У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 судді ОСОБА_1 для розгляду надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід.
Як вказано в заяві, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021 судді ОСОБА_3 на розгляд надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд вироку від 4 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами заявник вважає відсутність у вироку виконання судом вимоги пункту третього частини третьої статті 374 КПК України з мотивів неврахування окремих доказів, якими являється картка швидкої допомоги, в якій зафіксований кінцевий діагноз потерпілим "Гіперемія", що згідно пояснень лікаря швидкої допомоги, яка встановила цей діагноз, не являється тілесним ушкодженням. Ця обставина не була відома та вивчена суддею, про що зазначено в ухвалі від 17 липня 2019 року "Про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження".
Йдеться про вирок Жмеринського міськрайонного суду від 4 жовтня 2017 року, ухвалений під його головуванням, згідно з яким ОСОБА_4 визнано винуватим за частиною першою статті 125 КК України і засуджено до покарання у виді штрафу в сумі 510 грн.
Засуджений неодноразово, а саме за період з вересня 2018 року по сьогоднішній день звертався до суду з заявами про перегляд цього вироку за нововиявленими обставинами.
Ретельним вивченням матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що суд під його головуванням у вироці від 4 жовтня 2017 року посилався на цю зазначену ОСОБА_4 карту швидкої допомоги (див. вирок т.2 а.с.92 на звороті, а також т.2 а.с.24 та 26). При ухваленні вироку цей доказ був у кримінальному провадженні, що видно з вироку. Тобто суд уже висловив свою думку з приводу обставини, яку ОСОБА_4 вважає нововиявленою, та посилався на неї при ухваленні вироку.
Отже, як у заявника, так і у сторонього спостерігача може скластися враження щодо його необ`єктивності та упередженості як судді при перегляді вироку, ухваленого під його головуванням.
Раніше заявник не заявляв йому відвід через винесення вироку під його головуванням, однак в своїх апеляціях вказував на цей факт як на одну з підстав скасування ухвали.
Приймаючи до уваги, що засуджений є непослідовним у своїх судженнях щодо довіри до судді, з метою недопущення подальших інсинуацій з цього приводу, у відповідності із статтями 75, 80 КПК України заявив собі самовідвід від участі у розгляді заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
22.09.2021 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.
Суддя ОСОБА_3 не виявив бажання дати пояснення з приводу відводу.
Суд розглянувши заяву про відвід приходить таких висновків.
Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Як визначено в частинах 1 та 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Згідно із ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26.10.1984, Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою»…«правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п. 26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.
Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», де суд вказує на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
Враховуючи вищевикладені обставини, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне його заяву про самовідвід від розгляді вказаної вище заяви про перегляд судового рішення, задовольнити.
Таке рішення суду гарантовано забезпечить усім учасникам (сторонам) кримінального провадження права на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку від 4 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1