Справа № 439/775/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/999/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2021 року про зміну обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Комарівка Бродівського району Львівської області, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілих ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора та змінено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Взято обвинуваченого ОСОБА_7 під варту із зали суду.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 визначено рахувати з 22 жовтня 2021 року.

Строк дії ухвали становить 60 днів, тобто до 20 грудня 2021 року включно.

Не погоджуючись із ухвалою суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2021 року та залишити в силі раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_7 домашній арешт у певний період доби.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_7 покладені на нього слідчим суддею та пролонговані судом, в тому числі і ухвалою Бродівського районного суду Львівської області, обов`язки, виконує сумлінно. Перебуваючи під домашнім арештом один рік і п`ять місяців, ОСОБА_7 співпрацював з досудовим слідством, прибував на всі судові засідання, не виявляв жодних намірів втечі, не вчиняв адміністративних та кримінальних правопорушень.
Таким чином, на переконання апелянта, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Зазначає, що обвинувачений має місці соціальні зв`язки, раніше не судимий у порядку ст. 89 КК України, має позитивну характеристику. Відсутність місця праці обумовлена застосуванням до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, потерпілих та їх представника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на наступне.
Частинами 1, 2 ст. 331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Таким чином, окрім цих вимог, клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу має відповідати загальним вимогам, встановленим ст. 184 КПК України, а тому суд, з урахуванням вимог ст. 200 КПК України при вирішення питання про зміну запобіжного заходу має керуватись також й положеннями ст. 177 КПК України, якими визначено підстави для застосування запобіжного заходу .
Так, ч. 2 ст. 177 встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як слідує з матеріалів контрольного провадження, на розгляді Бродівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 24 червня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 10 липня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби (до 8 вересня 2020 року), який ухвалами суду неодноразово був продовжений, востаннє ухвалою від 24 вересня 2021 року, до 23 листопада 2021 року включно.
Прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, із утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2021 року задоволено клопотання прокурора та змінено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».
Розглядаючи клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість зміни запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування підстав для задоволення клопотання.
Так, суд обґрунтовано посилався на порушення ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на нього ухвалою від 24 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а саме: обов`язків цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 години по 07 годину наступної доби; повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання. Натомість ОСОБА_7 , 10 жовтня 2021 року о 00 годині 59 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, поїхав у село Рідків Радивилівського району Рівненської області, що підтверджується наданими суду письмовими поясненнями ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ; CD-диском з відеозаписом; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 жовтня 2021 року.
Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції й про наявність ризиків вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення; незаконного впливу на експертів у даному кримінальному провадженні, переховування від суду.
Поряд із цим, суд об`єктивно врахував обставини провадження в їх сукупності, характер обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим, а також особу обвинуваченого, який офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, на його утриманні ніхто не перебуває, його вік та стан здоров`я.
Колегія суддів вважає, що матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою. Не були вони надані й захисником під час судового розгляду.
Ті обставини, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та протягом тривалого часу (1 рік і 5 місяців) сумлінно виконував покладені на нього судом обов`язки хоча і мають місце, однак висновків суду спростувати не можуть.
Твердження про те, що ОСОБА_7 офіційно не працює через застосований до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, колегією суддів до уваги не береться, оскільки в обвинуваченого існувала можливість влаштуватись на роботу, не пов`язану з нічними чергуваннями.
З урахуванням наведеного, доводи захисника є безпідставними. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість судового рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 змінено запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4