Провадження № 1-в/592/598/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пекурівка Городнянського р-ну Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, засудженого 22.11.2021 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі

ВСТАНОВИВ:

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області віл 22.11.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України, і призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покаранням за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.09.2020 року покарання, призначеного за цим вироком суду, визначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Зараховано ОСОБА_4 у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду Чернігівської області від 30.09.2020 року у виді позбавлення волі з 20.07.2020 року по 22.11.2021 року.

30.11.2021 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області віл 22.11.2021 року більш м`яким, так як за час відбування покарання він став на шлях виправлення, працевлаштований в установі відбування покарання, стягнень від керівництва не має.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого, оскільки вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі не набув законної сили, а тому вимоги засудженого не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.ст. 537, 539 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання і особової справи засудженого, дійшов до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 532 КПК України, вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України).

У відповідності до положень ст.ст. 537, 539 КПК України, під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи викладене, з наведених вище норм кримінального процесуального закону вбачається, що питання про заміну невідбутої покарання більш м`яким підлягає розгляду судом саме під час виконання вироків, тобто після набрання судовим рішенням законної сили.

Поряд з цим, заява засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким надійшла до суду передчасно, оскільки, станом на час розгляду справи 07.12.2021 року, вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2021 року не набрав законної сили.

Таким чином, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Разом з тим, суд зауважує, що така відмова не є перешкодою для звернення із аналогічною заявою після набрання вироком законної сили до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

У відповідності до Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2017 року №680/5, установа виконання покарань арештний дім, кримінально-виконавча установа (виправний центр, виправна колонія), спеціальна виховна установа (виховна колонія), слідчі ізолятори у випадках, передбачених Кримінально-виконавчим кодексом України

Слідчий ізолятор установа, призначена для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, а також відбування покарання засудженими, яких залишено для роботи з господарського обслуговування.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Порядку №680/5 від 27.02.2017 року, засуджені до позбавлення волі відбувають покарання в одній виправній чи виховній колонії, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до їх місця проживання до засудження або місця постійного проживання родичів засуджених.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 18 КВК України, виправні колонії виконують покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі.

Слідчі ізолятори виконують функції виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання і виправних колоній середнього рівня безпеки стосовно засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Частиною 1 статті 90 КВК України встановлено, що у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

Як вбачається з Витягу №1.38/27-2021 від 15.06.2021 року, Центральною комісією Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з питань визначення засудженим до позбавлення волі установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, засудженому ОСОБА_4 , 1984 р.н., визначено місцем відбування покарання ДУ «Первомайська виправна колонія (№117)» (а.с.57, особова справа).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.07.2021 року вирішено перевести засудженого ОСОБА_4 до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» і направити його до Конотопського ІТТ на час розгляду в суді кримінального провадження за ч. 4 ст. 407 КК України (а.с.59, особова справа).

Отже, ОСОБА_4 , на час звернення до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, тимчасово перебуває в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», яка, у відповідності до ст.ст. 18, 89 КВК України, не виконує функцій виправної колонії по відношенню до засудженого, а тому не є установою відбування покарання.

На підставі викладеного і керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1