Справа №949/1356/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000060 від 12 вересня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Миляч Сарненського району Рівненської області, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, одруженої, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2020 року близько 19 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу господарства, за адресою: АДРЕСА_2 , де, під час раптового конфлікту з ОСОБА_5 , з мотивів особистої неприязні, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно завдала останній не менше одного удару кулаком правої руки в область правого ока, один удар кулаком правої руки в область скроневої ділянки з правої сторони, один удар кулаком правої руки в область правого вуха. Далі повалила ОСОБА_5 на землю та почала вдавлювати її голову руками в дрібні гілки і голки рослин. При цьому, завдала їй не менше одного удару стопою правої ноги в область лівої гомілки та здійснила не менше одного укусу зубами в область лівого стегна. Згідно висновку експерта № 235 від 15.09.2020 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця правої навколоорбітальної ділянки, субкон`юктивального крововиливу в зовнішній кут правого ока, переривчастого садна скроневої ділянки справа, синця правої завушної ділянки, синця та крайових осаднень зовнішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, синця та крайових осаднень внутрішньої поверхні нижньої третини лівого стегна, переривчасто-зливного конгломерату поверхневих подряпин бокової поверхні шиї зліва, лівої щоки, які згідно висновку судово-медичної експертизи, в своїй сукупності та окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та пояснила, що 12 вересня 2020 року близько 19-ї год. приїхала з поля та вирішила повечеряти на вулиці та покликала до себе ОСОБА_6 . Потім до неї прийшли ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Згодом ОСОБА_7 почала ображати нецензурними словами свого батька, після чого ОСОБА_4 зробила їй зауваження. Однак, після цього ОСОБА_5 накинулась на неї та почала її бити, а вона у свою чергу у відповідь почала бити ОСОБА_5 . Проте, куди вона її била, вже не пам`ятає. Також вказувала, що про вчинене не шкодує.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22 вересня 2020 року, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.п.16), у зв`язку з чим в судовому засіданні було досліджено її письмові пояснення, з яких вбачається, що 12 вересня 2020 року ОСОБА_4 образливо чіплялась, виражаючись нецензурними словами та почала наносити їй удари руками по обличчю, після чого схопила її за волосся та повалила на землю та знову почала наносити удари ногами та руками по різних частинах тіла (а.п.9).

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, доведена сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, перевірених і досліджених в судовому засіданні, зокрема показаннями наступних свідків:

В судовому засіданні ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_5 пояснила, що безпосереднім свідком вона не була, але пояснила, що 12 вересня 2020 року близько 20-ї год. до неї зателефонувала старша донька та попросила приїхати, оскільки ОСОБА_4 побила ОСОБА_5 . Близько 23-ї год. вона приїхала до старшої доньки і вона розповіла їй, як у ОСОБА_5 з ОСОБА_4 виникла суперечка, в ході якої, остання повалила ОСОБА_5 на землю та почала бити її багато разів руками і ногами по всьому тілу. На дочці були тілесні ушкодження, побита голова, не бачила на око, були побиті ноги та руки, на спині був синець.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що потерпіла ОСОБА_5 була її рідною сестрою. 12 вересня 2020 року, близько 20-ї год. вона почула крики сестри. Коли ОСОБА_10 вийшла на вулицю, то побачила, що її сестру на землі тримає та б`є по обличчю ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_10 почала їх розбороняти. Далі вона допомогла піднятись сестрі і та пішла додому. Тим часом ОСОБА_4 на неї кричала та ображала нецензурними словами. У сестри був порваний светер, йшла з губи кров та було видно синяки. Потім ОСОБА_5 помітила зникнення телефону та почала його шукати, але в цей момент ОСОБА_4 почала за нею бігти, після чого сестра втекла додому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , за участю законного представника ОСОБА_11 пояснила, що вона була в центрі села і бачила, як обвинувачена розпивала алкогольні напої з її батьком. Після цього вона просила батька піти додому. Тоді ОСОБА_4 запитала у неї, чому вона так розмовляє з батьком, а далі почала ображати її нецензурними словами. Згодом до них прийшла її подруга ОСОБА_5 , і запитала в ОСОБА_4 , чому вона кричить на ОСОБА_7 , але у відповідь ОСОБА_4 почала ображати вже їх обох нецензурними словами. Після того ОСОБА_7 з батьком пішли додому, а ОСОБА_5 з ОСОБА_4 залишились сперечатись. Через деякий час ОСОБА_7 почула крики, та прибігла на місце конфлікту, де побачила, що ОСОБА_5 лежить на землі, а її тримає ОСОБА_4 , у якої був порваний светер і подерта шия. Далі бачила, як ОСОБА_4 вдарила її рукою в ділянку ока. Після цього ОСОБА_7 почала їх розбороняти, а далі викликала поліцію.

Показання свідків, допитаних в судовому засіданні не викликають жодних сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки узгоджуються з іншими письмовими доказами вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

З висновку судово-медичної експертизи №235 + медичні документи від 15 вересня 2020 року та ілюстрованих таблиць до нього вбачається, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: синця правої навколоорбітальної ділянки, субкон`юктивального крововиливу в зовнішній кут правого ока, переривчастого садна скроневої ділянки справа, синця правої завушної ділянки, синця та крайових осаднень зовнішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, синця та крайових осаднень внутрішньої поверхні нижньої третини лівого стегна, переривчасто-зливного конгломерату поверхневих подряпин бокової поверхні шиї зліва, лівої щоки. Вказані ушкодження, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п.13-15).

З протоколу проведення слідчого експерименту та фото таблиць до нього від 23 жовтня 2020 року за участю свідка ОСОБА_10 підтверджено обставини щодо того, яким чином та при яких обставинах ОСОБА_4 заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.п. 37-41).

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, які у суду не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, а її умисні дії, які виразились в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання(з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому при обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як кримінальний проступок проти здоров`я особи та відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Характеризуючи особу обвинуваченої, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судима (а.п.44), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.45 ), на Д обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 43).

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

Вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.125 КК України знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні, так як встановлені обставини справи підтверджуються показаннями свідків, які узгоджуються із іншими письмовими доказами, зібраними по справі.

Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно. Суд приймає до уваги також конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та відношення обвинуваченої до вчиненого, яка не визнала своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні та з врахуванням вищевикладеного, приходить до переконання, що покарання обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувались.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального Кодексу України і призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя:підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1