Справа № 455/889/21
Провадження № 1-кс/455/335/2021
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
20 жовтня 2021 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене з начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трушевичі Старосамбірського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, військовозобов`язаного, непрацюючого, згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2021 року слідчий СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000008 від 11.03.2021, звернулася до суду із зазначеним клопотанням, покликаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 240 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Стверджує, що під час досудового розслідування щодо останнього було здобуто відомості про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, останній ніде не працює, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста чи інших учасників цього кримінального провадження, а також ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З огляду на наведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням суспільної небезпеки кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном на 2 місяці та покладенням на підозрюваного наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою; повідомляти слідчого та прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; не залишати місце свого проживання цілодобово в АДРЕСА_1 без дозволу слідчого або прокурора кожного дня; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала дане клопотання та просила таке задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечили. В обґрунтування заперечень, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , покликається, зокрема на те, що підозрюваний виключно позитивно характеризується за місцем проживання, де проживає постійно з народження разом із дружиною та трьома дітьми, має на утриманні одну неповнолітню дитину, тобто у нього наявні міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, підозрюваний жодним чином протягом тривалого часу досудового розслідування не перешкоджав кримінальному провадженню. З огляду на наведене, вважає, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України на які вказує слідчий та прокурор, та не доведено необхідності застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, прихожу до наступних висновків.

Так, відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177КПК України.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від слідчого судді більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається із матеріалів клопотання, зокрема, згідно витягу із кримінального провадження №0000008 від 11.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 240 КК України. Орган досудового розслідування по даному кримінальному проваджені ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, слідчі, які здійснюють досудове розслідування ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво, - ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 .

Досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , не будучи зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого дозволу на користування ділянкою надр, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, всупереч до вимог законодавства, а саме: ст.13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», ст.19 Кодексу України «Про надра», п.4 постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995р., «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», постанови Кабінету Міністрів України №557 від 12.07.2005 року «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», тобто не маючи дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт та видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення впродовж травня червня 2021 року умисно, повторно вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійну суміш, в загальній кількості 38м3, при цьому використовуючи спецтехніку екскаватор невстановленої марки без розпізнавальних та реєстраційних номерних знаків для завантаження сировини, трактори «Білорусь» та «ЮМЗ» без розпізнавальних та реєстраційних номерних знаків для перевезення суміші на територію колишнього заводу «Сільмаш», що за адресою смт. Нижанковичі вул.Стуса,26 Самбірського району Львівської області, де організували зберігання вказаної суміші, а також спецтехніку навантажувач телескопічний JCB реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , для завантажування автомобіля марки «Камаз» реєстраційний номерний знак, НОМЕР_2 , який в подальшому здійснював перевезення незаконно здобутої піщано-гравійної суміші, для реалізації жителям навколишніх населених пунктах Львівської області.

Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення органом досудового розслідування було повідомлено ОСОБА_4 09.10.2021року.

Матеріали поданого клопотання свідчать про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 240 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколами огляду місця події від 17.06.2021, протоколами допиту свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 від 13.07.2021, копією листа Державної екологічної інспекції у Львівській області, протоколами про результати проведення НС (Р)Д негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контроль особи від 23.06.2021, висновком судової експертизи ґрунтів № СЕ-19/109-21/10707-ФХФ від 04.10.2021, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 20.10.2021.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи їх в сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі, даними про особу підозрюваного, окрім того, оцінюючи ризики, якими прокурор та слідчий обґрунтовують клопотання, зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатньо підстави, слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 240 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а також беручи до уваги фактичні обставини кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов до висновку про доведення слідчим та прокурором обставин, які свідчать про існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід.

Слідчий в клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді даного клопотання, слідчий суддя виходить із того, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено. Обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків/підстав, що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

В даному випадку вважаю, що слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_4 згідно ст.89 КК України не судимий, під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де проживає разом з дружиною та трьома дітьми, має на утриманні одну неповнолітню дитину, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, приходжу до переконання, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Також, слідчий суддя погоджується з пропозицією слідчого щодо покладення на підозрюваного декількох обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-179, 186-187, 193-194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене з начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.240 КК України, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком у 2 (два) місяці тобто до 20 грудня 2021року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії даної ухвали встановити до 20 грудня 2021 року.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 .

Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 22.10.2021 о 15.30год.

Слідчий суддя ОСОБА_1