Справа № 149/2211/21
Провадження №1-кп/149/207/21
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

25.11.2021 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,його захисника - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000229 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, неодруженого,
за ст. 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 06.08.2021 приблизно 15:00 годині, перебуваючи поряд з територією домогосподарства АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , виявив як остання залишила територію свого домогосподарства, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із проникненням до приватного будинку.
Після чого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, підійшовши до території домогосподарства за вищевказаною адресою, та пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, таємно, шляхом вільного доступу, через відкриту хвіртку, незаконно проник на територію домогосподарства потерпілої ОСОБА_6 .
Знаходячись безпосередньо на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , діючи умисно, шляхом вільного доступу, через вхідні двері, які були незачинені, увійшов до приватного будинку, таким чином незаконно проник до його приміщення, де в одній із кімнат приватного будинку побачив гаманець потерпілої ОСОБА_6 . З метою завершення свого злочинного умислу та діючи з корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 таємно викрав з вищевказаного гаманця грошові кошти у сумі 1300 гривень і з місця вчинення злочину зник, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 300 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Свою вину у скоєнні злочину визнає повністю, та просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання, пов`язану з позбавленням волі. У вчиненому розкаявся, запевнив у недопущенні повторення протиправної поведінки.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій зазначила, що обвинувачення підтримує в повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру не має, міру покарання покладає на розсуд суду, але не пов`язану з позбавленням волі, а також зазначила, що не заперечує проти розгляду справи у спрощеному порядку, наслідки щодо оскарження рішення суду у порядку такого розгляду їй відомі.
Враховуючи те, що обвинувачений, потерпіла та прокурор не заперечили проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та за згодою учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції, у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів щодо нього, а також матеріалів, що стосуються речових доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, проживає разом з матір`ю похилого віку і здійснює догляд за нею, а також висновки досудової доповіді.

Обставинами, що пом`якшують покарання (ст. 66 КК України ) ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 (ст. 67 КК України), судом не встановлено.
На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та відбування покарання, і відповідно до ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні, підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження суд не вбачає. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376, 394 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Перебіг іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Грошові кошти в сумі 564 грн., які зберігаються у потерпілої ОСОБА_8 , залишити в її розпорядженні.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1