Справа № 551/155/21
ВИРОК
Іменем України

09 листопада 2021 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000026 від 04 лютого 2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Шишаки Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, учня першого курсу ПТУ № 56 с. Яреськи Миргородського району Полтавської області, непрацюючого, одруженого, невійськовозобов`язаного, не особу з інвалідністю І чи ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:

- вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 13 травня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80-ти годин громадських робіт;

- вироком цього ж суду від 31 липня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- вироком цього ж суду від 08 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту. 28 січня 2016 року звільненого по відбуттю строку покарання;

- вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до остаточного покарання, визначеного на підставі ст. 71 КК України, до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 14 червня 2016 року за ч. 2 ст. 190 КК України до остаточного покарання, визначеного на підставі ст. 71 КК України, у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2017 року за ч. 2 с. 185 КК України до остаточного покарання, визначеного на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі. 29 жовтня 2018 року відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтава від 19 жовтня 2018 року звільнений умовно - достроково на невідбутий строк покарання - 1 рік 2 місяці 2 дні;

- вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2020 року за частинами 2 і 3 ст. 185 КК України на 3 роки 4 місці позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 11 листопада 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став, та в період іспитового строку за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 11 листопада 2020 року, який набрав законної сили 14 грудня 2020 року, вчинив новий корисливий злочин за слідуючих обставин.

Так,07 січня 2021 року, близько 21 години, зайшов до приміщення гаража домогосподарства потерпілого ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , щоб забрати, належну йому, портативну колонку. Перебуваючи у приміщенні гаражу, діючи з корисливою метою, таємно повторно викрав бензопилу марки « GOODLUCK », модель GL 4500, червоного кольору, вартістю 999 грн. 67 коп., та покинув домогосподарство.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що разом з ОСОБА_7 і потерпілим ОСОБА_6 07 січня 2021 року, у вечірній час, відпочивали у приміщенні, належного останньому, гаражу, що в с. Бухуни Миргородського району Полтавської області. Розійшовшись, через короткий проміжок часу повернувся до приміщення гаражу, оскільки забув там портативну колонку. При цьому, двері гаража були відчинені. Побачивши бензопилу, викрав її та в послідуючому сховав неподалік цвинтаря у с. Велика Бузова Миргородського району Полтавської області. Коли на наступний день йому зателефонував потерпілий, запевнив його, що бензопилу не брав. Про місце, де була схована бензопила, повідомив знайомому ОСОБА_8 , який її й реалізував своєму знайомому.

З огляду на щире каяття, вкрай осудливе ставлення до вчиненого, просив суд не позбавляти його волі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 посилаючись на ряд обставин, які пом`якшують покарання його підзахисному / повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину /, просила призначити ОСОБА_4 покарання з застосування ст. 69 КК України у виді штрафу або громадських робіт, а вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 11 листопада 2020 року виконувати самостійно.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відпочивали у приміщенні гаражу, який знаходиться на території його домогосподарства, що по АДРЕСА_2 . Через деякий проміжок часу, розійшлись. При цьому, гараж був відчинений. На ранок наступного дня виявив відсутність бензопили у приміщені гаражу. Подзвонивши до обвинуваченого, той заперечив свою причетність до викрадення бензопили. В подальшому бензопила була повернута працівниками поліції.

Оскільки претензій до обвинуваченого не має, бензопила йому повернута, просив суд призначити ОСОБА_4 покарання з випробуванням.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні, інкримінованого йому, кримінального правопорушення визнав повністю та заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі не має, суд після роз`яснень йому, захиснику, потерпілому та прокурору положень і наслідків ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до яких кожен з них буде позбавлений права оскаржувати в апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, докази стосовно яких не досліджувалися, визнав за можливе обмежити судове слідство по справі допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, так як останній 07 січня 2021 року, близько 21 год. 00 хв., у період іспитового строку за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 11 листопада 2020 року, який набрав законної сили 14 грудня 2020 року, таємно, повторно, шляхом вільного доступу з приміщення гаража, який знаходиться на території домогосподарства потерпілого ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , викрав бензопилу марки « GOODLUCK », модель GL 4500, червоного кольору, вартістю 999 грн. 67 коп.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, суд виходить з наступного.

Так, згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та повторно в період встановленого іспитового строку вчинив новий умисний злочин проти власності, дані про його особу, зокрема, молодий вік, посередню характеристику за місцем проживання, не перебування на обліку у лікаря психіатра та нарколога, обставини, що пом`якшують відповідальність, - щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, та за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді реального позбавлення волі в межах наближених до мінімальної санкції інкримінованого йому злочину.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, звільнення його від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає через відсутність обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, як і відсутність у матеріалах провадження даних про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

При прийнятті такого рішення суд також виходив із того, що ОСОБА_4 починаючи з 2015 року неодноразово судимий за злочини проти власності, з чого належних висновків для себе не зробив, а продовжив вчиняти суспільно небезпечне винне діяння.

Не бере суд до уваги й як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчиненого, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілому виключно завдяки зусиллям працівникам поліції.

За правилами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 11 листопада 2020 року, який набрав законної сили 14 грудня 2020 року, й призначити ОСОБА_4 остаточне реальне покарання з урахуванням положень ч. 4 ст. 71 КК України.

На думку суду, таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 й попередження вчинення нових злочинів.

Питання речових доказів та судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. ст. 100 і 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 11 липня 2020 року, який набрав законної сили 14 грудня 2020 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_4 взяти під варту з залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту 09 листопада 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта у розмірі 653 грн. 80 коп.

Речовий доказ у вигляді бензопили марки « GOODLUCK », модель GL 4500, червоного кольору, яка під розписку повернута потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: