Справа № 209/3938/21
Провадження № 1-кс/209/821/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року м. Кам`янське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000504 від 16.10.2021 року,відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська (на теперішній час м. Кам`янське), українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, працюючого ПрАТ «Дніпровагонмаш», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 15.10.2021 року, приблизно о 20:40 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи за запрошенням господарів, знаходився у будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де ОСОБА_5 затіяв словесний конфлікт з ОСОБА_7 , що переріс в обопільну сварку, під час якої у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , 15.10.2021 року о 20.48 год., перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_5 , цілковито усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, вдарив ОСОБА_7 в обличчя, від чого останній впав на підлогу, після чого, усвідомлюючи, що спричиняє йому тілесні ушкодження, але не передбачаючи небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, не маючи намір позбавляти його життя, умисно завдав не менш 10 ударів кулаками обох рук в область голови та тулуба потерпілого, заподіявши тим самим ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичного експерта № 999-Е від 25.10.2021 року, тілесні ушкодження у вигляді «сумісної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми з раною синцями та саднами на обличчі, з внутрішньо мозковим крововиливом; закрита травма грудної клітини з переломом ребер праворуч 5,6,7-го ребер по середньо-пахвинній лінії, 8-го ребра по лопаточній та біляхребтовій лінії, 9-го ребра по біляхребтовій та середньо-пахвинній лінії, які ускладнились гемопневмотороксом (17.10.21р операція: дренування плевральної порожнини по Бюлау, евакуовано 750 мл. повітря; на КТ ОГК рідина об`ємом 400 мл. праворуч), на момент огляду відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2 та 2.1.3 «правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджено наказом № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Закрита травма грудної клітини з переломом 10,11-го ребер ліворуч по задньо-пахвинній лінії на момент огляду відносяться до середнього ступеня тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня (п.п.2.2.2. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року.).
04.11.2021 року, о 22.40 год., від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у неврологічному відділенні Кам`янської міської лікарні швидкої медичної допомоги.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1297 від 06.11.2021 року виданого «Кам`янським міжрайонним відділенням СМЕ» КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради» смерть ОСОБА_7 настала від легенево-серцевої недостатності, інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла, нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень, вказані пошкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
08.11.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілого, протоколами огляду місця події, речей, протоколами пред`явлення для впізнання за участі свідків, висновком експертизи.
У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином, за скоєння якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.
В ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про наявність ризику переховування підозрюваного від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого чинним КК України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, загроза реального відбуття якого, у разі визнання винним, може спонукати його до переховування від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім цього, ОСОБА_5 неодружений, утриманців не має, а отже не має сталих соціальних зв`язків, за місцем реєстрації останній не мешкає, що вказує на те, що він може у будь-який момент залишити межі міста та області та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення;
Про наявність ризику незаконно впливати на представника потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить наступне. Зі змісту матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , яка перебуває в стосунках з підозрюваним ОСОБА_5 , крім того, відомі місця проживання представника потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Усвідомлюючи загрозу реального відбуття покарання, передбаченого санкцією ст. 121 ч .2 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчинити спроби незаконного впливу на потерпілого та свідків, з метою спонукання їх до відмови від надання показань чи зміни показань. Враховуючи вищенаведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання вищенаведеним ризикам.
Обставини, викладені вище, вказують на те, що до підозрюваного необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачений ст.183 КПК України, так як жодний із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків з вищевикладених причин. Враховуючи те, що підозрюваний не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, а особливо те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до смерті потерпілого, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що він й у подальшому не буде дотримуватись покладених на нього обов`язків. На підставі вищевикладеного орган досудового розслідування дійшов висновку що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків і виконання процесуальних рішень.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, наполягав на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Він не одружений, не має утриманців тобто не має міцних соціальних зв`язків. На даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання, незаконно впливати на представника потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Наполягає, що жодний із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 в суді повністю підтримала клопотання, вважає його обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Підозрюваний ОСОБА_5 в суді пояснив, що він вдарив свого хрещеного лише декілька разів, він до нього гарно ставився, а тому спричиняти йому тяжкі тілесні ушкодження, які б могли спричинити смерть наміру не мав, це сталося випадково. Пояснив, що має місце мешкання, офіційно працює, впливати ні на кого не буде.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків щодо ухилення ОСОБА_5 від слідства та суду. Просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічний домашнього арешту, який забезпечить запобіганню ризику, передбаченому ст. 177 КПК України, і це буде сприяти найшвидшому розгляду кримінального провадження. Крім того посилався, що зазаначені прокурором обствини, сталися 15.10.2021 року, за цей час ОСОБА_5 від досудового слідства не переховувся, докази, що підозрюваний впивав на свідків чи потерпілу особу відсутні, крім того свідком вказаних обставин була лише свідок Заплава, інші свідки взагалі очевидцями не було, а тому впливати на отсаніх немає жодного сенсу. ОСОБА_5 офіційно працює, має зареєстроване місце мешкання, а отже має сталі соціальні зв`язки. Також посилався, що не проведені ще всі слідчі дії, не проведено слідчого експеремента з підозрюваним, тобо з його слів останній падав, а отже міг отримати тілесні ушкодження, саме від падіння, експертиза з вказаними фактами відсутня.
Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до ч.1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п. 5 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000504 від 16.10.2021 року року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
08.11.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, на переконання слідчого судді, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Слідчий суддя виходить з того, що діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21.04.2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».
За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, тому існує ризик того, що обвинувачений розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, не має утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків. Він може вчинити спроби незаконного впливу на свідків та представника потерпілого з метою спонукання їх до відмови від надання показань чи зміни показань, ухилення від явки до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, оскільки свідок ОСОБА_8 перебуває в стосунках з підозрюваним ОСОБА_5 , та йому відомі місця проживання представника потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Суд вважає, що на даний час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства або суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відтак, оцінюючи зазначені ризики, слідчий суддя зазначає, що вони є реальними та позбавляють можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Також, слідчий суддя бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На думку слідчого судді, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за таких обставин слідчий суддя погоджується з думкою сторони обвинувачення, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
На думку слідчого судді конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є й забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
На думку суду, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.
Обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним вище ризикам, суд вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не визначати у зв`язку з тим, що в даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000504 від 16.10.2021 року,відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 .
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів, тобто до 22.00 годин 06 січня 2022 року, без визначення застави.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів - процесуальних керівників у цьому кримінальному проваджені.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення або з дати отримання підозрюваним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1