ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2840/21 Справа № 206/60/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000647 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2021 року кримінальне провадження №0000647 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що 19.05.2020 до ЄРДР за №0000647 були внесені відомості за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. 03.09.2020 слідчим було повідомлено ОСОБА_7 про підозру.

Постановою в.о. керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 від 30.10.2020 року строк досудового розслідування було продовжено до 02.12.2020 року, і з цієї дати строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчився.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 був поданий до суду 12.01.2021 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, тому суд першої інстанції зробив висновок про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що 19.05.2020 до Єдиного реєстру досудового розслідувань внесено відомості за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Під час проведення досудового розслідування, 03.09.2020 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Постановою прокурора від 30.10.2020 року строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, тобто до 02.12.2020 року.
01.12.2020 року підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника було повідомлено про завершення досудового розслідування, відкрито матеріали досудового розслідування, з якими вони були ознайомлені того ж дня.
Того ж дня прокурором було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 та у цей же день вручено підозрюваному, тому прокурор вважає, що процесуальні рішення прийнято, а процесуальні дії виконано в межах строку досудового розслідування.
Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, де зазначив, що доводи прокурора є безпідставними, оскільки моментом звернення до суду з обвинувальним актом є саме дата його надходження безпосередньо до суду, а не дата, яка вказана у супровідному листі, оскільки такий обвинувальний акт було доставлено до суду нарочно.
Захисник вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим, та в повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За правилами, встановленими ч. ч. 1, 2, 5 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого злочину.
Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Згідно з ч. 5 статті 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Як вбачається з матеріалів провадження, 03.09.2020 року в межах кримінального провадження №0000647 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Постановою прокурора від 30.10.2020 року було продовжено строк досудового розслідування до 02.12.2020 року.
Обвинуваченому ОСОБА_7 та його захиснику було надано доступ до матеріалів досудового розслідування 01.12.2020 року в період часу з 17.00 до 19.00, що не включається у строки досудового розслідування.
Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був складений, затверджений прокурором, та вручений ОСОБА_7 01.12.2020 року, супровідний лист про направлення цього обвинувального акту до суду першої інстанції датований 02.12.2020 року.
Безпосередньо до Самарського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт надійшов 12.01.2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду першої інстанції, при цьому, вказаний обвинувальний акт був доставлений нарочно, а не поштовим зв`язком.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що процесуальні рішення прийнято, а процесуальні дії виконано в межах строку досудового розслідування, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції про направлення прокурором обвинувального акту до суду після закінчення строків досудового розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що а направлення обвинувального акту до суду було здійснено поза межами строків досудового розслідування, тому законно та обґрунтовано закрив кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2021 року без змін.
Керуючись ст.ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000647 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000647 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4