СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/439/22
ун. № 759/1958/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000754 від 23.07.2021 року,-
встановив:
23.06.2020 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власників арештованого майна, звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 26.10.2021 року у кримінальному провадженні №0000754 від 23.07.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 клопотання підтримали, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи.
Прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперчував, вказуючи, що арешт накладено із законних підстав, на даний час у кримінальному провадженні проведена експертиза, тому підстави у накладенні арешту відпали.
Суд, заслухавши пояснення предстаника заявника, прокурора та слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що СУ ГУНП у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000754 від 23.07.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України.
26.10.2021 року слідчим суддею Святошинського районного суду м.Києва задоволено клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 та винесено ухвалу по справі №759/23932/21 про накладення арешту на об"єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні при розгляді клопотання про скасування арешту майна, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що у даному кримінальному провадженні відсутні особи, які мають статус підозрюваного, жодного цивільного позову не заявлено, а саме нерухоме майно не несе на собі сліди злочинів.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказйм злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 вказаного Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення:збереження речових доказів;спеціальної конфіскації;конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні oб"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
У рішенні Європейського суду з прав людини справа «Будченко проти України» в розділі «Оцінка суду» встановлено: п. 40 «Суд нагадує, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні.
Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року Series A № 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A № 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series А № 98). Зі змісту ухвали випливає, що при накладенні арешту на грошові кошти заявника, питання спврозмірності і розумності не досліджувалось взагалі.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що арешт з об"єктів нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 підлягає скасуванню, а клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст.7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, -
постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000754 від 23.07.2021 року, - задовольнити.
Скасувати арешт, шляхом скасування заборони відчуження об"єктів нерухомого майна, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 26.10.2021 року у кримінальному провадженні №0000754 від 23.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України на об"єкти нерухомого майна, а саме:
- за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 ;
- за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 ;
- за адресою: АДРЕСА_4 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 ;
- за адресою: АДРЕСА_5 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 ;
- за адресою: АДРЕСА_6 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 ;
- за адресою: АДРЕСА_7 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_11 ;
- за адресою: АДРЕСА_8 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 ;
- за адресою: АДРЕСА_9 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_12 ;
- за адресою: АДРЕСА_10 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 ;
- за адресою: АДРЕСА_11 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_13 ;
- за адресою: АДРЕСА_12 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ;
- за адресою: АДРЕСА_13 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ;
- за адресою: АДРЕСА_14 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 ;
- за адресою: АДРЕСА_15 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 ;
- за адресою: АДРЕСА_16 що належить на спільної часткової власності ОСОБА_14 (1/2 частина) та ОСОБА_6 (1/2 частина).
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з часу проголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 14.02.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1