Справа № 471/724/21
Провадження №1-кс/471/63/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ "14" вересня 2021 р.

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженню № 0000039, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області, погоджене з прокурором Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури, по кримінальному провадженню №0000039, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, про арешт майна.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що на території Єланецької селищної ради Вознесенського району, Миколаївської області (земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0512 біля с. Возсіятське) розташовані виробничі потужності асфальтобетонного заводу, який належить ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» (код ЄРДПОУ 33658865, Одеська обл., м. Одеса, вул. Генуезька, буд. 1 «А»).

Оглядом сайту ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» встановлено, що у вкладці виробничі бази міститься інформація про те, що на території Миколаївської області, ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» розташовані Асфальтний завод ДС-1 683 селі Возсіятське, Бетонний завод LIEBHERR Type Betomix 3 в місті Миколаїв та Грунтозмішувальна установка COLDFLAT в селі Капустине.

Відповідно до висновку оцінки впливу на довкілля №21/01-1/1 від 04.12.2020 (далі Висновок) та наданих екологічною інспекцією копій документів, діяльність асфальтного заводу в с. Возсіятське могла бути розпочата з дотриманням вимог чинного законодавства не раніше 27.01.2021.

Відповідно до вищевказаного Висновку загальний обсяг утворення відходів на підприємстві становить 179,322 Іт/рік, без врахування таких відходів як відсів піску та щебеню, оскільки вони використовуються повторно в технологічному процесі.

Поряд з цим, оглядом земельної ділянки та розташованій на ній водоймі які розташована на північний схід на відстані 100 м. від заводу встановлено, що в водойму та на її берег здійснюється скидання відсіву щебеню. Крім цього, по північному берегу маються сліди видобування глини (углублення).

Також відповідно до Висновку передбачалося водопостачання майданчика привізною водою - питні і санітарно-гігієничні потреби працівників в об`ємі 53,1 mj в рік та виробничі потреби в об`ємі 1800,0 м в рік.

Поряд з цим встановлено, що забезпечення водопостачання майданчика здійснюється з свердловини, яка облаштована на території заводу.

06.08.2021 року комісією в складі: першого заступника селищного голови ОСОБА_4 , начальника відділу земельних ресурсів та агропромислового комплексу ОСОБА_5 , старост сіл Возсіятське і Ковалівка ОСОБА_6 обстежено територію на якій знаходиться промислова база ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» поблизу с. Возсіятське та встановлено факт скидання відходів спеціалізованою технікою підприємства до водойми.

В ході огляду місця події - земельної ділянки та водойми, яка розташовані біля с. Возсіятське Вознесенського району Миколаївської області на північний схід на відстані 100м. від асфальтного заводу встановлено факт скидання відходів у вигляді сірого піску (відсіву щебеню) у вказану водойму (ставок) та на західній берег вказаної водойми.

Поряд з цим, в ході обшуку території заводу ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» проведеного 08.09.2021 на підставі ухвали слідчого судді Братського районного суду: в приміщення вагової виявлено зошити з записами відвантаження асфальтної суміші в період з 17.07.2020 по 10.12.2020, які вилучено та поміщено до спецпакету № ЕХР0336427; у приміщенні вагової виявлено комп`ютер за допомогою якого здійснюється керування ваговою та зважування відвантаженого асфальту, щебеню, відсів піску та щебеню. За результатами обшуку з вказаного комп`ютера вилучено жорсткий диск SSD Solid State Drave ex 100 120GB, який поміщено до спецпакету №ЕХР0266126; в приміщенні керування заводом, виявлено та оглянуто блок керування (комп`ютер) за допомогою якого здійснюється керування заводом. На вказаному комп`ютері встановлено спеціальне програмне забезпечення, яке в числі іншого надає можливість перегляду та створення звітів про діяльність заводу, в тому числі за 2020 рік. Вказаний блок керування вилучено та поміщено до спец пакету №ЕХР0418275. Також у вказаному приміщенні виявлено робочий зошит та звіти за 2020-2021 роки, які вилучено до спец пакету ЕХР0333160.

Вищевикладене вказує на те, що ТОВ «РОСТДОРСТРОИ» протягом 2020 року за відсутності дозвільних документів здійснювало експлуатацію асфальтного заводу в с. Возсіятське в процесі експлуатації якого здійснювалися викиди в атмосферне повітря та скидання відходів у вигляді сірого піску (відсіву щебеню) у водойму (ставок) та на західній берег вказаної водойми розташовані поруч з заводом. В 2021 році підприємство продовжує скидання таких відходів у вигляді сірого піску (відсіву щебеню) у водойму (ставок) та на західній берег вказаної водойми розташовані поруч з заводом.

Вищевказані зошити, звіти, жорсткий диск та блок керування, на думку слідчого, мають значення речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості - про початок діяльності заводу та виробництво асфальту, про кількість виробленого асфальту та час його виробництва, кількість утворених та скинутих відходів у вигляді відсів щебеню, кількість утворених та викинутих в атмосферне повітря викидів і т. інш, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі шляхом їх дослідження спеціалістами та експертами під час проведення експертиз.

Враховуючи щодо вказаних речей існує сукупність підстав вважати, що вищевказані зошити, звіти, жорсткий диск та блок керування є речовими доказами слідчий просить суд накласти арешт на вилучене в ході обшуку майно.

Під час судового засідання прокурор підтримав клопотання та вважав, що є підстави для його задоволення.

Володілець майна, представник ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з огляду на це, слідчим суддею було прийнято рішення про розгляд клопотання за його відсутності.

Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, як то витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події, протоколи допиту свідків, постанови про визнання речовими доказами, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

В провадженні СВ відділення поліції № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000039 від 10.08.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

02.09.2021 слідчий звернувся до суду із клопотанням про проведення обшуку у кримінальному провадженні, а саме обшуку асфальтобетонного заводу, господарських приміщень побутових будівель, споруд, саморобних (самозастройних) сховищ, складів та інших приміщень належних ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» (код ЄРДПОУ 33658865, Одеська обл., м. Одеса, вул. ' Генуезька, буд. 1 «А»),розташованих поблизу с. Возсіятське Вознесенського району Миколаївської області на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0512, а також зазначеної ділянки, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлення посадових осіб та працівників ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, з метою відібрання зразків для проведення екологічної експертизи, виявлення та вилучення документів та речових доказів, які стосуються функціонування асфальтобетонного заводу, в тому числі бухгалтерських та інших документів, які нададуть можливість вирахувати спричинені діяльністю ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» шкоди довкіллю, дотримання (порушення) ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» положень законодавства про захист довкілля, документів щодо кількості переробленої сировини та кількості утворених в процесі її переробки відходів та об`єму здійснених викидів в атмосферне повітря і скинутих до природної водойми відходів.

Ухвалою слідчого судді від 02.09.2021 року клопотання було задоволено частково та надано дозвіл на проведення обшуку асфальтобетонного заводу з метою виявлення та відібрання зразків сировини для проведення екологічного експертизи з метою встановлення шкоди довкіллю.

08 вересня 2021 року слідчим було проведено обшук вказаної території та в ході обшуку виявлено та вилучено: жорсткий диск SSD Solid State Drave ex 100 120GB, який поміщено до спецпакету №ЕХР0266126; робочі зошити, які поміщені до спецпакету №ЕХР0336427; робочий зошит та звіти про роботу за 2020-2021 рік, які поміщені до спецпакету №ЕХР0333160; блок керування IPS-6806S w/o ВР With 150W P/S Rev В RoHS SPEC No IPS-6806SB-15ZBE Rev A7 MO KV3B5082BA, який поміщений до спецпакету № ЕХР0418275.

Постановою слідчого від 08.09.2021 року вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення.

Без судового рішення можливе обмеження права власності тільки шляхом застосування процедури тимчасового вилучення майна, яка визначена ст.ст.167-169 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Речовим доказом в розумінні ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно, при вирішенні питання про накладення арешту на майно підлягають врахуванню правові підстави для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, приймаючи до уваги також загальні засади кримінального провадження, п.2 ч.3 ст.132 КПК України стосовно недопущення застосування заходів забезпечення кримінального провадження у разі не доведення, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучене майно.

Тимчасове вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі відмови в задоволенні клопотання про арешт цього майна (ст.169 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку, слідчому було фактично відмовлено у вилученні вказаного майна, однак, всупереч судовому рішенню слідчим майно було вилучене та позбавлено власника майна його право користування вказаним майном.

Також, з протоколу обшуку від 08.09.2021 року не вбачається відібрання зразків для проведення екологічної експертизи, як то було зазначено в ухвалі суду та про що у своєму клопотання про проведення обшуку просив слідчий.

Відповідно до вимог ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Однак, як свідчать долучені до клопотання матеріали провадження, слідчий у своєму клопотанні належним чином не обґрунтував доцільність арешту вказаного майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає відсутніми підстави для накладення арешту на вказане майно, оскільки відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

При цьому, враховуючи, що вказане майно визнано слідчим речовим доказом, дане майно може бути передано власнику для відповідального зберігання на підставі ч.1, п.1 ч.6 ст.100 КПК України..

Прийняття такого рішення не обмежить можливості для слідчого проводити необхідні слідчі дії з цим майном у разі виникнення такої потреби.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 170-174 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000039, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України - відмовити.

Вилучене майно повернути законному володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,