Провадження № 1-кс/712/5217/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_6 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 на повідомлення слідчого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
В обґрунтування скарги посилається на те, що Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000030 від 26.02.2020 , внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України. Повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 27.07.2021 не вручалось у жоден з законний спосіб передбачених КПК України. Відсутнє в матеріалах кримінального провадження розпис особи про отримання підозри, в тому числі засобами поштового зв`язку. Вважає, вказане повідомлення про підозру незаконним, необґрунтованим та безпідставним, проведеним без дотримання вимог ст. 278 КПК України, оскільки воно не вручалося ОСОБА_6 , він не набув статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.240 КК України незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, за яке державною екологічною інспекцією Центрального округу 27.01.2020 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..47 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Штраф ОСОБА_6 сплатив. Тобто, ОСОБА_6 поніс адміністративне покарання за ті ж самі правопорушення, за яке була висунута підозра слідчим у кримінальному провадженні, що вказує на незаконність та необґрунтованість повідомлення про підозру. Відповідно до штатного розпису ПрАТ «Юрія» на підприємстві передбачена посада головного інженера та затверджено посадову інструкцію, а тому саме головний інженер є відповідальною посадовою особою, до компетенції якого входить питання контролю використання води та контроль щодо дотримання термінів дозвільної документації на спеціальне водокористування, а відтак, такий процесуальний документ повинен бути скасованим.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували та зазначили, що підозра ОСОБА_6 була вручена через засоби поштового зв`язку, направивши її за адресою ПрАТ «Юрія». Посилання адвоката на те, що особа уже притягнута за дане правопорушення до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, постільки існують два різних склади правопорушення. Підозрюваний є головним директором підприємства, він підписував листи щодо використання надр, тобто йому було відомо щодо незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, тому йому і пред`явлена підозра.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000030 від 26.02.2020, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
27 липня 2021 року старшим слідчим СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 за погодженням прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Розглядаючи по суті подану захисником скаргу, слід зазначити наступне.
Так, відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст.24 КПК України, передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні серед іншого також може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1ст.303 КПК.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст.277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
Так, у своїй скарзі захисник вказує на те, що оскаржуване повідомлення про підозру є незаконним, необґрунтованим та безпідставним, проведеним без дотримання вимог ст. 278 КПК України, оскільки воно не вручалося ОСОБА_6 та він не набув статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що старшим слідчим через засоби поштового зв`язку направлено рекомендований лист (трекінг відправлення № 083) за адресою м. Черкаси, вул. Кобзарська, 108 на ім`я ПрАТ «Юрія», де генеральним директором є ОСОБА_6 , що підтверджується копією квитанції Укрпошти від 27.07.2021 року. Опис вкладення зазначено повідомлення про підозру та супровідний лист.
Згідно наданої копії трекінгу відправлення вручено 28.07.2021 року.
На підтвердження неналежного вручення підозри захисник надав до суду лист Укрпошти від 11.08.2021 року, в якому зазначено, що рекомендований лист 083 відправлено відправнику ОСОБА_9 в зв`язку з відмовою від отримання рекомендованого листа за зворотною адресою. Також зазначено, що помилково створена подія вручення 28.07.2021.
Разом з тим, скаржник надав до суду копію підозри, яку він оскаржує.
Слідчий суддя зазначає, що на даний час чинним КПК України не передбачено окремої процедури чи повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування щодо судового контролю за процедурою вручення повідомлення про підозру як окремого процесуального документу, однак передбачена можливість оскарження цього документу щодо його змісту, а також щодо належності особи, яка його складає, в контексті положень ст. 277 КПК України.
З огляду на це, слідчий суддя не вбачає достатньо обґрунтованими доводи адвоката про те, що судовому контролю за досудовим розслідуванням підлягають всі його аспекти, зокрема і процедура вручення особі повідомлення про підозру, адже слідчий суддя і суд мають діяти лише на підставі, у межах, і у спосіб, визначений законом, а відступ від цього правила має зумовлюватися виключними підставами, оскільки це може порушувати існуючий баланс між суспільним інтересом щодо необхідності ефективного здійснення досудового розслідування і правом особи на ефективний захист в межах кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2020 року внесено до ЄРДР за № 0000030 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, а 27.07.2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину та направлено підозру за місцем його роботи.
Крім цього, в судовому засіданні також було встановлено, що ОСОБА_6 на виклики до слідчого, на телефонні дзвінки та на «смс» повідомлення не з`являвся, а тому 22.09.2021 року слідчим суддею Соснівського районного суду винесено ухвалу про надання дозволу на його затримання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В даній ухвалі зазначено, що ОСОБА_6 постановою слідчого від 21.09.2021 року оголошено в розшук.
Скарга скаржника на пред`явлення підозри подана до суду 28.09.2021 року.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що при врученні повідомлення про підозру слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, та те, що він уже притягнутий до адміністративної відповідальності за аналогічнеправопорушення, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що слідчим суддею на даній стадії оцінюється лише достатність підстав вважати, чи було вчинено кримінальне правопорушення. Встановлення таких підстав базується на стандарті доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На теперішній час досудове розслідування триває, підстав вважати про невідповідність змісту підозри не має, обставини кримінального правопорушення мають встановлюватись та конкретизуватись в подальшому, а наявні докази оцінюватись у сукупності з іншими, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, доказами.

Будь-яких обґрунтованих тверджень стосовно того, що докази підозри ОСОБА_6 в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 240 КК України, зібрано в порушення вимог КПК України, або вони є не належними, стороною захисту не наведено.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що скасування повідомлення про підозру з цих підстав не призведе до закінчення досудового розслідування, яке наразі перебуває на стадії досудовому розслідуванні.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
За таких обставин, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 276, 279, 303-309, 369-372, 376 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 на повідомлення слідчого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10

Повний текст ухвали проголошено 01.10.2021 року о 14:30 год.