Справа № 461/787/22
Провадження № 1-кс/461/547/22
07.02.2022 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Львівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей в ЄРДР та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні-,
Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язати Львівську обласну прокуратуру внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 06 січня 2022 року та визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.
В обґрунтування скарги покликається на те, що 06 січня 2022 року ним на адресу Генерального прокурора було скеровано заяву про кримінальне правопорушення. 25 січня 2022 року його листом повідомлено про скерування заяви на розгляд Львівської обласної прокуратури згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства. При цьому, Львівською обласною прокуратурою не було внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення відносно заявника до ЄРДР. Вважає, що бездіяльність Львівської обласної прокуратури є незаконною і суперечить положенням ст.214 КПК України, а тому просить скаргу задовольнити.
Заявник в судове засідання не з`явився, згідно скарги просить розгляд справи проводити за його відсутності.
Уповноважена особа Львівської обласної прокуратури в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність відмови в її задоволенні, з огляду на наступне.
25 січня 2022 року ОСОБА_3 листом повідомлено про скерування заяви на розгляд Львівської обласної прокуратури згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства та про результати повідомити заявника.
Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Як вбачається з матеріалів скарги, зокрема, долученої до неї заяви про вчинення кримінального правопорушення, така стосується невиконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
Отже, з наведеного терміну можна зробити висновок, що слідчий суддя це особа, яка, відповідно до положень КПК України, наділена функцією судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, зокрема під час стадії досудового розслідування.
Водночас диспозиція ст. 382 Кримінального кодексу України (надалі КК України), встановлює кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Відповідно до ст. 369 КПК України, Кримінально-процесуальний закон виділяє такі види судових рішень: 1) вирок судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті; 2) ухвала судове рішення, у якому суд вирішує інші питання та 3) постанова судове рішення, яке у випадках, передбачених КПК України, приймає суд касаційної інстанції.
Виходячи з буквального тлумачення норм ст. 382 КК України, злочин, який передбачений цією статтею передбачає відповідальність за невиконання ухвали суду, а не ухвали слідчого судді як «окремого» процесуального документу, який виноситься внаслідок здійснення судового контролю. За таких обставин ухвала слідчого судді, не є судовим рішенням у розумінні доктрини права та конституційних приписів.
Окрім цього, питання визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування відноситься виключно до компетенції слідчого у провадженні якого перебуває справа, та який, у відповідності до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Львівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей в ЄРДР та визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1