Номер провадження: 11-кп/813/1950/21
Номер справи місцевого суду: 522/4425/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, в рамках кримінального провадження №0001771, внесеного до ЄРДР 14.12.2020 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції від 17 серпня 2021 в судовому засіданні в процесі розгляду обвинувального акту в межах кримінального провадження №0001771, внесеного до ЄРДР 14.12.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, було задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 діб, а саме до 15 жовтня 2021 року, із утриманням в ДУ « Одеський слідчий ізолятор».

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що у справі наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а підстав для обрання іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою немає.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій зазначили, що ухвалу суду є незаконна, необґрунтована та невмотивована та такою, що підлягає скасуванню.

Звертають увагу апеляційного суду на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу. Висновок суду про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, не відповідає фактичним обставинам справи. У формулюванні обвинувачення відсутні будь-які відомості щодо застосування обвинуваченим насильства щодо потерпілого.

Сторона захисту просить врахувати міцні соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: постійне місце проживання в м. Одеса; має сім`ю; на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

На підставі наведеного сторона захисту просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року, та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, в розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів доходів працездатних осіб.

Позиції учасників судового провадження.
Згідно ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Згідно до приписів ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, з урахуванням того, що учасники апеляційного провадження не заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга має бути розглянута у відсутності сторін кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 107 ч. 4 КПК України, без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених у ній вимог, а саме в частині визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді в Приморському районному суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0001771, внесене до ЄРДР 14.12.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, з огляду на сукупність встановлених судом обставин, не зможе запобігти встановленим ризикам, які сторона захисту не оспорює.

Крім того, обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд визнає не обґрунтованими доводи сторони захисту, стосовно того, що судом не визначено розмір застави, оскільки відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З копії обвинувального акту слідує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що завдав значної шкоди потерпілому, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Твердження сторони захисту, що у формулюванні обвинувачення відсутні будь-які відомості щодо застосування обвинуваченим ОСОБА_6 насильства щодо потерпілого, є передчасними з огляду на те, що на теперішній час судом досліджуються докази, тобто триває стадія судового розгляду, в ході якої, з огляду на положення ст.ст. 89, 94 КПК України, буде надана відповідна оцінка діям обвинуваченого та обґрунтованості самого обвинувачення в цілому.

Статтею 422-1 КПК України визначений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Разом з тим, аналіз зазначеної норми кримінального процесуального закону свідчить про те, що апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки має право витребувати із суду першої інстанції лише оскаржувану ухвалу та відповідне клопотання сторони обвинувачення, якщо таке подавалось (заявлялось).

Що стосується доводів сторони захисту про наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 , міцних соціальних зв`язків, а саме: постійне місце проживання в м. Одеса; наявність сім`ї; не перебування на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері, апеляційний суд приймає до уваги такі доводи, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені судом та не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори в умовах притягнення до кримінальної відповідальності, будуть мати стримуючи дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Слід також зазначити, що обвинувачений будучі, особою працездатного віку, ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела прибутку не має.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, апеляційним судом не виявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду є обґрунтованою та відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, в рамках кримінального провадження №0001771, внесеного до ЄРДР 14.12.2020 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3