Провадження №1-кс/369/2990/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000054 від 20.10.2016 року, -
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000054 від 20.10.2016 року.
Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що в рамках КП №0000054 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.07.2016 року по справі № 369/6006/16-к накладено арешт на земельні ділянки, в тому числі розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:007:5051, власником якої є ОСОБА_3 . Вказав, що є добросовісним власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:5051, площею 0,06 га., не мав статусу підозрюваного, цивільний позов стосовно земельної ділянки належної ОСОБА_3 не подавався, участь у розгляді питання про накладення арешту на земельну ділянку не приймав, а тому вважає, що відсутні підстави для арешту на вказану земельну ділянку, яка належить на праві приватної власності йому. З часу накладення арешту проведення будь-яких слідчих дій у кримінальному провадженні не було виконано, жодній особі не повідомлено про підозру .
Тому просив суд скасувати арешт накладений згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.07.2016 року у справі № 369/6006/16, а саме з земельної ділянки площею 0,060 га , кадастровий номер :01:007:5051, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві власності ОСОБА_3 ..
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. До суду направив заяву про слухання справи у його відсутності, у якій вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.
В судове засідання уповноважена особа Бучанського РУП ГУНП в Київській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001025 від 02.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду орган досудового розслідування неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки не відомі.
Дослідивши матеріали додані в обґрунтування клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З наявних матеріалів вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000054 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.07.2016 року по справі № 369/6006/16-к накладено арешт на земельні ділянки, в тому числі розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:007:5051, власником якої є ОСОБА_3 .
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Тому суд вважає, що при зазначених обставинах, під час подачі до суду заявником ОСОБА_3 клопотання про зняття арешту відповідно до ст. 170, 174 КПК України, майно вказане у зазначеному клопотанні, не є належним об`єктом заходів забезпечення кримінального провадження.
З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
З огляду на викладене, керуючись ст. 174 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000054 від 20.10.2016 року - задовольнити.
Скасувати, накладений згідно ухвали Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.07.2016 у справі № 369/6006/16-к, арешт на земельну ділянку площею 0,060 та з кадастровим номером :01:007:5051, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 07.04.2015 року, індексний номер 36039162.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1