Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4312/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.12.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурорів Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження № 0000148 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Виноградів, Закарпатської області, адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, непрацюючого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2021 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у цивільній справі № 299/2577/21 винесено обмежувальний припис щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , яким встановлено наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього терміном на два місяці наступні обв`язки: заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на визначену відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, ОСОБА_5 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження, в період часу з 09 червня 2021 року по теперішній час знаходиться за місцем проживання ОСОБА_7 , чим умисно порушив рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі № 299/2577/21 від 01 червня 2021 року.

Таким чином, вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, відповідальність за який передбачена ст.390-1 КК України, а його дії кваліфікуються як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 , представлений захисником, просили суд розглянути укладену між ними за ініціативою потерпілої угоду про примирення від 10.12.2021.

Заслухавши клопотання, вивчивши зміст обвинувального акту, вивчивши зміст угоди, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд вирішив наступне.

Потерпіла та обвинувачений засвідчили, що між ними відбулося примирення та подали суду текст затвердженої ними 10.12.2021 угоди про примирення.

За змістом угоди, враховуючи що Обвинувачений беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 390-1 Кримінального кодексу України, враховуючи особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи вимоги ч.1 ст.69-1 щодо граничного розміру покарання, санкцію статті 390-1 Особливої частини КК України, сторони домовились про призначення Обвинуваченому узгодженого покарання у виді 1 року обмеження волі без призначення додаткового покарання. Враховуючи, що на думку сторін можливе виправлення Обвинуваченого (засудженого) без відбування покарання, сторони узгодили звільнення Обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Суд переконався, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією статті. Укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст частин 5, 6, 7 ст.474 КПК України, які йому зрозумілі та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.5 ст.474 КПК України, а саме: право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Обвинуваченому зрозуміло характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, в судовому засіданні потерпіла запевнила суд, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Після таких роз`яснень у підготовчому судовому засіданні обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди, як і потерпіла. Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про примирення під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст.390-1 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання, з ухваленням обвинувального вироку.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 194, 368, 370, 374, 394, 471, 473-476 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 10.12.2021 року у кримінальному провадженні №0000148, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом одного року з дня набрання вироком законної сили не вчинить нового злочину.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні передбачені пунктами 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1