Справа № 333/1222/22
Провадження № 1-кс/333/287/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжі у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2022 року до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
30 листопада 2021 року, у період часу приблизно з 20 години по 22 годину, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останній, умисно наніс долонями рук не менше п`яти ударів в область обличчя чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 внутрішньочерепну травму, що виразилась у вигляді: саден, синців на обличчі, волосистій частині голови, інфільтруючих крововиливах в м`яких тканинах волосистої частини голови та обличчя, субарахноїдального церебрального крововиливу в лобній частці лівої півкулі.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, правою ногою наніс не менше двох ударів в область грудної клітки ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, що виразилась у вигляді: синців на грудній клітці, крововиливах в м`яких тканинах тулуба, множинних переламах ребер з обох боків по лопатковій, середньоключичній, паховим та прихребтовій лініям, повного поперечного перелому груднини на рівні 3-го міжребер`я, забоїв легень, забою серця, що супроводжувалося розвитком шоку, яка є небезпечною для життя і за цією ознакою кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, що знаходиться із настанням смерті у прямому причинному зв`язку, та від якої 01 грудня 2021 року, настала біологічна смерть ОСОБА_6 на місці події.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що кваліфікується, як: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

04.12.2021 ухвалою слідчого судді Василівського районного суду до

ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

27.01.2022 ухвалою слідчого судді Василівського районного суду строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено на 60 діб, до 04.03.2022 включно.

28.02.2022 вказане кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 направлено до Василівського районного суду Запорізької області.

Відповідно до п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Зважаючи на те, що станом на березень 2022 року відсутня головуюча суддя по даному провадженні, а строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 спливає, вважаю за можливе розглянути клопотання прокурора в порядку передбаченому п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 14 ст. 368 КПК під час ухвалення вироку суд за клопотанням учасників судового провадження має вирішити питання як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

Таким чином, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину) та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде переховуватись від суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.
Крім того, ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків не має, ніде не працює, отже не має постійного джерела доходу, тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити своє місце проживання та межі м. Запоріжжя (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Крім того, згідно вимогам п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення судового розгляду також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :
- може переховуватися від суду;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі досліджених матеріалів кримінального провадження сторона обвинувачення приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

1. ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Вказане кримінальне правопорушення відноситься згідно зі ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

2.Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, що повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами які у своїй сукупності утворюють наявність обґрунтованої підозри.

3.Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що негативно характеризує останнього.

4.Встановлено, що ОСОБА_5 являється особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень та в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, користуючись безконтрольністю останній може продовжити займатись злочинною діяльністю.
5.Усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, ОСОБА_5 може безперешкодно покинути межі

Запорізької області, тим самим переховуючись від органів суду.

6.У зв`язку із зазначеними вище обставинами сторона обвинувачення приходить до висновку, що, вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини за яких його було вчинено, є ризик того, що обвинувачений, буде переховуватися від органів суду;
- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на теперішній час відсутні;
- відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно ОСОБА_5 не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, вст. 177 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у зв`язку з тим, що йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зникли.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думки обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Згідно клопотання прокурора, 30 листопада 2021 року, у період часу приблизно з 20 години по 22 годину, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останній, умисно наніс долонями рук не менше п`яти ударів в область обличчя чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 внутрішньочерепну травму, що виразилась у вигляді: саден, синців на обличчі, волосистій частині голови, інфільтруючих крововиливах в м`яких тканинах волосистої частини голови та обличчя, субарахноїдального церебрального крововиливу в лобній частці лівої півкулі.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, правою ногою наніс не менше двох ударів в область грудної клітки ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, що виразилась у вигляді: синців на грудній клітці, крововиливах в м`яких тканинах тулуба, множинних переламах ребер з обох боків по лопатковій, середньоключичній, паховим та прихребтовій лініям, повного поперечного перелому груднини на рівні 3-го міжребер`я, забоїв легень, забою серця, що супроводжувалося розвитком шоку, яка є небезпечною для життя і за цією ознакою кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, що знаходиться із настанням смерті у прямому причинному зв`язку, та від якої 01 грудня 2021 року, настала біологічна смерть ОСОБА_6 на місці події.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що кваліфікується, як: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

04.12.2021 ухвалою слідчого судді Василівського районного суду до

ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

27.01.2022 ухвалою слідчого судді Василівського районного суду строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено на 60 діб, до 04.03.2022 включно.

28.02.2022 вказане кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 направлено до Василівського районного суду Запорізької області.

Відповідно до п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Зважаючи на те, що станом на березень 2022 року відсутня головуюча суддя по даному провадженні, а строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 спливає, вважаю за можливе розглянути клопотання прокурора в порядку передбаченому п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 14 ст. 368 КПК під час ухвалення вироку суд за клопотанням учасників судового провадження має вирішити питання як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

Таким чином, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину) та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде переховуватись від суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.
Крім того, ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків не має, ніде не працює, отже не має постійного джерела доходу, тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити своє місце проживання та межі м. Запоріжжя (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Крім того, згідно вимогам п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення судового розгляду також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :
- може переховуватися від суду;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі досліджених матеріалів кримінального провадження суд приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав. ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Вказане кримінальне правопорушення відноситься згідно зі ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, що повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами які у своїй сукупності утворюють наявність обґрунтованої підозри.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що негативно характеризує останнього.

Встановлено, що ОСОБА_5 являється особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень та в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, користуючись безконтрольністю останній може продовжити займатись злочинною діяльністю.
Усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, ОСОБА_5 може безперешкодно покинути межі

Запорізької області, тим самим переховуючись від органів суду.

У зв`язку із зазначеними вище обставинами суд приходить до висновку, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини за яких його було вчинено, є ризик того, що обвинувачений, буде переховуватися від органів суду;
- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на теперішній час відсутні;
- відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно ОСОБА_5 не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, вст. 177 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 177, 314, 315, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Вільнянський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, а саме по 03 травня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, а також надіслати начальнику ДУ «Вільнянський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.
Повний текст ухвали складений та проголошений о 11 год. 30 хв. 04 березня 2022 року.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1