ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1252/20
Провадження № 1-кп/210/128/22
У Х В А Л А
іменем України
"10" березня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу обвинувачених у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 317 КК України відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000527 від 08.04.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні колегії суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 317 КК України відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000527 від 08.04.2019 року.

10.03.2022 року утворити колегію суддів для проведення судового засідання не видалось можливим через перебування судді ОСОБА_9 у нарадчій кімнаті та невідкладності вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. на усій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин, дія якого продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 до 31 липня 2020 р., та Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 до 31 серпня 2020 року.

Отже, оскільки на території України встановлено карантин, суддя ОСОБА_9 знаходиться у нарадчій кімнаті, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинувачених неможливо розглянути питання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинувачених під вартою головуючим по справі одноособово.

Обвинувачені, захисники, прокурор, кожен окремо, не заперечували щодо проведення судового засідання головуючим суддею одноособово з метою вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених.

В судовому засіданні, призначеному на 10.03.2022 року, під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу, прокурор вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 60 діб, оскільки ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують на даний час.

Обвинувачені та захисники, кожен окремо, в судовому засіданні заперечували необхідність продовжувати строк дії запобіжного заходу, вважали за можливе змінити останній на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 має проблеми зі здоров`ям, має на утриманні непрацездатну матір, та сина, котрий має статус інваліда дитинства.

Крім того, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожен окремо, зазначили, що мають бажання вступити до лав збройних сил з метою оборони України у зв`язку із введенням воєнного стану.

Приймаючи до уваги думку сторін процесу з приводу продовження строку тримання обвинувачених під вартою, головуючий колегії суддів дійшов до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Отже, суспільний інтерес у сфері кримінального судочинства полягає в обов`язку суду забезпечити належний захист прав не лише обвинувачених, а також потерпілих, свідків, усталених суспільних відносин через заохочення правомірної поведінки їх учасників та вжиття передбачених законом запобіжних заходів для унеможливлення або ж мінімізації вчинення протиправних діянь.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе за побігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Іліков проти Болгарії» від 26.07.2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінці ризиків переховування.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, які згідно ст.12 ч.4 КК України відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає виключно позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, що збільшує ризик втечі особи обвинуваченого з метою уникнення можливого покарання. Обставинами, які суд враховував при вирішенні даного питання було те, що втеча ОСОБА_5 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому дослідженню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляду; наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, відсутність місця роботи та постійного заробітку, тобто відсутність засобів для існування; ризик незаконного впливу на свідків, обвинувачених, експертів, спеціалістів, тощо з метою уникнення покарання, що може бути призначено за результатами розгляду справи.

Також, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, які згідно ст.12 ч.4 КК України відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає виключно позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, що збільшує ризик втечі особи обвинуваченого з метою уникнення можливого покарання. Обставинами, які суд враховував при вирішенні даного питання було те, що втеча ОСОБА_4 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому дослідженню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляду; крім того ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не має постійного місця роботи, не одружений, не має засобів для існування, що підтверджувало наявність ризику можливої втечі з метою уникнення покарання; ризик незаконного впливу на свідків, обвинувачених, експертів, спеціалістів, тощо.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, яке згідно ст.12 ч.4 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція яких передбачає виключно позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, що збільшує ризик втечі обвинуваченої, що зашкодить суспільному інтересу, котрий полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляду. Обставинами, які суд враховував при вирішенні даного питання було те, що обвинувачена ОСОБА_6 на теперішній час не має місця роботи та постійного заробітку, тобто не має засобів для існування, що підтверджує ризик можливої втечі.

Вирішуючи питання щодо продовження або зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , суд приймає до уваги ризики, що були підставою для застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, станом на 10.03.2022 року усі свідки по кримінальному провадженню допитані, матеріали кримінального провадження частково досліджені, матеріалами справи підтверджується наявність постійного місця мешкання на території міста Кривий Ріг.

Окрім того, згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Суд приймає до уваги, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначили про своє бажання вступили до лав збройних сил з метою оборони країни. При цьому, ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що він має воєнну спеціалізацію, а тому відноситься до першої черги осіб, котрі підлягають призиву на воєнну службу.

Також, суд зважає на ту обставину, що обвинувачена ОСОБА_6 , котра є особою, що раніше не судима, має на утриманні непрацездатну матір, та сина, котрий має статус інваліда дитинства, при цьому в період воєнного стану вказані особи потребують особливого догляду та уваги з боку працездатних осіб.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про заміну запобіжного заходу на більш м`який, судом вивчається можливість застосування відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вищевказані обставини, а також як додаткову обставину введення воєнного стану в країні, що приймається судом до уваги в сукупності з усіма іншими наявними обставинами, позицію прокурора, суд вважає за можливе змінити обвинуваченим, кожному окремо, запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт, зважаючи на тяжкість вчиненого діяння, із застосування обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом згідно ухвали суду, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком дії на 60 днів, тобто до 09.05.2022 року, заборонивши їй залишати житло цілодобово за адресою проживання: АДРЕСА_1 , поклавши на неї наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за наявності), а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну,

Строк дії ухвали до 09.05.2022 року включно.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу в частині застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком дії на 60 днів, тобто до 09.05.2022 року, заборонивши йому залишати житло цілодобово за адресою проживання: АДРЕСА_2 , поклавши на нього наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання: АДРЕСА_2 , цілодобово;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за наявності), а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну,

Строк дії ухвали до 09.05.2022 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком дії на 60 днів, тобто до 09.05.2022 року, заборонивши йому залишати житло цілодобово за адресою проживання: АДРЕСА_3 , поклавши на нього наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання: АДРЕСА_3 , цілодобово;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за наявності), а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну,

Строк дії ухвали до 09.05.2022 року включно.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з-під варти негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 11.03.2022 року о 10-15 годині.

Суддя: ОСОБА_1