22.11.2021
Справа № 642/5410/21
Провадження № 1-кс/642/4446/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про відсторонення від посади ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,
встановив:
До слідчого судді надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 про відсторонення від посади ОСОБА_4 , вказуючи, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000361 від 02.08.2021, за підозрою ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює Харківська обласна прокуратура.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 03.03.2021 № 150 о/с капітана поліції ОСОБА_4 переміщено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № З Харківського районного управління поліції № З ГУНП в Харківській області.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 6 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Статтею 8 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно із п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Частиною 1 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи зазначену посаду, має статус службової особи, оскільки постійно здійснює функції представника влади - працівника правоохоронного органу.
Проте, ОСОБА_4 , у порушення вищевказаних вимог закону, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою підвищення особистих показників праці, діючи умисно та протиправно, зі злочинним умислом, направленим на складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, для подальшого їх використання у службових цілях, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, у квітні 2021 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, обіймаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № З ГУНП в Харківській області, маючи спеціальне звання капітана поліції, здійснюючи оперативне супроводження кримінального провадження №0000077 від 16.08.2021, з метою отримання слідчим, що здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у Дергачівському районному суді Харківської області ухвали про надання дозволу на проведення обшуку та подальшого проведення обшуку у громадянина ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив скласти завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: протокол допиту свідка.
При цьому ОСОБА_4 розумів, що складений ним завідомо неправдивий офіційний документ - протокол допиту свідка, має юридично значущий характер, підтверджені цим протоколом факти та події здатні спричинити спотворені наслідки правового характеру у вигляді можливості звернення до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, подальшого його задоволення та отримання відповідної ухвали суду.
При цьому ОСОБА_4 складено протокол допиту у якості свідка ОСОБА_9 , який раніше неодноразово засуджений та веде антисоціальний спосіб життя і з яким він знайомий особисто, так як у 2020 році затримував ОСОБА_9 за вчинення крадіжки.
В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою у групі з невстановленою особою, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, виконуючи доручення слідчого № 149 від 14.04.2021 та у відповідності до ст. 40, ч. 2 ст. 41 КПК України, користуючись повноваженнями слідчого, достовірно знаючи порядок проведення допиту свідка та оформлення відповідного протоколу, 14.04.2021 склав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що внесені ним особисто до вказаного документу відомості не відповідають дійсності.
При цьому невстановлена особа, діючи за вказівкою ОСОБА_4 , виконала підписи та рукописний текст від імені ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 , діючи без згоди та відома останнього, заповнив бланк протоколу допиту свідка ОСОБА_10 та власноручно підписав його.
Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № СЕ- 19/121 -21/18075-ПЧ, вбачається, що підписи від імені ОСОБА_9 у протоколі допиту свідка від 14.04.2021, виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою. Рукописний запис «Протокол с моих слов записан верно» у протоколі допиту свідка від 14.04.2021, виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_4 у рядку «Допитав:» протоколу допиту свідка від 14.04.2021, виконаний ОСОБА_4 . Рукописні записи у рядку «По суті поставлених запитань повідомляю:» протоколу допиту свідка від 14.04.2021, виконані ОСОБА_4 .
Надалі ОСОБА_4 , на виконання доручення, передав вказаний протокол допиту свідка слідчому, який не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 , використав вказаний протокол допиту, як додаток до матеріалів, якими обґрунтував необхідність проведення обшуку у громадянина ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 та отримав ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області, якою було надано дозвіл на проведення обшуку за вказаною адресою.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме - складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що вчинене за попередньою змовою групою осіб.
17.11.2021 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України тобто в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: показами свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що підписи від його імені у його протоколі допиту по кримінальному провадженню № 0000077 - виконані не ним, свідчення викладені у вказаному протоколі не відповідають дійсності; показами свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду речового доказу - бланку протоколу допиту свідка ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження № 0000077; висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/18075- ПЧ, з якої вбачається, що підписи від імені ОСОБА_9 у протоколі допиту свідка від 14.04.2021, виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою. Рукописний запис «Протокол с моих слов записан верно» у протоколі допиту свідка від 14.04.2021, виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_4 у рядку «Допитав:» протоколу допиту свідка від 14.04.2021, виконаний ОСОБА_4 . Рукописні записи у рядку «По суті поставлених запитань повідомляю:» протоколу допиту свідка від 14.04.2021, виконані ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину при виконанні ним безпосередніх службових обов`язків - оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, тобто перебування на займаній ним посаді і сприяло вчиненню кримінального правопорушення.
Слід зазначити, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України, за яким повідомлено ОСОБА_4 про підозру віднесено до злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.
ОСОБА_4 з метою перешкоджання кримінальному провадженню, а також з метою уникнення відповідальності може негативно вплинути повному, всебічному та непопередженому дослідженню обставин кримінального провадження, оскільки займаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, він може використовувати свої зв`язки серед співробітників Головного управління Національної поліції в Харківській області, в тому числі має можливість власним авторитетом незаконно впливати на свідків та/або інших учасників кримінального провадження, з метою схилити їх до зміни показів, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України судом сприймаються лише покази, надані безпосередньо суду.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, погодженому з прокурором.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, те що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді, може незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, слідчий звернувся з даним клопотанням.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.
Адвокат заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, вказуючи що підозрюваний ОСОБА_4 ніяк не може вплинути на свідків, з часу їх допиту минуло багато часу і він жодним чином за цей час не намагався вийти з ними на контакт для впливу на них, крім того, йому необхідно забезпечувати сім`ю, враховуючи, що на його утриманні знаходиться малолітня донька ОСОБА_11 , 2014 р.н., що стане неможливим у разі відсторонення від посади останнього. Надала позитивно характеризуючи підозрюваного документи (службова характеристика, грамоти, подяки, докази нагородження нагрудним знаком, довідку про персональні результати службової діяльності), які просила врахувати під час винесення судового рішення.
Підозрюваний ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.
Відповідно до положень ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.
Відповідно до ч.2 ст.157 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини; 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
Згідно ч.1 ст.157 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного або обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, з метою запобігання вищевказаним ризикам, передбачає доведення в сукупності фактів, які свідчать про існування таких ризиків та наявності у підозрюваного можливості здійснення протиправних дій шляхом використання займаної посади.
При прийняті рішення про відсторонення підозрюваної особи від займаної посади судом повинні належним чином досліджуватись мотиви, наведені в клопотанні, правова підстава, а також оцінюватись ефективність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження поряд із наслідками такого застосування для інших осіб.
Однак, як вбачається, клопотання слідчого про відсторонення від посади наведених вимог закону не дотримано.
Доводи слідчого та прокурора про наявність існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, в більшій мірі ґрунтується на припущеннях, що не відповідає вимогам закону.
Будь-яких доказів на користь існування зазначеного ризику стороною обвинувачення не надано. На даний час свідки допитані і вони попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.
Таким чином, наведені обставини дають змогу дійти висновку, що ані слідчим в клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не доведена наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для запобігання протиправній поведінці підозрюваного, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 132,154,155,156,157КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про відсторонення від посади ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя