КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.06.2021 задоволено клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити повністю.
У апеляційній скарзі захисник вказував на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог ст. 62 Конституції України та ст.ст. 135, 177, 178, 193, 194 КПК України.
На переконання апелянта, органом досудового розслідування не надано доказів того, що ОСОБА_7 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, чи території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.
Крім того, у доданих до клопотання матеріалах відсутні докази того, що сторона обвинувачення намагалася вручити ОСОБА_7 повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та здійснити виклики у кримінальному провадженні щодо вручення вищевказаних документів згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва. Також, відсутні докази, які підтверджують існування обґрунтованої неможливості вручення раніше зазначених документів та здійснення викликів для їх вручення.
Органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
На думку захисника, усі твердження сторони обвинувачення щодо існування ризиків, в порушення вимог ст. 62 Конституції України, ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях та не відповідають правилам логіки.
У клопотанні відсутнє обґрунтування неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003672 від 24.11.2016 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 365 КК України, матеріали якого виділено в окреме провадження з кримінального провадження № 0003668 від 24.11.2016, виділеного з кримінального провадження № 0000046 від 24.02.2014.
15.08.2016 старшим слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0000046 від 24.02.2014 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у тому, що він, будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, перевищуючи владу та службові повноваження, шляхом надання явно злочинних наказів організував внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, з метою незаконного перешкоджання організації або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчиненого службовою особою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, та у тому, що він, будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, шляхом надання явно злочинних наказів організував внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, та притягнення на їх підставі до адміністративної відповідальності учасників мирної акції протесту, чим вчинив незаконне перешкоджання організації або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, з правовою кваліфікацію таких дій за ст. 340 КК України.
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 17.08.2016 у кримінальному провадженні № 0000046 від 24.02.2014 оголошено розшук ОСОБА_7 , здійснення якого доручено Службі безпеки України.
Постановою прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 від 24.11.2016 із матеріалів кримінального провадження № 0000046 від 24.02.2014 виділено матеріали досудового розслідування в копіях та оригіналах стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ст. 340 КК України в окреме провадження за № 0003668.
Постановою прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 від 24.11.2016 із матеріалів кримінального провадження № 0003668 від 24.11.2016 виділено матеріали досудового розслідування в копіях та оригіналах стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ст. 340 КК України в окреме провадження за № 0003672.
Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_14 від 19.11.2019 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003672 від 24.11.2016 доручено слідчим Державного бюро розслідувань.
04.06.2021 слідчим другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0003672 від 24.11.2016 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, про підозру ОСОБА_7 в перевищенні влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що завдали істотної школи охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 365 КК України; про підозру у тому, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, перевищуючи владу та службові повноваження, шляхом надання підлеглим явно злочинних наказів організував внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, з метою незаконного перешкоджання організації або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчиненого службовою особою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 04.06.2021 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 , здійснення розшуку доручено оперативному підрозділу Служби безпеки України.
Постановою слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 04.06.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003672 від 24.11.2016 зупинено у зв`язку із оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_7
08.06.2021 слідчий другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в якому просила застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.06.2021 задоволено клопотання слідчого, та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 365 КК України.
На підставі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, перебуває в розшуку, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості ОСОБА_7 надалі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Крім того, слідчим суддею враховано, що згідно наявного у матеріалах судового провадження листа першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_15 від 29.04.2021 № 13765-21, з 07.03.2014 по 30.04.2017 ОСОБА_7 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , перебував на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання запиту Головного управління Міністерства юстиції Російської Федерації, з 01.05.2017 виплату пенсії ОСОБА_16 пррипинено у зв`язку з вибуттям на постійне місце проживання до Російської Федерації (том 2, а.с. 160).
При цьому, обравши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя не визначив підозрюваному розмір застави з підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, у відповідності до яких, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Посилання захисника підозрюваного у апеляційній скарзі на відсутність у матеріалах справи достатніх даних на підтвердження дотримання порядку повідомлення ОСОБА_7 про підозру, є безпідставними.
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Як убачається із матеріалів справи, у зв`язку із невстановленням місцезнаходження ОСОБА_7 , супровідним листом від 04.06.2021 №10-8-02-13363 у порядку ст. 135 КПК України ОСОБА_7 направлено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 365 КК України від 04.06.2021 разом із пам`яткою про права та обов`язки підозрюваного, засобами поштового зв`язку за відомими адресами місця проживання та реєстрації ОСОБА_7 : АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_1 (том 2, а.с. 237).
З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування дотримано вимоги ст.ст. 135, 278 КПК України та вжито відповідних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 04.06.2021 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а тому, посилання апелянта у цій частині є необгрунтованими.
Доводи захисника про відсутність достатніх даних на підтвердження того, що ОСОБА_7 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, чи території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, спростовується долученими до клопотання матеріалами.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3