У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність відповідальних осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати відповідальних осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести відомості до ЄРДР викладені в її заяві.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність відповідальних осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянтка вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що викладені в її заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування.

Стверджує, що її заява містить достатні відомості, які вказують на ймовірне вчинення злочину, і ці факти підлягають всебічному дослідженню в межах кримінального провадження та надання оцінки в процесуальний спосіб передбачений КПК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

24.05.2021 ОСОБА_4 через «Укрпошту» до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 367 КК України службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

В заяві йшлося про події, що відбулися 30 серпня 2020 року в м. Одесі. Захід організований ВГО «Гей-альянс Україна» - захід «Крокуймо з нами. Все буде Прайд» було заплановано провести у форматі «Ланцюга підтримки». Але він був зірваний в результаті незаконних, агресивних дій осіб, які прибули на місце проведення заходу з метою зірвати його та спричинити шкоду його учасникам, а також, на думку організаторів, через бездіяльність поліцейських, які не змогли захистити мирних демонстрантів. За спостереженнями очевидців, дії поліції не були належним чином скоординовані і здебільшого зводились до пасивного спостереження та створення фізичного бар`єру між невеликою частиною учасників «Одеса прайд» та нападниками. На думку заявниці, поліцейські не здійснювали достатніх та ефективних дій проти агресивно налаштованих громадян, які надавали на учасників заходу. Вказаною протиправною бездіяльністю поліції було завдано істотної шкоди потерпілим, оскільки вони обґрунтовано розраховували на захист їх прав з боку поліції, але не отримали такого захисту. В результаті бездіяльності поліцейських було порушено право потерпілих на мирні зібрання, а також завдано тілесні ушкодження.

Оскільки відомості про скоєння злочину до ЄРДР внесені не були, вона, звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що у заяві ОСОБА_4 не наведено обов`язкової ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, - істотної шкоди у грошовому еквіваленті, а лише зазначено, що учасники заходу не отримали захисту їх прав від працівників поліції. Таким чином, заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення не вказує на вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, ознаки даного кримінального правопорушення відсутні, у зв`язку із чим правильно не внесено відомості за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Апелянтка ОСОБА_4 просила розглядати апеляційну скаргу без її участі, в порядку письмового провадження.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 24.05.2021 ОСОБА_4 через «Укрпошту» до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 367 КК України службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

В заяві йшлося про події, що відбулися 30 серпня 2020 року в м. Одесі. Захід організований ВГО «Гей-альянс Україна» - захід «Крокуймо з нами. Все буде Прайд» було заплановано провести у форматі «Ланцюга підтримки». Але він був зірваний в результаті незаконних, агресивних дій осіб, які прибули на місце проведення заходу з метою зірвати його та спричинити шкоду його учасникам, а також, на думку організаторів, через бездіяльність поліцейських, які не змогли захистити мирних демонстрантів. За спостереженнями очевидців, дії поліції не були належним чином скоординовані і здебільшого зводились до пасивного спостереження та створення фізичного бар`єру між невеликою частиною учасників «Одеса прайд» та нападниками. На думку заявниці, поліцейські не здійснювали достатніх та ефективних дій проти агресивно налаштованих громадян, які надавали на учасників заходу. Вказаною протиправною бездіяльністю поліції було завдано істотної шкоди потерпілим, оскільки, вони обґрунтовано розраховували на захист їх прав з боку поліції, але не отримали такого захисту. В результаті бездіяльності поліцейських було порушено право потерпілих на мирні зібрання, а також завдано тілесні ушкодження.

Посилаючись на те, що відомості про скоєння злочину до ЄРДР внесені не були, вона, звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вірно вказав, що заява ОСОБА_4 всупереч вимогами ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, у поданій заяві не вказано ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, з урахуванням викладеного, заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення працівниками поліції, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України.

За такого, відсутні підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_4 .

Посилання апелянта на те що, викладені в її заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне. Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 303, 404, 406, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність відповідальних осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді