Справа № 274/4165/21
Провадження №1-кп/0274/635/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2021 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Козятин Вінницької області, освіта середньо-технічна, непрацюючого, розлученого, незареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна, ОСОБА_4 , через кватирку у вікні проник в середину приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон «HUAWEI DRA L21», у корпусі чорного кольору, вартістю 1411,67 грн.
Вказані умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України з кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненнням у житло.
Крім того, 25.04.2021, близько 22.00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домогосподарства, що за адресою : АДРЕСА_3 , в цей час на місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , за допомогою невстановленого слідством предмету, зірвав навісний замок з вхідних дверей та проник в середину господарського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав два алюмінієві котли вагою 17,5 кг кожен, загальною вартістю 700 грн.
Після цього, останній з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та вподальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
Вказані умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України з кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненнням у сховище.
Також, 16.05.2021 близько 22.00 год, ОСОБА_4 проник на територію домогосподарства, що за адресою : АДРЕСА_4 . Перебуваючи в цей час на місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , за допомогою викрутки зірвав навісний замок з вхідних дверей та проник в середину будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав 6 подушок з гусячого пір`я розміром 70х70 см, вартістю -300 грн за 1 шт., загальною вартістю - 1800 грн, та одну перину з гусячого пір`я розміром 120х200 см, вартістю - 900 грн. Чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму - 2700 грн.
Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та вподальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Вказані умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України з кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненнням у житло.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю і підтвердив, що дійсно при зазначених в обвинувальних актах обставинах викрав майно, що належить потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв, що більше такого вчиняти не буде.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , проводити без їх участі. Претензій до обвинуваченого не мають.
Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються.
Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх особливості та обставини вчинення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований слюсарем ВП «Локомотивне депо Козятин», має на утриманні неповнолітню дитину, потерпілі не наполягають на суворості призначеного покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому, обирає йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертизи.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, ст. ст. 75, 76 КК України, суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши випробувальний термін 2 (два) роки.
У відповідності з ст.76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 коп за проведення судової товарознавчої експертизи.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної сккарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1