Справа № 939/1086/21
УХВАЛА

21 грудня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянці Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01 січня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янки Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

31 грудня 2020 року, близько 16-ї години 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки "Рено Кенго", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху проїзною частиною вулиці Вокзальної, в районі будинку № 1 в смт Бородянці Бучанського району Київської області, в смузі для руху в бік автодороги сполученням "Київ-Ковель", яка освітлювалася ліхтарями вуличного електроосвітлення, в порушення вимог п. 2.3 "б" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, та п. 2.3 "д" Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам для яких може бути створена перешкода чи небезпека, маючи можливість заздалегідь виявити небезпеку для руху, яку йому становила пішохід ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину вулиці Вокзальної справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_9 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Бородянській ЦРЛ Київської області.
Смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми нижньої кінцівки у вигляді множинних багатоуламкових переломів лівої стегнової кістки, великогомілкової і малогомілкової кісток лівої гомілки з масивними крововиливами, яка ускладнилася гнійним запаленням і некрозом шкіри, підшкірної жирової клітковини і м`язів лівої нижньої кінцівки в ділянці стегна і гомілки, супроводжувалася порушенням реологічних властивостей крові з розвитком ДВЗ-синдрому (септичний стан) і призвела до набряку - набухання головного мозку. Враховуючи характер і розташування ушкоджень судово - медичний експерт вважає, що місцем первинного контакту тіла з автомобілем могла бути зовнішня поверхня лівої нижньої кінцівки, коли ОСОБА_9 знаходилась у вертикальному положенні і була звернута лівим боком до транспортного засобу, що рухався.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 "б", 2.3 "д" та 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_9 .
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 і її представник адвокат ОСОБА_8 заявили клопотання про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки вона не є близькою родичкою ОСОБА_9 .

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої-третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Відповідно до ст. 3 КПК України, близькі родичі та члени сім`ї чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Як засвідчила ОСОБА_6 вона є племінницею ОСОБА_9 і спільно з нею не проживала.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Оцінюючи викладене, оскільки потерпіла ОСОБА_6 подала заяву про відмову у визнанні її потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні і не бажає щоби її вважали потерпілою, то її заяву необхідно задовольнити і прийняти її відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Керуючись ст. 26, 55, 350, 371, 372 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01 січня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддяОСОБА_10