Справа № 461/8314/21
Провадження № 1-кп/461/683/21
УХВАЛА
Іменем України
15.11.2021 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000302 від 09.09.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

в с т а н о в и в :

06.10.2021 року в провадження Галицького районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000302 від 09.09.2021 року, згідно якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення застави 50 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 113500 грн. В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчиненого повторно, або за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання у виді позбавлення воді на строк від чотирьох до шести років, що може стимулювати обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Його дії, як і сам ОСОБА_4 як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Просить клопотання задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення вказаного клопотання заперечили, просили застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в тому числі до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

В підготовчому судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду. При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам зважаючи на те, що більш м`який запобіжний захід уже було застосовано до ОСОБА_4 , однак останній вимоги такого грубо порушив.
З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам, а відтак клопотання прокурора необхідно задоволити.

Визначаючи обвинуваченому розмір застави суд вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим нею діянням, а тому суд, вважає за можливе визначити обвинуваченому заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 113500,00 грн., оскільки на думку суду, такий розмір застави забезпечить виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 184, 194, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 задоволити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяника Республіки Вірменія, уродженця м.Єреван, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» строком до 60 діб.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків обвинуваченим ОСОБА_4 у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Строк дії ухвали становить до 13.01.2022 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду IBAN: UA0000757, банк одержувача: Державна казначейська служба України, м.Київ, , одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області. Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати до суду за першою вимогою;

не відлучатися із м.Львовабез дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1