Справа № 489/352/22
Провадження № 1-кп/489/648/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

20 січня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №0000398 від 05.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

До Ленінського районного суду міста Миколаєва з Миколаївської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000398 від 05.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою суду від 18.01.2022 призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні на 16.00 годин 20.01.2022.

В ході підготовчого судового засідання прокурор зазначив на підсудність кримінального провадження Ленінському районному суду міста Миколаєва, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення на території міста Миколаєва, на яку поширюється юрисдикція Ленінського районного суду міста Миколаєва. При цьому підтвердив, що викладені в обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення відповідають встановленим в ході досудового розслідування обставинам, зокрема щодо часу та місця вчинення. Крім того зазначив, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , є триваючим, але є закінченим з моменту висловлення вимоги передати майно, і оскільки перша вимога була висловлена на території, на яку розповсюджується юрисдикція Ленінського районного суду міста Миколаєва, тому саме вказаний суд має розглядати вказане кримінальне провадження.

Обвинувачений вважав можливим розглядати вказане кримінальне провадження Ленінським районним судом міста Миколаєва.

Захисник обвинуваченого зазначив про неможливість розгляду кримінального Ленінським районними судом міста Миколаєва, оскільки з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вимаганні, яке складається з кількох тотожних дій, останнє за часом з яких було вчинене на території, на яку розповсюджується територіальна юрисдикція Центрального районного суду міста Миколаєва.

Заслухавши учасників, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

З пункту 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 вбачається, що «Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Таким чином, системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства України в поєднані з практикою Європейського суду з прав людини вказує на те, що кримінальне провадження може здійснювати лише суд, до підсудності (юрисдикції) якого воно належить.

З абзацу 3 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» слідує, що вимагання є закінченим злочином з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної з вказаними погрозами, насильством, пошкодженням чи знищенням майна незалежно від досягнення поставленої винною особою мети.

З обвинувального акту (а.с. 10) вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вимаганні - вчиненні дій майнового характеру з погрозою вбивства потерпілого, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. При цьому, з обвинувального акту слідує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кількох тотожних дій, охоплених єдиним умислом, направленим на вимагання майна потерпілого, вчинених за попередньою змовою групою осіб, кожна з яких є закінченим складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. Зокрема, згідно з обвинувальним актом останнє за датою та часом діяння, направлене на вимагання майна потерпілого з погрозою насильства над останнім, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , було вчинене о 16.03 годин 18.08.2021 на території СТО, розташованої по АДРЕСА_1 , тобто на території, яка знаходиться у межах територіальної юрисдикції Центрального районного суду міста Миколаєва.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке, у даному випадку, полягало у вчиненні продовжуваних тотожних діянь, охоплених єдиним умислом, останнє з яких було вчинене за адресою: АДРЕСА_1 , на яку розповсюджується територіальна юрисдикція Центрального районного суду міста Миколаєва, що, у свою чергу, вказує на непідсудність вказаного кримінального провадження Ленінському районному суду міста Миколаєва та позбавляє суд права розглядати вказане кримінальне провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Згідно з ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Таким чином, оскільки у підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки непідсудне Ленінському районну суду міста Миколаєва, а належить до підсудності Центрального районного суду міста Миколаєва, тому суд, з врахуванням позиції захисника, приходить до висновку про необхідність на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України направити обвинувальний акт до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження на розгляд іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 34, 314, 370, 374 КПК України, суд

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000398 від 05.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, направити до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання про направлення обвинувального акту з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, а саме до Центрального районного суду міста Миколаєва.

Головуючий суддя ОСОБА_1