Номер провадження 1-кс/756/3061/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002802 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2020 року,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , який діє у інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року в рамках кримінального провадження № 0002802 від 28.04.2020 року.
В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002802 від 28.04.2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. 05.06.2020 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном. Адвокат ОСОБА_5 посилаючись, що строк досудового розслідування закінчився 28 жовтня 2020 року, відомості про продовження строку досудового розслідування відсутні. Посилаючись, що квартира, на яку накладено арешт не відповідає ознакам речових доказів, наполягає на скасуванні арешту.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав та мотивів викладених у ньому.
Уповноважений прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 заперечував проти задоволення поданого клопотання. В судовому засіданні долучив до матеріалів справи ухвалу слідчого судді від 20 жовтня 2021 року про продовження строку досудового розслідування до 28 квітня 2022 року. Пояснив, що постановою слідчого квартира визнана речовим доказом, на даний час ще не відпала необхідність у арешті майна, оскільки даний об`єкт нерухомості є речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України.
Вислухавши думку заявника, прокурора, дослідивши клопотання та додані в його обґрунтування додатки, слідчий суддя встановив наступне.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Оболонським УП ГУ НП у м. Києві внесено відомості та розпочато розслідування кримінального провадження № 0002802 від 28.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві від 04.05.2020 року квартиру АДРЕСА_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002802.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належала померлому ОСОБА_6 , шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися будь- кому і будь-яким чином зазначеним майном.
Як встановлено з ЄДРСР ухвалою ухвалою Київського апеляційного суду від 05.11.2020 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 було задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання начальника відділення СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , про арешт майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , задоволено. Накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 по кримінальному провадженню № 0002802 від 28.04.2020 року накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належала померлому ОСОБА_6 .
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином з вказаної норми закону вбачаються дві підстави для скасування вже накладеного арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування, а саме: якщо відпала потреба в застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження або арешт було накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_5 , який діє у інтересах ОСОБА_4 , однією з підстав для скасування арешту зазначає, що відпала потреба в арешті, через закінчення строків досудового розслідування.
Однак, слідчий суддя зауважує, що ухвалою слідчого судді від 20 жовтня 2021 року строку досудового розслідування продовжено до 28 квітня 2022 року. Отже не відпала потреба в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки воно триває.
Також, слідчий суддя дійшла до переконання про безпідставність твердження заявника, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає критерію речового доказу.
Кримінальне провадження порушено за фактом незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_2 , шляхом обману та зловживання довірою, отже є об`єктом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тому відповідає критерію речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України.
Окрім того, обґрунтованість накладення арешту на нерухоме майно було предметом судового розгляду та апеляційного перегляду, правові підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не зменшилися та не відпали.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню ще триває, у кримінальному провадженні досліджуються речові докази, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не відпала.
Слідчим суддею встановлено, що втручання у право власності обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та у відповідності до принципу верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час дотримано «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства й вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.
Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено, що на даний час відпала потреба в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, тому в задоволенні поданого клопотання про скасування арешту накладеного на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , слід відмовити.
Керуючись статтями 7, 9, 170-174, 309, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002802 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 06 грудня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1