Справа № 159/2969/21
Провадження № 1-кп/159/362/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 28 квітня 2021 року про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ковель Волинської області, з повною загальною середньою освітою, не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 26.04.2021 приблизно о 10:00 год, перебуваючи в кухні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на столі побачив грошові кошти в сумі 900 грн двома купюрами номіналом по 200 грн та однією купюрою номіналом 500 грн, які належать ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшов з кімнати, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно з корисливих мотивів, з метою наживи, таємно викрав одну купюру номіналом 500 грн, яку витратив на продукти харчування та спиртні напої, тобто, розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 500 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений частиною першою статті 185 КК України.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в сумі 500 грн. Суду пояснив, що дійсно, він, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті викрав грошові кошти в сумі 500 грн, які належать ОСОБА_5 , перебуваючи на кухні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив суду суму викрадених коштів, час і місце вчинення крадіжки. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Згідно із вимогами частини третьої статті 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за частиною першою статті 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання, суд, у відповідності до статей 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином: на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання. Крім того, суд бере до уваги всі обставини по справі, позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого майнового характеру не має, суму викраденого, а також майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставинами, які згідно із статтею 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно із статтею 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи всі ці обставини суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, буде покарання у виді обмеження волі. Застосувавши статтю 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів.

Речові докази, цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись статтями 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 185 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду Юлія ШЕРГІНА