печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, накладений постановою слідчого СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві від 02.07.2012 в рамках кримінальної справи № 60-3574, а саме номер запису про обтяження: 1557909; арешт нерухомого майна; обтяжувач СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ ТВМ-5 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві знаходилася кримінальна справа № 60-3574 за фактом заволодіння грошовими коштами громадянина Ірландії ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України. В рамках даної кримінальної справи з метою збереження майна ОСОБА_4 власника та забезпечення можливого в подальшому заявлення цивільного позову постановою слідчого СВ ТВМ-5 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві накладено арешт на належне ОСОБА_4 на праві власності майно, а саме на виробничий комплекс (літ. А), загальною площею 3863,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Представнику власника майна повідомлено про те, що відомості кримінальної справи №60-3574 внесені Печерським РУ ГУМВС України в м. Києві до ЄРДР 09.01.2013 за № 0000234. На адвокатський запит Печерським УП ГУНП у м. Києві повідомлено, що вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак, на теперішній час арешт майна не скасовано, у зв`язку з чим власник майна позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися цим майном на власний розсуд. ОСОБА_4 є власником вказаного вище виробничого комплексу. Додатково зазначив, що представник власника майна звертався до Шевченківського районного суду м. Києва з аналогічним клопотанням, однак таке було залишено без розгляду з підстав порушення правил територіальної підсудності.

ОСОБА_4 та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника власника майна до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги клопотання підтримує, просить задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

З урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, положень ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно відповіді Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві № 59/4317 від 05.07.2012, в провадженні СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві знаходиться кримінальна справа № 60-3574, порушена прокуратурою Шевченківського району м. Києва, за фактом заволодіння грошовими коштами громадянина Ірландії ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Слідством встановлено, що внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб з приватної власності ОСОБА_4 було відчужено виробничий комплекс (літ. «А»), загальною площею 3863,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та з метою забезпечення можливого в подальшому заявленого цивільного позову на нього накладено арешт /а. м. 22/.

Київською місцевою прокуратурою №10 19.11.2020 повідомлено представника власника майна про те, що відомості кримінальної справи № 60-3574 щодо шахрайських дій відносно ОСОБА_4 внесені Печерським РУ ГУМВС України в м. Києві до ЄРДР за № 0000234 від 09.01.2013 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Слідчим СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 28.02.2014 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України /а. м. 27/.

Поряд з тим, як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, кримінальне провадження № 0000234 від 09.01.2013 було закрито постановою слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України у м. Києві ОСОБА_6 від 28.04.2014 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України /а. м. 34/.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №222380293 від 02.09.2020 виробничий комплекс (літ. А), загальною площею 3863,5 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_4 . На вказаний об`єкт нерухомого майна накладено арешт постановою СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України у м. Києві від 02.07.2012 (запис обтяження № 1557909) /а. м. 36-49/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2021 було відмовлено у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна /а. м. 7-8/.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.06.2021 апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 задоволено, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2021 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою призначено новий розгляд в суді першої інстанції. В зазначеній ухвалі колегія суддів зазначила про те, що арешт, накладений за правилами КПК 2012 року та нескасований після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Проте, як встановлено в ході розгляду даного клопотання, арешт на виробничий комплекс, щодо скасування якого подано клопотання, накладено в порядку ст. 126 КПК України 1960 року, а не за правилами КПК 2012 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 КПК України 1960 року, накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Згідно з п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України арешт майна, застосований під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 червня 2020 у справі № 727/2878/19 зробила висновок про те, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Проаналізувавши вищевикладене, слідчий суддя надходить до висновку, що в даному випадку підлягають застосуванню положення п. 51 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду, та не знаходить підстав відступити від означеного правового висновку.

Таким чином, враховуючи те, що кримінальне провадження, в рамках якого за правилами КПК України 1960 року слідчим було накладено арешт на нерухоме майно, закрите, а відтак заявлене клопотання про скасування арешту майна згідно норм чинного Кримінального процесуального кодексу України не підлягає розгляду слідчим суддею, вважаю, що в задоволенні такого клопотання необхідно відмовити. Питання щодо скасування спірного арешту може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 392, п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1