Справа № 308/8853/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000644 від 05 травня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Закарпатська область, м. Ужгород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого водієм компанії «БОЛТ», розлученого, раніше засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2021 за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2021 за ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 309 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2021 за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на шлях виправлення та перевиховання не став, і знову вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.

05 травня 2021 року о 15 годині 07 хвилин ОСОБА_4 в ТЦ «Едельвейс» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, отримав посилку, яка була відправлена 04.05.2021 року о 18 годині 52 хвилини з м. Києва, відділення №283 ТОВ «Нова пошта», що по вул. Російська, 84, від невстановленої особи, тим самим здійснив незаконне придбання чотирьох зіп пакетів, всередині трьох з яких наявна згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/107-21/3975 НЗПРАП від 25.05.2021 року кристалічна речовина, яка містить в своєму складі психотропну речовину, в особливо великих розмірах, обіг якої заборонено 1 феніл 2 піролі дин 1 іл пентан 1 он (РVP), загальною масою (у перерахунку на 1 феніл 2 піролі дин 1 іл пентан 1 он (РVP) 33,3102 грам, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено та в одному зіп - пакеті наявна порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, у великих розмірах, обіг якої заборонено 4 ММС (4 метилметкатинону), загальною масою (у перерахунку на 4 ММС (4 - метилметкатинон) хлорид 12,0583 грам, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

У подальшому ОСОБА_4 умисно, без передбаченого законом дозволу зберігав при собі, без мети збуту в картонній коробці «Нова пошта», вищевказані наркотичні речовини до 15 години 35 хвилин 05.05.2021 року, коли вище вказану речовину було виявлено та вилучено працівниками поліції.

Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих та особливо великих розмірах, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 18.02.2021 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2021 за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на шлях виправлення та перевиховання не став, і знову вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.

05 травня 2021 року о 15 годині 07 хвилин ОСОБА_4 в ТЦ «Едельвейс» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, отримав посилку, яка була відправлена 04.05.2021 року о 18 годині 52 хвилини з м. Києва, відділення №283 ТОВ «Нова пошта», що по вул. Російська, 84, від невстановленої особи, тим самим здійснив незаконне придбання одного зіп пакету, всередині якого наявна згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/107-21/3974 НЗПРАП від 25.05.2021 року речовина рослинного походження зеленого кольору, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 14,1467 грам.

Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно протягом року після засудження за цією статтею.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення в судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 309 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що рік тому в нього почався складний період в житті, він втратив бізнес, і щоб полегшити цей стан, почав вживати не лише алкогольні напої, але і наркотичні засоби. На даний момент позбувся наркотичної залежності, влаштувався на роботу водієм таксі «Болт».

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його винуватим та призначити покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від реального відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінальних проваджень, що характеризує особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно протягом року після засудження за цією статтею та ч.3 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих та особливо великих розмірах, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро каявся, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування, починаючи з моменту затримання, також визнавав свою винуватість, у зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_4 як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального правопорушення та осуд своєї поведінки), а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора, уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, яка вказана в обвинувальному акті.

Що стосується передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, суд зазначає наступне.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, є умисним; вчиненим особою, яка вже має незняту та непогашену судимість за інше умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України /вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2021 по справі № 308/1079/21/, отже наявні ознаки рецидиву кримінального правопорушення як обтяжуючої обставини, передбаченої ст.67 КК України.

Однак відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всупереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 не містить посилання органу досудового розслідування на наявність у кримінальному провадженні обставини, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів, а тому, на думку суду, визнання цієї обставини такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України. Такий висновок узгоджується з практикою суду касаційної інстанції, викладеної зокрема у постановах Верховного суду від 20.02.2020 року справа № 215/5844/17, від 13.04.2020 року справа № 138/2748/18, від 16 липня 2020 року справа № 623/1911/17.

Отже, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за ч.2 ст. 309 КК України відноситься до категорій нетяжких злочинів, а за ч.3 ст. 309 КК України відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність; наслідки вчинення злочину, зокрема, що матеріальна шкода не завдана. Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який умовно позитивно характеризується за місцем проживання, розлучений, працює водієм таксі «Болт», непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, кримінальні правопорушення вчинив, маючи незняту судимість.

З урахуванням викладених обставин по справі, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити покарання, достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, за кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 309 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Разом із цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинувачого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Питання щодо обраного запобіжного заходу.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід.

Процесуальні витрати по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення:

1)експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/107-21/3974 - НЗПРАП від 21.05.2021, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України, витрати на проведення якої становлять 858, 10 грн.;

2)експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/107-21/4061 - НЗПРАП від 24.05.2021, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України, витрати на проведення якої становлять 858, 10 грн.;

3)експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/107-21/3975 - НЗПРАП від 25.05.2021, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України, витрати на проведення якої становлять 1716, 20 грн.

Речові докази

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2021 року, скасувати.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі:

-за ч.2 ст. 309 ККУ у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.3 ст. 309 ККУ у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судових експертиз у сумі 3 432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 копійок.

Речові докази по справі, а саме:

-односторонній оптичний диск «Алерус»; цифровий носій інформації «Kingston», залишити при матеріалах справи;

-картонну коробку, яку упаковано в спец, пакет НПУ SUD 3006772; 1 полімерний пакет із вмістом речовини рослинного походження, який упаковано в спец, пакет НПУ SUD 3006785; 1 зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, 1 зіп-пакет з кристалічною речовиною синього кольору, 1 зіп-пакет з кристалічною сечовиною білого кольору, 1 зіп-пакет з кристалічною речовиною зеленого кольору, упаковані в спец. пакет НПУ SUD 3006783; поліетиленовий прозорий пакет з наявною всередині кристалічною речовиною білого кольору, який поміщено в спец. пакет НПУ ЕХРТ 0210060, який вилучений в ході ОМП від 05.05.2021 в АДРЕСА_2 , які зберігається в кімнаті речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області в м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 а знищити;

-мобільний телефон марки «Iphone» 5S (Model А1533) ІМЕІ: НОМЕР_1 золотистого кольору, який упаковано в спец. пакет НПУ повернути ОСОБА_4 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2021 року, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_5