Провадження № 1-кп/761/1270/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року, Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004837 від 15.06.2020 року), -

В С Т А Н О В И В :
Кримінальне провадження, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, знаходиться на розгляді Шевченківського районного суду м.Києва з липня 2020 року.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. На думку прокурора є достатні підстави для продовження застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою. Крім того, прокурор вказав, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт. Так, сторона захисту зазначила, що обвинувачений вже тривалий час утримється під вартою, також зазначив, що ризики наведені прокурором в черговий раз нічим підтверджені не були час проведення судового розгляду затягується з причин неявки потерпілого та свідків місце проживання яких визначити неможливо.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Суд, заслухавши клопотання прокурора та захисника, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16 червня 2020 року в межах вказаного кримінального провадження було обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, строком дії до 13 серпня 2020 року включно, із визначенням суми застави, надалі строк дії запобіжного заходу обвинуваченому продовжувався за ухвалами суду останній раз 21.12.2021 року до 18.02.2022 включно, з визначенням розміру застави.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В судовому засіданні прокурор мотивував своє клопотання про продовження строків тримання під вартою тим, що є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, який є тяжким кримінальним злочином, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений можє здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, прокурор зазначив у клопотаннях, що у разі обрання обвинуваченим запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою можуть переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому вважав, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належним чином виконання обов`язків обвинуваченими.
Судом встановлено, що матеріали кримінального провадження на розгляді суду знаходяться з 02.07.2020 року. Станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у провадженні триває стадія допиту потерпілого та свідків. На неодноразові виклики суду та застосування стягнень потерпілий не реагує в судове засідання не з`являється. Крім того прокурором не забезпечується явка свідків для допиту у кримінальному провадженні у зв`язку з чим судові засідання неодноразово були перенесенні.
Враховуючи викладене, суд знаходить доводи сторони захисту з приводу тривалого перебування обвинуваченого під вартою такими, що заслуговують на увагу.
В судовому засіданні, прокурором не було надано суду жодних доказів, які б вказували на те, що до обвинуваченого неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який забороняє обвинуваченому залишати житло цілодобово з використанням електронних засобів контролю. Крім того, прокурором, в судовому засіданні, не було доведено наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо перешкоджання обвинуваченими кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час усі письмові докази були досліджені судом, під час судового розгляду залишилось лише допитати потерпілих та свідків.
При цьому, за весь час перебування обвинуваченого під вартою, до суду не надходило жодних повідомлень від учасників кримінального провадження про спроби здійснення будь-якого впливу або тиску на потерпілих, свідків зі сторони обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу судового розгляду навіть обгрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При заміні запобіжного заходу та обрання його виду судом враховується, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчинені нового умисного тяжкого злочину.
Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м,який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 ст. 194 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час наявні ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені перебуваючи на волі можуть переховуватись від суду, з метою уникнення покарання за скоєне у разі доведеності їх вини, незаконно впливати на покази свідків, потерпілих, які ще не допитувались у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, враховуючи, що прокурором у судовому засіданні не було доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим для запобігання зазначених ним ризиків, колегія суддів дійшла висновку про можливість застосувати до обвинувачених більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю.
Таким чином, суд, вислухавши думки учасників розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, приймаючи до уваги тривалий термін перебування обвинуваченого під вартою, з огляду на те, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого залишилися у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, із покладанням на них обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 194-203, 205, 206, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_2 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Змінити запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту , строком на 60 (шістдесят) днів за адресою: АДРЕСА_1 .
Звільнити з під варти ОСОБА_4 , в залі суду, негайно.
Крім того, покласти на обвинуваченого такі обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме :
- прибувати за кожною вимогою до суду у кримінальному провадженні.
- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу на це суду або прокурора;
- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду;
- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;
Строк дії ухвали про застосування домашнього арешту та покладення обов`язків щодо ОСОБА_4 визначити терміном на 60 днів, до 07.04.2022 року.
Копію вказаної ухвали направити прокурору та відділу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 для виконання та контролю.
Зобов`язати працівників відділу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 поставити обвинуваченого на облік і повідомити про це суд.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1