Справа №589/4072/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/188/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2021 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 06.09.2011 року Подільським районним судом

м.Києва за ч.2 ст.307 КК України до 5 років

позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 07.05.2019 року Шосткисньким міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА :

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_8 , в якій він просив застосувати до нього ст..69 КК України та пом`якшити йому строк покарання.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на строк два роки,

- за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2019 в виді 1 місяця позбавлення волі, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком суду законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Зараховано до строку покарання строк затримання та перебування під вартою.

Строк відбування покарання визначено рахувати з дня затримання - з 22.10.2020.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1961 грн. 40 коп.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 зазначав, що вину у вчиненому визнав повністю, кається у скоєному, разом з тим потерпілі претензій до нього не мають.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 20 липня 2020 року близько 16:00 години ОСОБА_8 , перебуваючи в торговому залі аптеки «Берегиня» по вул. Чернігівська, буд. 14 в м. Шостка, Сумської області та маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиці вказаного приміщення аптеки викрав глюкометр «Contour plus» вартістю 400 грн., що належить ОСОБА_9 , завдавши останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 21.07.2020 близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_8 , проходячи повз скейт-парк, розташований біля міської сцени по АДРЕСА_2 , побачив на краю сцени мобільний телефон, який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих зі сцени викрав смартфон «Samsung Galaxy J 6 Plus» вартістю 2550 грн., який належить потерпілій ОСОБА_10 ,, чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_8 , 14.09.2020 близько 13:30 год. проходячи повз перший під`їзд буд. АДРЕСА_3 , побачив на сидінні мотоциклу «LIFAN» чоловічу сумку, яку вирішив викрасти,

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих з сидіння мотоциклу викрав чоловічу шкіряну сумку марки «Моltani» вартістю 324 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

01.10.2020 близько 21-13 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в торговому залі магазину «АТБ-Маркет «Продукти- 270» по вул. Свободи, 30 в м. Шостка, Сумської області, та маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиці вказаного магазину викрав чотири плитки шоколаду «Мilkа» 300 г., вартістю по 72,24 грн, кожна, на загальну суму 288,96 грн., що належить ТОВ «АТБ- маркет», завдавши даному товариству матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_8 , у один із днів жовтня 2020 року, проходячи повз буд. АДРЕСА_4 , через паркан побачив у дворі даного домоволодіння різне майно, яке вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, 22.10.2020 ОСОБА_8 , знаходячись у гостях у свого знайомого ОСОБА_12 попросив допомоги перенести вищевказане майно, при цьому повідомив останньому, що воно належить саме йому. Не будучи обізнаним про злочинний намір ОСОБА_8 , ОСОБА_12 погодився допомогти товаришу. Після цього, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи повторно, разом з ОСОБА_12 пішли до буд. АДРЕСА_4 , де через відчинену хвіртку увійшли до двору. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та те, що ОСОБА_13 не усвідомлює його злочинний намір, таємно від оточуючих, ОСОБА_8 з двору зазначеного домоволодіння викрав бетонозмішувач марки «KENTAVR», модель «БМ 200 Е», вартістю 6612 грн., який, скориставшись допомогою ОСОБА_12 , перекотив до сусіднього безхазяйного домоволодіння. Після чого, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_14 , який не був обізнаний про злочинний намір останнього, повернувся до домоволодіння АДРЕСА_4 , де, таємно від ОСОБА_12 , за допомогою палиці зірвав навісний замок з сараю, з якого викотив садову тачку, вартістю 1500 грн. та виніс подовжувач марки «Леміра», вартістю 636 грн., які склав у дворі вказаного домоволодіння, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений свідком - ОСОБА_15 та затриманий потерпілим ОСОБА_16 .

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, яка заперечила проти вимог апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів перевіривши, в межах апеляційних скарг, матеріали даного кримінального провадження вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України при зазначених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які були повно і всебічно досліджені та правильно оцінені, яке обвинувачений вважав суворим та вбачав підстави для його пом`якшення шляхом застосування до нього ст..69 КК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень, які наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_8 належним чином враховував обставини які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, визнання ним своєї вини та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, які б обтяжували покарання, судом першої інстанції не встановлено.

При призначенні покарання судом належним чином враховано особу обвинуваченого, позитивну характеристику, кількість епізодів злочинних дій (5), наявність судимості, вчинення кримінальних правопорушень під час іспитового строку.

Враховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання та особу обвинуваченого, виходячи зі змісту загальної та спеціальної превенції, яка має на меті попередження вчинення нових злочинів та перевиховання засудженого, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, судом першої інстанції враховано і те, що обвинувачений вчинив злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2019. Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу, що судом виконано.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції, у відповідності вимог ст. ст. 50, 65 КК України, у вироку належним чином мотивував підстави прийнятого судового рішення, у зв`язку з чим доводи обвинуваченого невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, в цій частині є безпідставними.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування відносно нього положень ст. 69 КК України, оскільки щиро розкаявся, визнав свою вину та те, що потерпілі претензій до нього не мають, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, застосування ст.69 КК України є правом суду, а не його обов`язком при вирішенні судом питання про призначення покарання, оскільки суд при цьому повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого особою кримінального правопорушення та особу винного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Тобто, для переходу до іншого більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, згідно з ст. 69 КК України, необхідна наявність двох підстав: 1) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; 2) наявність обставин, що певним чином позитивно характеризують винного.

Судом першої інстанції встановлено обставини, що пом`якшують покарання, але цих обставин недостатньо для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за що йому призначалась реальна міра покарання, від відбування якої він звільнявся з іспитовим строком 2 роки, тобто суд надавав ОСОБА_8 можливість стати на шлях виправлення, не позбавляючи його волі. Разом з тим, з моменту винесення відносно нього останнього вироку 07.05.2019 року ОСОБА_8 20.07.2020 року вже вчиняє інші кримінальні правопорушення, в кількості 5 епізодів, пов`язані із таємним заволодінням чужого майна, що аж ніяк не вказує на його бажання виправлятись та припинити вчиняти кримінальні правопорушення.

З вироку суду вбачається, що за інкриміновані йому злочини за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України суд призначив йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, що є мінімальним за санкцією ч.3 ст.185 КК України, яка надає право призначити особі покарання від 3 до 6 років позбавлення волі.

Тому посилання обвинуваченого як на підстави застосування відносно нього положень ст..69 КК України та призначення йому покарання нижчого від найнижчої межі санкції статті інкримінованого злочину (визнання вини, щирого каяття, відсутність претензій потерпілих) колегія суддів вважає безпідставними та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 .

Істотних порушень норм КПК України, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного вироку суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 , який утримується під вартою, протягом трьох місяців з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4