Справа № 449/1669/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2022 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Перемишляни кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за №0000026 від 29.11.2021р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рудки Самбірського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого (покарання відбуте), зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И В:
28 листопада 2021 року біля 15-ї години ОСОБА_4 повернувся до дому з роботи ( АДРЕСА_2 ). В ході раптово виниклого конфлікту на грунті ревнощів між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (співмешканкою) виникла сварка, під час якої, в присутності малолітнього сина, обвинувачений ударив потерпілу кулаком в ліве око та наніс один удар правою ногою по її лівій нозі, у результаті чого заподіяв потерпілій один синець на верхній повіці лівого ока та один синець на середній третині зовнішньої поверхні лівого стегна, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав. Розповів, що він з потерпілою і їх спільною дитиною проживають разом. 28 листопада 2021 року він прийшов до дому з роботи випивший. Співмешканка ОСОБА_5 спілкувалась з кимось по телефону. На ґрунті ревнощів між ним і ОСОБА_5 розпочалась сварка під час якої він наніс один удар в лице потерпілої та один несильний удар ногою по нозі потерпілої. Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала суду такі покази. Вона проживає разом з обвинуваченим. 28 листопада 2021 року біля 15 години обвинувачений прийшов до дому з роботи випивший. Між ними розпочалась сварка під час якої обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності їх малолітнього сина ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), вдарив її кулаком по обличчі та наніс ще один удар ногою по її нозі. На наступний день він просив пробачення. Після цього відносини між ними налагодились.

Ступінь тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_5 підтверджується висновком судово-медичної експертизи №1380 від 29 листопада 2021 року.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта, обвинувачений на момент вчинення кримінального проступку та на час надання висновку усвідомлював значення своїх дій та міг ними керувати.

Зважаючи на те, що обвинувачений вчини діяння фізичного характеру на ґрунті ревнощів щодо своєї співмешканки (наніс два удари) з якою в нього є спільна дитина, суд вважає, що такий злочин пов`язаний з домашнім насильством

Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння у розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального проступку особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у присутності дитини та вчинення кримінального проступку щодо особи з якою обвинувачений перебуває у близьких відносинах.

Прокурор просив застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді 680 гривень штрафу.

Потерпіла проти застосування покарання у вигляді штрафу не заперечувала.

Захисник обвинуваченого вважала за можливим за даних обставин призначити штраф в мінімальному розмірі 510 гривень.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховує те, що: згідно ст.12 КК України дії обвинуваченого є кримінальним проступком; обвинувачений визнав себе винним у його вчиненні та примирився з потерпілою; наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин; обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, - тому йому слід обрати покарання у вигляді штрафу.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 12, 56, 65, 66, 67, 125 КК України, ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром 40 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (680 гривень).

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1