Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1642/21
провадження № 1-кп/650/34/22
УХВАЛА
Іменем України

25 січня 2022 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого на посаді водія автотранспортних засобів першої категорії ТОВ «Тедіс-Україна», раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, в межах кримінального провадження № 0000126 ,

встановив:

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
На судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту аргументуючи це його спливом 25 січня 2022 року.
На судовому засіданні потерпілий, обвинувачений та його захисник не заперечили проти задоволення вказаного клопотання.
Заслухавши позицію осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наявні матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2021 року прийнято рішення про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 до 06:00 години.
У зв`язку з цим на нього покладено такі обв`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; заборонити спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні, за винятком участі у слідчих діях; носити електронний засіб контролю. Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 25 січня 2022 року (включно).
Відповідно до частини шостої статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
За змістом частини третьої статті 199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
Отже, при вирішенні вказаного питання встановленню підлягають, зокрема, обставини щодо того, чи не зменшились ризики, які були підставою для обрання відносно особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту на час розгляду клопотання.
Відповідно до обвинувачення, що викладене в обвинувальному акті, яке підтримане прокурором вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 22 квітня 2021 року близько 09.00 год. мало місце порушення ним правил безпеки дорожнього руху за описаних в обвинувальному акті обставин, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , дане діяння містить склад злочину, передбачений частиною другою статті 286 КК України, а отже дії обвинуваченого кваліфіковано, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до санкції частини другої статті 289 КК України відповідальність за відповідне правопорушення передбачена у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Таким чином, зважаючи на викладене, а також враховуючи наявні в матеріалах письмові докази досліджені судом, суд дійшов висновку про обґрунтованість підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а отже судом встановлена одна з обставин, яка свідчить про підстави для продовження строку дії вказаного запобіжного заходу.
При вирішення питання щодо наявності другої з обставин, суд встановив її відсутність, адже ані матеріалами справи, ані поясненнями учасників судового провадження не підтверджується той факт, що ризики які існували і стали підставою для первісного обрання запобіжного заходу не зменшилися на час розгляду клопотання.
Навпаки, суд встановив, що стороною обвинувачення не підтверджено існування хоча б одного із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України (пункт 2 частини першої статті 194 КПК України). Прокурор заявляючи відповідне клопотання не назвав жодного ризику визначеного законодавством.
Відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2021 року також підтверджується той факт, що слідчим суддею на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не було встановлено жодного ризику, наявність якого є обов`язковою передумовою для застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу.
Відповідно до частини другої статті 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Таким чином, зважаючи на те, що прокурор не довів наявність не те, що факту не зменшення ризиків, що існували на момент первісного обрання запобіжного заходу, а взагалі наявність будь-якого ризику визначеного законом, а обґрунтованість підозри не може бути самостійною підставою для його продовження, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
При цьому, суд звертає увагу на те, що згода обвинуваченого і захисника із заявленим прокурором клопотанням, за відсутності відповідних доказів, не може бути самостійною підставою для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, адже, як зазначено вище, законодавець визначив обов`язок суду відмовити у задоволенні клопотання в разі недоведеності прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Керуючись вищенаведеними положеннями КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту, застосованого відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2021 року відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана у порядку та строки визначені законом.

Головуючий ОСОБА_1