Справа №363/4281/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/472/2022 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
із участю

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями, прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року, в частині повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному 22 травня 2020 року до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000676, по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що в обвинувальному акті відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а ті обставини, які викладені не узгоджуються між собою і мають суперечності одна одній. Також в даному обвинувальному акті пред`явлене обвинувачення не було сформульовано належним чином, оскільки воно не містить чітко викладених обставин вчинення обвинуваченими злочинів, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним, громіздким за викладенням, не зрозумілим та сумбурним, важким для сприйняття.

Суд першої інстанції зазначив, що з вказаного обвинувального акту вбачається, що при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулюванні обвинувачення, було допущено протиріччя, а саме: спочатку зазначено, що у обвинувачених, спільно з особою, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, без попередньої змови виник умисел на вчинення хуліганства із спричиненням тілесних ушкоджень раніше їм незнайомим чоловікам, а потім зазначається, що, наносячи удари потерпілим, вони діяли узгоджено, реалізуючи єдиний спільний умисел. При цьому не зазначено коли і за яких обставин, у який спосіб вони узгодили між собою такі дії і коли у них виник такий умисел. Також вказано, що реалізуючи свій єдиний спільним умисел, ОСОБА_11 наносив удари потерпілому ОСОБА_14 , а ОСОБА_12 ОСОБА_15 . В той же час, не зазначається кому і які удари наносив ОСОБА_13 , що саме він робив, вчиняючи хуліганські дії.

Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, у якій, з урахуванням доповнень, вона просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що оскаржуване рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Крім того, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

При складанні та затвердженні обвинувального акту у даному кримінальному провадженні прокурором дотримано вимог закону щодо викладу в ньому, як фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, так і правової кваліфікації, а також формулювання обвинувачення.

Прокурор звертає увагу, що ознаки злочину вчиненого групою осіб це участь кількох осіб (два або більше); відсутність попередньої змови. В даному випадку, під час досудового розслідування встановлено, що в обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та (особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) які помітили, що у неповнолітнього з якими вони перебували в одній компанії, розпочався конфлікт з раніше не знайомими їм чоловіками, виник злочинний умисел спрямований на вчинення хуліганства групою осіб, без попередньої змови між собою. При цьому всі виконавці такі дії попередньо між собою не узгоджували, а їх подальші спільні дії, при яких вони явно усвідомлювали, що вчиняють хуліганство групою осіб, свідчать про те, що останні діяли з єдиним спільним умислом в групі та досягли між собою спільної згоди вже в процесі вчинення кримінального правопорушення, що і випливає як з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, так і з формулювання обвинувачення, викладених в обвинувальному акті.

Також, суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про те, що в обвинувальному акті не зазначено, що саме робив ОСОБА_13 , оскільки в ньому чітко зазначено, що він 22 травня 2020 року близько 03 год. 26 хв. діючи узгоджено з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , та особою матеріали якого також виділено в окреме провадження, без попередньої змови групою осіб, керуючись єдиним, спільним прямим умислом, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, а саме поблизу будинку АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок, принижуючи честь і гідність ОСОБА_15 та ОСОБА_14 розпочав бійку з останнім, намагаючись хаотично наносити удари руками та ногами в область обличчя та тіла ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . Також, ОСОБА_13 дістав під час вчинення хуліганських дій, як зазначено в обвинувальному акті, дістав із сумки потерпілого мисливську нарізну вогнепальну зброю та здійснив постріл в бік ОСОБА_15 чим спричинив останньому наскрізне вогнепальне поранення лівого стегна, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Висування обвинувачення є виключно компетенцією прокурора і не може покладатися на суд, у зв`язки з чим суд, при постановлені оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, як некоректного, вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку представників потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які вважали оскаржувану ухвалу незаконною та просили задовольнити апеляційну скаргу, позицію захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п.1 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Як вбачається з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції вказував на його невідповідність вимогам ст.291 КПК України, проте із такими висновками погодитись не можна, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Так, зміст формулювання обвинувачення та правова кваліфікація, як складові частини обвинувального акта, лише підлягатимуть доведенню під час судового розгляду і в аспекті ст.338 КПК України, не завжди можуть бути остаточними на момент його надходження до суду. Прокурор, під час судового розгляду може змінити як правову кваліфікацію, так і обсяг обвинувачення.

Із обвинувального акту стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наявність такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину групою осіб, передбаченої ч.2 ст.296 КК України, підлягає перевірці виключно під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про те, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично вдався до оцінки сформульованого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачення, що є предметом судового розгляду.
В свою чергу положення ч.3 ст.337 КПК України також передбачають можливість суду вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни правовою кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, на думку колегії суддів, в ухвалі суду не наведені такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню даного кримінального провадження до судового розгляду.

Отже, висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими, а тому правові підстави для його повернення прокуророві відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у суду першої інстанції були відсутні.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу, з доповненнями, прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2021 року, в частині повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному 22 травня 2020 року до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000676, по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції.

Головуючий :

Судді :