справа № 488/3574/20
провадження № 1-кп/488/104/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001237 від 01.08.2020 р. відносно обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Миколаєва, з вищою освітою, одруженого, який має малолітню дитину, непрацюючого, який не має місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.10.2020 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, які за даними Овідіопольського міського відділу філії ДУ Центр пробації обвинувачений відбув повністю, 08.02.2022 р. Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2020 року о 20:55 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні супермаркету «Колобок», Миколаївської філілї ПП «Таврія Плюс», розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Корабелів, 20/3, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, викрав майно, належне філії «Миколаївська» ПП «Таврія Плюс», а саме: плоскогубці із двокомпонентними ручками вартістю 59 грн 24 коп. та ніж «Silver club» вартістю 145 грн 29 коп., а всього на загальну суму 204 грн 53 коп.
В подальшому ОСОБА_5 сховав вищезазначене майно в кишеню свого одягу, при цьому вважаючи свої дії таємними для оточуючих.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення майна філії «Миколаївська» ПП «Таврія Плюс», ОСОБА_5 з вказаним неоплаченим майном, пройшов через лінію кас та рамку для запобігання крадіжок, яка встановлена перед виходом із приміщення магазину, що спрацювала у зв`язку з наявністю у ОСОБА_5 неоплаченого товару, тим самим привернула увагу працівника охорони вказаного супермаркету, який почав наздоганяти ОСОБА_5 та висловлювати вимогу на його адресу зупинитись, на що останній не відреагував, розуміючи при цьому, що його дії набули відкритий характер..
Будучи переслідуваним охоронцем магазину, ОСОБА_5 залишив викрадене майно на землі, неподалік від супермаркету, а сам з місця події зник.
Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 України.

В ході судового розгляду ОСОБА_5 визнав вину за обвинуваченням у замаху на відкрите заволодіння чужим майном повністю. Щодо обставин скоєного злочину пояснив, що дійсно в серпні 2020 року, у вечірній час, точної дати та часу не пам`ятає, зайшов до магазину Таврія-В з метою крадіжки майна. Взяв з полиць плоскогубці та ніж, не оплативши за даний товар, став виходити за каси магазину, та в цей час спрацювала сигналізація, встановлена на рамі виходу. Почув як до нього звертався охоронець магазину з вимогою зупинитись, тому прискорився, утримуючи при собі викрадене майно. Вибігши з магазину, зрозумів, що його продовжує переслідувати охоронець, тому залишив викрадене майно на землі, а сам з місця пригоди втік. Наступного дня, знаходячись в кафе Мальборо в м.Миколаєві, був затриманий працівниками поліції з приводу викрадення вище вказаного майна, у чому зізнався та після відібрання у нього пояснень, був відпущений з відділку поліції.

За епізодом замаху на відкрите заволодіння майном ПП Таврія Плюс допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_6 показав, що з 02.06.2020 року по 30.11.2020 року працював охоронцем у ТЦ Таврія плюс, розташованому по пр.Корабелів, в м.Миколаєві. В один з днів його зміни, дати не пам`ятає, у вечірній час, він знаходився на своєму робочому місці, спостерігав за залом через монітор з камер відеоспостереження. В цей час повз нього пройшов чоловік у масці, та під час його минування рами виходу з магазину, спрацювали світлові покажчики та сигналізація, у зв`язку з чим він направився за даним чоловіком і висунув вимогу зупинитись. Однак чоловік не зупинявся, а продовжив направлятися до виходу з магазину. Тоді він ще декілька раз звернувся до чоловіка з вимогою зупинитись, але той озирнувся, та побачивши його, прискорив крок та вийшов з магазину. Він також прискорився, слідуючи за чоловіком і продовжуючи висувати вимогу про зупинку. Знаходячись на вулиці, приблизно в 30-40 метрах від магазину, чоловік вийняв з кишені плоскогубці та ніж, які поклав на землю і втік. Оглянувши дане майно, він зрозумів, що речі були викрадені з ТЦ Таврія, так як мали маркування даного магазину. Повернувшись до магазину, він повідомив про дані обставини адміністратора та наступного дня старшим охорони були викликані працівники поліції.
На підтвердження вини ОСОБА_5 стороною обвинувачення на підтвердження часу, місця та способу вчинення замаху на заволодіння майном надано протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.09.2020 р., відповідно до якої представник ПП Таврія Плюс ОСОБА_7 заявив, що 31.08.2020 р. за адресою м.Миколаїв, пр.Корабелів 20/3 невідомий чоловік відкрито заволодів майном супермаркету, зокрема ножем вартістю 145, 29 грн. та плоскогубцями вартістю 59, 24 грн., чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 204 грн. 53 коп.
На підтвердження місця скоєного та асортименту товару, аналогічного викраденому, надано протокол огляду місця події із фототаблицею до нього із зображенням приміщення торгівельного залу ПП Таврія Плюс, розташованого на першому поверсі дев`ятиповерхової споруди, за адресою м.Миколаїв, пр.Корабелів, 20/3, а також зображенням асортименту товару, аналогічного викраденому, зокрема: плоскогубців та ножа в упакуванні.
Відповідно до заяви ОСОБА_7 видано установчі документи ПП Таврія Плюс та акт інвентаризації, зі змісту якого підтверджується вартість викраденого майна.
Згідно із заявою ОСОБА_7 , 22.09.2020 р. останнім добровільно видано працівникам поліції плоскогубці та ніж, якими намагався заволодіти невідомий 31.08.2020 р. та які, відповідно до протоколу від 23.09.2020 р. оглянуті, того ж дня визнані речовими доказами у справі та передані на зберігання представнику потерпілого.
Відповідно до протоколу огляду предметів від 22.09.2020 р, оглянуто відеозаписи на диску з написом 2020-08-31 50:55, що наданий представником ПП Таврія Плюс та зі змісту запису слідує, як до магазину о 20-56 годині увійшов чоловік у футболці та шортах, з маскою на обличчі, о 20-57 годині чоловік проходить у відділ побутових товарів. О 20-59 годині вказана особа з прилавку бере плоскогубці, о 21-01 - підходить до прилавку із кухонними ножами та бере один з них. Слідує далі по торгівельному залу, потім повертається до цих же прилавків, де ховає кухонний ніж під футболку, одягнуту на ньому, а плоскогубці кладе у ліву кишеню. О 21-03 години дана особа проходить повз кас та прямує до виходу через турнікет, який спрацьовує, після чого чоловіка намагається зупинити охоронець.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту, проведеного 22.09.2020 р. із свідком ОСОБА_8 , останній на місці показав та пояснив, як зустрівся з ОСОБА_9 біля супермаркету Таврія, розташованого по пр.Корабелів, 20, до якого увійшли разом, а потім він пішов за товаром ліворуч, а ОСОБА_9 - прямо. Знаходячись біля кас, побачив, як ОСОБА_9 виходить з магазину через турнікет, який в цей час спрацював, та охоронець намагався зупинити ОСОБА_10 .
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 23.09.2020 р. свідок ОСОБА_6 , серед фотознімків, на знімку за №3 із зображенням ОСОБА_5 , впізнав за формою обличчя, зачіскою, розрізом очей та формою лобу, останнього як особу, яка 31.08.2020 р. о 21-05 годині намагалася викрасти майно з супермаркету Таврія, розташованого по пр.Корабелів 20/3.

Окрім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 01 серпня 2020 року в нічний час, ОСОБА_5 , знаходячись поряд із приміщенням кафе «у Стьопи», розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 311, в Корабельному районі м. Миколаєва, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , наніс останньому не менше двох ударів кулаками правої та лівої руки в область голови зліва, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу над твердою мозковою оболонкою головного мозку, лінійного перелому луски лівої скроневої кістки з переходом на основу черепу, перелому нижньої стінки лівої очниці, лівостороннього гемосинесу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя.
Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 121 України.

Стосовно висунутого обвинувачення з приводу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , ОСОБА_5 своєї вини не визнав. Пояснив, що влітку 2020 року приблизно о 22-30 годині зі своїм знайомим ОСОБА_13 зайшов в кафе У Стьопи з метою вживання спиртних напоїв. За одним зі столиків побачив знайому на ім`я ОСОБА_14 та її співмешканця ОСОБА_15 , з якими також сидів ще один чоловік, як пізніше виявилося потерпілий ОСОБА_16 . Він бачив, що обстановка між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 була напружена, вони сперечалися то з приводу проходження служби в АТО, то з приводу грошей, які ОСОБА_16 дав для придбання сигарет, однак решту йому не повернули. В ході конфлікту ОСОБА_15 покликав ОСОБА_16 на вулицю для з`ясування стосунків. Розуміючи можливість переростання даного конфлікту у бійку, пішов за ними слідом, щоб розборонити. Коли вийшов з кафе, то на відстані приблизно 5 метрів від себе, побачив як ОСОБА_15 ногою наніс ОСОБА_16 удар в область голови, від чого той упав на землю, а ОСОБА_15 ще раз ногою наніс удар ОСОБА_16 в область тулубу. Він підбіг до ОСОБА_15 та почав відтягувати його від ОСОБА_16 , намагаючись припинити конфлікт. До них також вийшов ОСОБА_17 , який теж намагався заспокоїти ОСОБА_15 . Сам ОСОБА_16 у цей час встав з землі та пішов від них. З ОСОБА_15 вони повернулися до кафе, куди приблизно через 10-15 хвилин знову увійшов ОСОБА_16 та продовжив з`ясовувати стосунки з ОСОБА_15 . На цей час конфлікт був лише словесний. Він з ОСОБА_14 намагався розборонити ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . ОСОБА_14 викликала таксі, на якому відправила ОСОБА_16 з кафе. Після цього він ОСОБА_16 більше не бачив, ніяких тілесних ушкоджень йому не наносив.

За епізодом завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , допитаний в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_18 показав, що товаришує з ОСОБА_19 протягом тривалого часу. Влітку 2020 року у групі соціальної мережі Вайбер, що створена його друзями, довідався про те, що ОСОБА_20 перебуває на лікуванні у зв`язку з нанесеними йому тілесними ушкодженнями.
Під час відвідування ОСОБА_21 у лікарні, останній повідомляв, що травми йому нанесли у його день народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, через погане самопочуття після операції, ОСОБА_20 не зміг у доступній формі розповісти про обставини отриманої травми. Сам ОСОБА_18 очевидцем нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень не був, про обставини пригоди нічого розповісти не може.
Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_22 пояснила, що працює продавцем в кафе У Стьопи, розташованому по пр-ту Богоявленському, 311 в м.Миколаєві. Влітку 2020 року приблизно о 23 годині в кафе за місцем її роботи прийшли ОСОБА_23 , її колишній однокласник ОСОБА_24 та ОСОБА_13 , які присіли за столик та замовили горілку. Вона також присіла біля них. Через деякий час у кафе зайшов чоловік та замовив пиво. На той час він вже знаходився у стані сп`яніння. Вона відпустила йому товар, після чого чоловік присів за столик до ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , а вона залишилася за своїм робочим місцем. Через деякий час почула за їх столик словесну сварку, що виникла на грунті служби в АТО. Щоб припинити конфлікт, попросила чоловіка, що знаходився за столиком з ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , залишити кафе, та останні допомогли його виштовхали за двері бару. Вона повернулася до кафе та зачинила ролет, але почула, що на вулиці продовжився конфлікт, тому знову вийшла. Побачила, що між чоловіками відбувається штовханина, але удари потерпілому у її присутності ніхто не наносив, скарг з цього приводу він не висував, ознак побоїв на ньому не бачила. Показала потерпілому місце розташування зупинки міського транспорту, так як з його слів зрозуміла, що він не місцевий, та попросила піти. Вона забрала ОСОБА_15 та з ним повернулася у кафе. ОСОБА_9 та ОСОБА_13 залишилися на вулиці. Через деякий час почула крики, та вийшла з кафе через інший вхід, направилася до переходу через залізничний переїзд та побачила як з криками до кафе біжить той самий чоловік, тримаючись руками за голову, після чого впав на сходи через залізничну колію та вдарився головою. ОСОБА_9 та ОСОБА_13 в цей час стояли приблизно в двох метрах від потерпілого біля забору, вона попросила допомогти підняти потерпілого. Повернулася до кафе за водою, якою стала поливати потерпілого, а ОСОБА_9 та ОСОБА_13 допомогли його підняти, після чого потерпілий направився вздовж залізничного переходу на інший бік дороги, а вона повернулася у кафе. Більше потерпілого не бачила.
Свідок ОСОБА_31 - лікар-нейрохірург, викликаний до суду у якості свідка обвинувачення, надати будь-які поясненні у справі не зміг. Обставин лікування такого пацієнта як ОСОБА_20 не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_32 показала, що влітку 2020 року, коли вона працювала черговим служби безпеки на залізнодорожній колії, розташованій по пр-ту Богоявленському навпроти ринку, приблизно о 23 години, після виконання своїх обов`язків зайшла до свого службового приміщення та чула галас, який доносився з бару, розташованого навпроти через дорогу. Виглянула у вікно, та побачила два силуети чоловіків, які один за одним швидко віддалялись від бару в бік гуртожитку. Пізніше почула звук сирени та коли виглянула у вікно, побачила, що прибув патрульний автомобіль поліції. За наступними подіями не спостерігала.
Допитати свідка захисту ОСОБА_27 щодо якого заявлене клопотання ОСОБА_33 , не надалося можливим. Так, за даними обвинуваченого щодо перебування ОСОБА_34 на обліку Овідіопольського міського відділу філії ДУ Центр пробації, судом запитана інформація від органу пробації щодо місця проживання вказаного свідка, на що отримана відповідь про повідомлення від засудженого його місця проживання як АДРЕСА_2 , за якою і направлено повістку про виклик свідка, однак остання адресату не вручена та повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
На підтвердження вини ОСОБА_5 за вказаним епізодом стороною обвинувачення також надано наступні письмові докази.
Так, на підтвердження часу та місця скоєного надано заяву від 01.08.2020 р. потерпілого ОСОБА_11 , який просив прийняти заходи до невідомого чоловіка, який знаходячись на території ринку Корал біля залізничного переїзду в Корабельному районі м.Миколаєва по проспекту Богоявленському, спричинив йому тілесні ушкодження та заволодів його майном.
Місце події оглянуто відповідно до протоколу від 01.08.2020 року, до якого додано фототаблицю із зображенням загальної території ринку, розташованого по пр.Богоявленському, 311 в м.Миколаєві, та прилеглої території, в тому числі зображення місця розташування кафе, переходу через залізничну колію, а також із наданням плану-схеми місця події.
На підтвердження місця події та обставин госпіталізації потерпілого ОСОБА_11 свідчать протоколи огляду аудіозаписів повідомлення на лінію 103 та 102, відповідно до яких потерпілому ОСОБА_11 викликано карету швидкої допомоги 11.07.2020 р. до залізничного переїзду по пр-ту Богоявленському в м.Миколаєві.
Стосовно виду та тяжкості тілесних ушкоджень, завданих потерпілому ОСОБА_11 , то зі змісту висновку експерта №961 від 13.08.2020 року слідує, що на підставі проведеного дослідження медичних документів, у ОСОБА_11 мали місце тілесні ушкодження у вигляді крововиливу над твердою мозковою оболонкою головного мозку, лінійного перелому луски лівої скроневої кістки з переходом на основу черепу, перелому нижньої стінки лівої очниці, лівостороннього гемосинесу, які утворилися від дії тупих твердих предметів, що не виключається у строк 11.07.2020 р.
По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя.
Потерпілому могло бути нанесено не менше двох ударів тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інше.
При нанесенні тілесних ушкоджень потерпілий міг бути обернутий передньою стороною до нападника.
Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг пересуватися, здійснювати активні дії в короткий проміжок часу, від десяти секунд до декількох десятків хвилин.
Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні тіла на площину з приданням тілу прискорення виключається.
Згідно протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 07.08.2020 р. ОСОБА_35 серед чотирьох фотознімків, на знімку за №2 із зображенням ОСОБА_5 , впізнала останнього, вказавши, що 11.07.2020 року у нічний час він наніс удар раніше невідомому чоловіку поряд із кафе У Стьопи.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 18.08.2020 року, проведеного зі свідком ОСОБА_35 , остання пояснила та на місці зазначила обставини події, вказавши, що в ніч з 10 на 11 липня 2020 року працювала в кафе, що розташоване через залізничну колію неподалік від кафе У Стопи де сталися події та до якого прийшла приблизно о 23 годині, де побачила за столиком чоловіка, який знаходився у стані сп`яніння та біля якого сиділи ОСОБА_23 та бармен Оксана, яких він пригощав. Пізніше до них підійшов ОСОБА_28 та ОСОБА_30 . Вона повернулася до свого кафе, потім вийшла на вулицю, де по телефону розмовляла з подругою, почула голосні розмови щодо АТО та бачила, як молодого чоловіка виштовхують з кафе У Стьопи, з приводу чого зробила зауваження, та через деякий час почула крики, та на вулиці біля кафе У Стьопи побачила як того ж чоловіка штовхає ОСОБА_15 , а ОСОБА_28 наніс кулаком два удари в область голови, від чого чоловік впав на сходи біля залізничного переїзду. Оксани в цей час біля них не було, через деякий час вона вийшла з водою, якою поливали побитого, після чого він направився вздовж колії на інший бік дороги.
В той же час, оглядаючи відеозапис слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_35 (а.с.88 т.1), що є додатком до вказаного протоколу, встановлено наступне. Під час надання пояснень щодо обставин подій у приміщенні відділення поліції ОСОБА_35 не змогла вказати хто саме наніс удар потерпілому ОСОБА_12 , в цьому вагалася.
При цьому, під час надання пояснень на місці події, на запитання слідчого з приводу того, чи пригадала вона хто саме наніс удар потерпілому, вказує, що такий наніс ОСОБА_5 .
Сама свідок ОСОБА_35 до суду не прибула, ухвали суду про її привід виконано не було з наданням матеріалів щодо неможливості виконання приводу, участь ОСОБА_35 в судовому засідання стороною обвинувачення не забезпечено. Враховуючи вказане, з урахуванням тривалого часу, що надавався прокурору для забезпечення участі даного свідка в судовому засіданні, а також відсутністю обгрунтованих підстав вважати про можливість встановлення прокурором місця перебування ОСОБА_35 , судом визнано вичерпаною можливість забезпечення стороною обвинувачення участі даного свідка в судовому засіданні.
За наведених обставин, безпосередній допит ОСОБА_35 , на якому також наполягав обвинувачений, вказуючи на її суперечливі покази під час слідчого експерименту, та з`ясування обставин таких непослідовних, суперечливих показів свідка ОСОБА_35 під час слідчого експерименту та з`ясування обставин впізнання даним свідком ОСОБА_5 як особи, яка нанесла удар потерпілому ОСОБА_12 в ході такої слідчої дії як пред`явлення особи для впізнання, не надалось можливим.
Суд наголошує, що оцінка достовірності показів свідка, це процес, який відбувається в ході проведення судового розгляду справи. Оцінка достовірності показань свідка залежить від характеру показань свідка, прогалин в обгрунтуванні, логічність викладу показань тощо, від особи свідка, що має значення для оцінки його показань, в тому числі, їх співвідношення з іншими доказами у провадженні з метою з`ясування суперечностей між ними.
Враховуючи вищенаведені суперечності в показах свідка ОСОБА_35 , наданих під час слідчого експерименту за її участю, зокрема в ході якого свідок у своїх пояснень на початку слідчого експерименту не змогла вказати особу, яка нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_36 , та лише після перерви у здійсненні технічної фіксації даної процесуальної дії та її відновлення на місці події, на запитання слідчого, вже вказала, що такі удари наніс ОСОБА_9 , то до таких показів, наданих свідком як під час слідчого експерименту, так і під час пред`явлення особи для впізнання, перевірка яких в судовому засідання не надалась можливим, суд ставиться критично.
Виходячи з наведеного, а також положень ст.62 Конституції України, суд трактує такі суперечності в показав свідка ОСОБА_35 на користь обвинуваченого ОСОБА_5 .
Стосовно наданого стороною обвинувачення протоколу за результатами негласної слідчої розшукової дії аудіо, відео контролю розмови від 13.10.2020 р. ОСОБА_35 у кабінеті №221 Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області зі старшим оперуповноваженим даного відділу поліції, то суд зауважує, що фактично даним відеозаписом зафіксовано пояснення ОСОБА_35 , надані працівнику поліції. Тобто, фактично ніякі негласні слідчі розшукові дії в розумінні ст.ст.246, 260 КПК не проводились, а наданий запис за своїм змістом є допитом свідка, що не може бути прийнятий судом як допустимий доказ, адже виходячи з положень ч. 4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Аналізуючи наведене, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, та надавши оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_5 за кожним епізодом висунутого обвинувачення, показам свідка ОСОБА_6 - за епізодом замаху на відкрите заволодіння майном ПП Таврія Плюс, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у закінченому замаху на відкрите заволодіння чужим майном, вчинене повторно, що вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України.
Щодо обвинувачення, висунутого ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України, то ані покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , ані зміст досліджених в ході судового розгляду справи письмових доказів не доводять причетність ОСОБА_5 до спричинення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, а тому за висунутим обвинуваченням за ч.1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 підлягає виправданню.
Визнавши доведеною вину ОСОБА_5 за висунутим обвинуваченням за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, при визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції даної статті, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винного.
Стосовно особи обвинуваченого, то суд враховує, що останній протягом тривалого часу не працює, не має міцних соціальних зв`язків, на час вчинення вказаного кримінального правопорушення негативно характеризувався за місцем проживання, в той же час приймає до уваги, що дана характеристика надана станом на 2020 рік, актуальні характеризуючі дані відсутні, при цьому наразі ОСОБА_5 проходить реабілітацію по програмі соціальної підтримки в церкві християн віри євангельської Свобода, також суд приймає до уваги що вказаний злочин ОСОБА_5 вчинив після висунутого йому обвинувачення у скоєнні умисного корисливого кримінального правопорушення, за яке був засуджений 08.10.2020 р. до громадських робіт, які відбув повністю.
Щодо обставини, які пом`якшують покарання, до таких суд відносить щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому.
Обставини, що обтяжують покарання органом досудового розслідування не встановлено.
Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, суд відзначає, що останній є тяжким злочином (ч.2 ст.186 КК).
В той же час, злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, хоча і є тяжким, однак з урахуванням об`єкту посягань, вартість якого становила 204, 53 грн., та недоведення даного кримінального правопорушення до кінця, зменшує суспільну небезпеку цього злочину порівняно з іншими злочинами цієї категорії, що також свідчить з положень ч.3 ст. 68 КК України.
Оцінивши обставини, що впливають на призначення покарання, а також виходячи з принципів співмірності призначеного покарання характеру вчиненого діяння, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень є необхідним призначити йому покарання за ч.2ст.15, ч.2 ст.186 КК України, в тому числі з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі.
Суд також враховує, що ОСОБА_5 вчинив вказане вище кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Корабельним районним судом м. Миколаєва від 08.02.2022 року, тому остаточне покарання йому має бути призначене за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.
Призначаючи покарання за сукупністю цих злочинів, суд керується вимогами ч.ч.1,4 статті 70 Кримінального Кодексу України, яка передбачає призначення покарання із застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини.
При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує дані про його особу, враховує, що ОСОБА_5 вчинено новий злочин у період його притягнення до кримінальної відповідальності у вказаній справі, тому вважає необхідним застосувати принцип часткового складання вказаних покарань.
При цьому, враховуючи об`єкт посягань, його вартість та недоведення даного кримінального правопорушення до кінця, особу винного, який приймає заходи до зміни свого способу життя, про що свідчить проходження ним лікування у Відіопільському центрі реабілітації, наразі проходження ним реабілітації по програмі соціальної підтримки в церкві християн віри євангельської Свобода, засудження ним своїх попередніх дій та каяття в цьому, що здійснено щиро, суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання з призначенням іспитового строку та обов`язковим контролем за його виправленням, з призначенням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
За висунутим обвинуваченням за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_5 виправдати.
На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.02.2022 р. за ч.2 ст. 185 КК України, за яким ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді 2-х років позбавлення волі зі звільненням від відбування останнього з іспитовим строком 1 рік, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання вищевказаних покарань, остаточно призначити ОСОБА_24 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в орган з питань пробації.
Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не обиралася.
Речові докази: кухонний ніж Silver Clab та плоскогубці із двокомпонентними ручками, що передані на відповідальне зберігання представнику ПП Таврія Плюс, - залишити власнику.
Цифровий носій інформації із відеозаписом з камер спостереження супермаркету Таврія від 31.08.2020 року, два диски формату DVD-R із аудіозаписом повідомлення на лінію 102 та 103- залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, і не пізніше наступного дня направити потерпілому ОСОБА_11 , представнику потерпілого ПП Таврія Плюс та обвинуваченому ОСОБА_5 , участь якого в судовому засіданні забезпечена шляхом відеоконференції.

Суддя ОСОБА_1