провадження № 1-кп/991/80/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«27» січня 2022 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах заставодавця ОСОБА_6 про зменшення розміру застави у кримінальному провадженні №0000602 від 07 вересня 2017 року щодо обвинувачених:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255; ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.5 ст. 191; ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 209 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Суми, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255; ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.5 ст. 191; ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.1 ст. 366; ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 209 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_5 ,
заставодавця ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження №0000602 від 07 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255; ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.5 ст. 191; ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 209 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255; ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.5 ст. 191; ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.1 ст. 366; ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 209 КК України.
02 грудня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про зміну застосованого відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави.
Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року, ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 528 600 грн. 23 квітня 2018 року ОСОБА_6 за ОСОБА_8 була внесена частина застави у розмірі 238 600 грн, а інша частина застави внесена іншим заставодавцем, у зв`язку з чим ОСОБА_8 був звільнений з під варти. З 30 липня 2018 року строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_8 у зв`язку із внесенням застави закінчився, однак він сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, не вчиняючи ніяких дій, які б могли бути розцінені стороною обвинувачення, як спроба ухилення від суду, переховуватися або зникнути. На думку захисника ОСОБА_5 , така бездоганна процесуальна поведінка ОСОБА_8 , з часу звільнення його з-під варти свідчить про істотне зменшення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, існування яких стало підставою для визначення застави в розмірі 528 600 грн, а тому цей розмір може бути зменшено до 290 000 грн, оскільки, на переконання захисника, застава в такому розмірі в повній мірі здатна запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України. Крім цього, в обґрунтування свого клопотання захисник зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання у м. Києві та в період закінчення строку дії обов`язків спроб втечі не вчиняв, є пенсіонером, не працює, хворіє (рецидивна пахова грижа, хронічний калькульозний холецистит, пахова грижа) та потребує грошей на операції.
Разом з цим, 02 грудня 2021 року на електронну адресу суду адвокатом ОСОБА_5 додатково було донаправлено клопотання про долучення квитанції про внесення ним за обвинуваченого ОСОБА_8 частини застави в розмірі 290 000 грн та зазначено про відсутність у нього, станом на 2021 рік, намірів і клопотань про повернення йому цієї суми.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та пояснив, що ОСОБА_6 є сином обвинуваченого ОСОБА_8 та вніс за нього частину застави яку зараз просить повернути через стан здоров`я батька, який у зв`язку з цим звернувся до нього за матеріальною допомогою. Іншу частину застави вніс він сам, як захисник ОСОБА_8 , та на разі не просить її повернути, оскільки розуміє, що об`єктивно, мабуть, необхідно щоб частина застави за обвинуваченим залишалася. Також просив врахувати, що ОСОБА_8 є пенсіонером, не працює, має ряд хронічних захворювань, через які уже переніс та планує проводити ще операції, на які останньому потрібні кошти.
Обвинувачений ОСОБА_8 , заставодавець ОСОБА_6 клопотання захисника підтримали та просили його задовольнити, також пояснили, що через стан здоров`я обвинуваченому проведено декілька операцій, а кошти, які вони просять повернути потрібні йому для лікування, повернення боргів та проведення операцій в майбутньому.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 клопотання підтримали та просили задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на фактичні обставини справи, зокрема, що ОСОБА_8 своєї вини у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнає, а також на його поведінку під час досудового розслідування, а саме переховування від органів досудового розслідування, оголошення його в розшуку та затримання під час перебування в розшуку. На його думку, встановлена судом обвинуваченому ОСОБА_8 застава є найменшим порогом, який гарантує фактор стримування для нього. При цьому зазначив, що стороною обвинувачення не заперечується те, що ОСОБА_8 під час судового розгляду не допускає порушення процесуальної поведінки та завжди з`являється в судові засідання, а також стан його здоров`я та витрати на лікування, проте зазначає, що стороною захисту не надано підтверджуючих документів про вартість уже пройденого лікування та можливого його продовження в майбутньому.
Вивчивши клопотання захисника ОСОБА_5 , заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року в межах кримінального провадження №0000602 від 07 вересня 2017 року підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 18 червня 2018 року з можливістю внесення застави, розмір якої зменшили до 528 600 грн.
Відповідно до ст. 182 КПК України, застава полягає у внесені коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
23 квітня 2018 року ОСОБА_6 вніс за ОСОБА_8 частину встановленої судом застави, а саме в розмірі 238 600 грн (копія дублікату квитанції №0.0..1 від 23 квітня 2018 року). Іншу частину застави, а саме в розмірі 290 000 грн за ОСОБА_8 вніс ОСОБА_5 (копія дублікату квитанції №0.0..1 від 23 квітня 2018 року).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 цього Кодексу.
Зі змісту ч. 1 ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу.
Кримінальне процесуальне законодавство не визначає підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, ст. 201 КПК України вказує лише на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий.
Запобіжний захід може бути зміненим чи скасованим коли це виправдовується обставинами справи, зумовленими виникненням нових обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а також виявленням тих, які існували раніше, але про які не було відомо сторонам на час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу, зокрема, якщо в ході кримінального провадження суттєво змінюються підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, які враховувалися при його обранні (змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, тощо).
Тож, у клопотанні про зміну запобіжного заходу мають бути зазначені нові суттєві обставини, підтверджені відповідними доказами, які не були предметом судового розгляду при застосуванні запобіжного заходу у порядку ст. 194 КПК України.
Суд вважає за необхідне зазначити, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалі суду від 20 квітня 2018 року не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.
При цьому, колегія суддів враховує, що на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинувальний акт, яким висунуто обвинувачення ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні, перебуває на розгляді суду та уже розпочато судовий розгляд, за встановленим порядком досліджуються письмові документи сторони обвинувачення. Разом з цим, на переконання суду, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що існували у цьому кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування продовжують існувати і на разі, хоча вони істотно зменшилися з плином часу та у зв`язку із завершенням досудового розслідування. Наявність цих ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , висунення йому обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів та тяжкість покарання, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування такого запобіжного заходу, як застава. Той факт, що обвинувачений виконував покладені на нього ухвалою суду певні обов`язки та сумлінно продовжує виконувати загальні обов`язки, що покладаються у кримінальному провадженні згідно з процесуальним законом (ч. 7 ст. 42 КПК України) свідчить лише про те, що обраний запобіжний захід є достатнім та дієвим.
Суд вважає, що визначений ухвалою слідчого судді запобіжний захід у вигляді застави з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 не вступає в суперечність з гарантією, передбаченою п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні.
У Рішенні Європейського суду з прав людини «Гафа проти Мальти» від 22 травня 2018 року (заява № 54335/14) зазначено, що розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (п.70). Більш того, практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

На підставі викладеного та враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 протягом часу розгляду справи; тривалість дії запобіжного заходу з квітня 2018 року, його вік та стан здоров`я (рецидивна пахова грижа, хронічний калькульозний холецистит, пахова грижа), який підтверджується відповідними медичними документами, колегія суддів приходить до висновку, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , з урахуванням обставин, про які йде мова вище, необхідно встановити заставу меншого розміру, яка, на думку суду, дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої ще не встановлена вироком суду. Колегія суддів вважає, що залишення поточного розміру застави буде непропорційним тягарем для обвинуваченого ОСОБА_8 і що застава у розмірі 300 000 грн з тією ж вірогідністю зможе забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш домірним заходом на теперішній час, який збалансовує інтереси суспільства і держави та інтереси обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах заставодавця ОСОБА_6 про зменшення розміру застави та повернення заставодавцю ОСОБА_6 228 600 грн - решти, зі сплаченої ним частини суми застави у розмірі 238 600 грн.
Керуючись ст.ст.182, 201, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах заставодавця ОСОБА_6 про зменшення розміру застави задовольнити частково.
Запобіжний захід у виді застави у розмірі 528 600 грн (п`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот гривень) змінити в частині суми застави, а саме зменшити обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, до розміру, що становить 300 000 грн (триста тисяч гривень).
Суму застави у розмірі 228 600 грн (двісті двадцять вісім тисяч шістсот гривень) повернути заставодавцю ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_1 .
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3