ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3424/21 Справа № 205/7758/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше судимого, останній раз
- 17.01.2017 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2021 року відмовлено засудженому ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки своєю поведінкою він не довів своє виправлення.

В апеляції:
- засуджений просить замінити йому невідбуту частину покарання умовно-достроковим звільненням.
В обґрунтовування зазначає, що за час перебування в установі має позитивні характеристики, працевлаштований, довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці. За час перебування були стягнення, які погашені за строком, передбаченим законодавством.
Вказує, що у нього на утриманні є неповнолітні діти, є постійне місце проживання, є місце, де він зможе працевлаштуватися, чому є підтвердження в матеріалах його особової справи.

Заслухавши засудженого, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці
За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_5 , його поведінку та відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що засуджений не довів своє виправлення в повній мірі.
Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, який набрав законної сили. Початок строку відбування покарання 19.04.2017 року, кінець строку - 19.05.2022 року. Станом на 08.10.2021 року засуджений відбув 3/4 строку покарання.
Під час утримання в Державній установі Дніпровська УВП (№ 4) характеризувався задовільно, режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочення до нього не застосовувались.
До Державної установи Дніпровська виправна колонія (№ 89) прибув 10.05.2017 року та на даний час працевлаштований в господарчій обслузі установи. Поставлений обсяг робіт виконує, за що має 2 заохочення правами начальника установи. На заходи виховного характеру реагує не завжди своєчасно, порушення вимог ПВР УВП допускає.
Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що за час відбування покарання ОСОБА_5 має 6 дисциплінарних стягнень, які погашені у встановленому законом порядку та 2 заохочення, які не носять системного характеру.
Сама по собі характеристика засудженого, яка ґрунтується на тому, що він на виконує роботи з благоустрою установи, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженим свого виправлення з огляду на наявність дисциплінарних стягнень, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання та у сукупності між собою.
Дотримання засудженим порядку та умов відбування покарання в установі є його обов`язком та окремо дана обставина не може слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.
За наведених обставин, виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року, оскільки засуджений на даний час не досить переконливо довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а посередня характеристика ОСОБА_5 не може бути оцінена судом як його готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а тому він має стати на шлях виправлення та потребує нагляду в умовах відбування покарання.
Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4