Справа № 305/2032/18
Номер провадження 1-кп/305/60/22
У Х В А Л А

18.01.2022 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рахівського районного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене 10.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 надав суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, в якому обгрунтовано обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останнім загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років. Обвинувачені вже тривалий час ухиляються від явки до суду, а отже є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переховуються від суду. Обвинувачені постійного місця роботи та утриманців не мають. Вважає, що застосування менш суворого виду запобіжного заходу не буде дієвим, оскільки не забезпечить їх належну процесуальну поведінку. Одночасно прокурор надав суду клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою їх приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав наведених у клопотанні, просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим строком на два місяці.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просять не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Захисник вказав, що дійсно обвинувачені порушили свій обов"язок явки до суду для розгляду справи, однак застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою вважає занадто суворим. Крім того, 28 грудня 2021 року він з обвинуваченими був присутній в Рахівському районному суді. Обвинувачені свої неявки до суду спростували тим, що не кожного разу їх було повідомлено про розгляд справи та в подальшому зобов"язалися більш відповідально ставитися до своїх обов"язків з"являтися до суду. Просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати більш м"який вид запобіжного заходу, особисте зобов"язання.

Заслухавши учасників справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом ст. 176 КПК України, запобіжні заходи - це заходи кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються (обвинувачуються) у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена в частині першій цієї статті.

Згідно зі ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.187 КПК України слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , неодноразово в судові засідання не з"являлися, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Останній раз в судовому засіданні були присутні 24.02.2021. З цього часу в жодні судові засідання не з"являлися.

Ухвала суду від 29.10.2021 про привід обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органами поліції виконана не була.

Відповідно до положень ч.3 ст. 187 КПК України у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають своєчасному прибуттю підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Прокурор ОСОБА_3 надав суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, в якому обгрунтовано обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останнім загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років. Обвинувачені вже тривалий час ухиляються від явки до суду, а отже є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переховуються від суду. Обвинувачені постійного місця роботи та утриманців не мають. Вважає, що застосування менш суворого виду запобіжного заходу не буде дієвим. Одночасно прокурор надав суду клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою їх приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 13.12.2021 надано дозвіл на затримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою їх приводу для участі в розгляді клопотання про обрання щодо них запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак такі добровільно з"явилися до суду, про що в силу п. 2-1 ч.3 ст.190 КПК України було повідомлено прокурора.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають постійне місце проживання, раніше не судимі та до кримінальної відповідальності не притягувалися. Злочин вчинений ними є нетяжким.

При цьому, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів, повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.

Проте, у клопотанні прокурором не доведено того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні. При цьому єдиним обґрунтуванням неможливості застосування до підозрюваних більш м`якого запобіжного заходу сторона обвинувачення вказує тяжкість вчиненого злочину, відсутність у обвинувачених міцних соціальних зв"язків, можливість впливу на свідків, відтак зміна ними наданих свідчень.

В той же час, як встановлено в ході розгляду клопотання обвинувачені мають постійне місце проживання. Обвинувачений ОСОБА_5 - сім`ю, в тому числі неповнолітню дитину на утриманні, що свідчить про наявність стримуючих чинників, які здатні зменшити вказані стороною обвинувачення ризики.

Разом з цим, у відповідності до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м"які запобіжні заходи можуть не забезпечити їх належної поведінки та виконання процесуальних обов"язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

За таких обставин, враховуючи, що прокурором в суді не доведено, того , що застосування більш м"яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання ризиків зазначених у клопотанні, суд вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більш м"який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який не є виключним за своєю суворістю, проте який за своїм характером забезпечить дотримання обвинуваченими процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, а також зможе забезпечити запобігання можливим ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор в заявленому клопотанні.

Керуючись ст.ст. 176, 181,193, 194, 196, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 60 діб, починаючи з 18 січня 2022 року до 18 березня 2022 року.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 18 березня 2022 року.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступні обов"язки:

- прибувати до суду за викликом (судовою повісткою або SMS-повідомлення на вказаний обвинуваченими номер мобільного телефону);

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 та АДРЕСА_2 - ОСОБА_5 , без дозволу суду в період часу з 20:00 годин до 08:00 годин;

- не відлучатися за межі Тячівського району, Закарпатської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до Тячівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свої паспорти для виїзду за межі України.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - Тячівському РВП ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення

Суддя : ОСОБА_1