саме, у кишені, розміщеному на лівому рукаві гаманець чорного кольору в середині якого знаходяться грошові кошти в сумі 2453 грн. (купюрами 2 по 500 грн., 7 по 200 грн., 1 по 50 грн., 3 по 1 грн.).

30.09.2021, на підставі ч.1 ст. 98 КПК України, слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання речовими доказами зазначені речі.

Метою арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У зв`язку з викладеним прокурор вважає наявними підстави для арешту майна.

В судове засідання прокурор клопотання підтримав та просив накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшла висновку про таке.

З клопотанням слідує, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00036662 від 19.09.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

02.10.2021 під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: червоний гаманець із 4-го відділення сумки, в середині якого знаходиться пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон «Redmi», в корпусі чорного кольору, мобільний телефон невідомої марки в корпусі сірого кольору, які заблоковані. Із куртки а саме, у кишені, розміщеному на лівому рукаві гаманець чорного кольору в середині якого знаходяться грошові кошти в сумі 2453 грн. (купюрами 2 по 500 грн., 7 по 200 грн., 1 по 50 грн., 3 по 1 грн.).

30.09.2021, на підставі ч.1 ст. 98 КПК України, слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання речовими доказами зазначені речі.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурра, який звернувся з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

За ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурором не було доведено щодо необхідності в накладені арешту на червоний гаманець, в середині якого знаходиться пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон «Redmi», в корпусі чорного кольору, мобільний телефон невідомої марки в корпусі сірого кольору, які заблоковані. грошові кошти в сумі 2453 грн. (купюрами 2 по 500 грн., 7 по 200 грн., 1 по 50 грн., 3 по 1 грн.), враховуючи, що на час розгляду клопотання слідчому судді не надано документів ризику їх знищення або спотворення.

Окрім того, заявлене до арешту майно, орган досудового розслідування жодним чином не ідентифікував (відсутні відомості про їх марки, номери тощо), а отже слідчий суддя позбавлений можливості постановити ухвалу з дотриманням вимог ч. 5 ст. 173 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.98,170,171,172,309,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0003662 від 19.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1