УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000106 від 17.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вищезазначене клопотання, яке мотивовано тим, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000106 від 17.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.11.2019 було надано дозвіл на проведення обшуку за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення документації, яка належить ТОВ «Сіторс», ТОВ «Фруккола», ТОВ «Фемеліфрукт», ТОВ «Торрінт», ТОВ «Екзотік фрукт», ТОВ «Мегара ЮА», ТОВ «Дельфа-Фрукт».

Як зазначає в клопотанні адвокат, під час проведення обшуків за вказаними адресами, слідчими не було знайдено тих речей і документів, з метою відшукання яких судом надавався дозвіл на обшук. Однак, слідчими було вилучено майно третіх осіб (комп`ютерна техніка, печатки, штампи та документи), дозвіл на вилучення яких ухвалою слідчого судді від 26.11.2019 не надавався та яке не має жодного відношення до предмету розслідування.

Зокрема, слідчими СУ ФР ОВПП ДФС було вилучено документацію та майно, власником (володільцем) якого є ОСОБА_4 , а саме: автобіографію ОСОБА_4 на 1 арк.; медичну книжку ОСОБА_4 ; ноутбук ASUS Кеу: 6КВ9D-FTRCX-Т21RD-D22D7-9МJ89; ноутбук Dell s: В10YТР1.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року у справі № 761/47640/19 було задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_5 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва досудових розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на речі, предмети та документи, які були вилучені під час проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва за адресою:

- м. Київ, вул. Ризька 73/г, кв. 3, зокрема, на автобіографію ОСОБА_4 на 1 арк.; медичну книжку ОСОБА_4 ; ноутбук ASUS Кеу: 6КВ9D-FTRCX-Т21RD-D22D7-9МJ89; ноутбук Dell s: В10YТР1.

Вказана ухвала була оскаржена власниками майна до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.01.2020 ухвалу слідчого судді від 18.12.2019 про арешт майна залишено без змін.

В подальшому, постановою старшого слідчого з ОВС 5-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_7 від 01.09.2020 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000106 від 17.12.2018 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Як зазначає заявник, на день звернення до суду зазначений вище арешт майна не скасовано, кримінальне провадження закрито, а слідчий і прокурор за межами досудового розслідування не наділені повноваженнями щодо скасування зазначеного арешту.

У зв`язку з вищезазначеним адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2019 у справі № 761/47640/19 (провадження №1-кс/761/32093/2019) у рамках кримінального провадження № 0000106, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, на автобіографію ОСОБА_4 на 1 арк., медичну книжку ОСОБА_4 , ноутбук ASUS Кеу: 6КВ9D-FTRCX-Т21RD-D22D7-9МJ89 та ноутбук Dell s: В10YТР1., власником (володільцем) яких є ОСОБА_4 .

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив, що клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Представник органу досудового розслідування також в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду слідчому судді не повідомив.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, додані до неї матеріали, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби знаходилися матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000106 від 17.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.11.2019 було надано дозвіл на проведення обшуку за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року у справі № 761/47640/19 накладено арешт на речі, предмети та документи, які були вилучені під час проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва за адресою:

- м. Київ, вул. Ризька 73/г, кв. 3, зокрема, на автобіографію ОСОБА_4 на 1 арк.; медичну книжку ОСОБА_4 ; ноутбук ASUS Кеу: 6КВ9D-FTRCX-Т21RD-D22D7-9МJ89; ноутбук Dell s: В10YТР1.

01.09.2021 кримінальне провадження №0000106 від 17.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, закрито на підставі ст.284 КПК України, що підтверджується супровідним листом прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 29.09.2021 та долученою до нього постановою про закриття кримінального провадження від.01.09.2021.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації ( ч. 3 ст.174 КПК України).

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Як вбачається зі змісту постанови про закриття кримінального провадження №0000106, слідчим не вирішувалося питання про скасування арешту накладеного на автобіографію ОСОБА_4 на 1 арк., медичну книжку ОСОБА_4 , ноутбук ASUS Кеу: 6КВ9D-FTRCX-Т21RD-D22D7-9МJ89 та ноутбук Dell s: В10YТР1, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що існує правова підстава для скасування арешту майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2019 у справі № 761/47640/19 (провадження №1-кс/761/32093/2019) у рамках кримінального провадження № 0000106, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, на автобіографію ОСОБА_4 на 1 арк., медичну книжку ОСОБА_4 , ноутбук ASUS Кеу: 6КВ9D-FTRCX-Т21RD-D22D7-9МJ89 та ноутбук Dell s: В10YТР1., власником (володільцем) яких є ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1