Справа № 461/7535/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

їх представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 07 вересня 2021 року та обвинувальний акт з додатками від 07 вересня 2021 року в кримінальному провадженні №0000197 від 20 серпня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Деражня Хмельницької області, громадянина України, українця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

встановив:

відповідно до угоди про визнання винуватості від 07 вересня 2021 року, укладеної між прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та обвинувального акту, ОСОБА_4 визнає себе винним та обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства (хуліганстві), що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчиненому групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 26 липня 2021 року, близько 01 години 00 хв., в групі з іншими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, перебуваючи поблизу пам`ятника Тараса Шевченка, що знаходиться на проспекті Свободи, поруч з будинком №11 у м. Львові, вчинили хуліганські дії які супроводжувалися особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 , перебуваючи з іншими особами, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, безпричинно, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, діючи з хуліганських мотивів, виявляючи явну неповагу до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними нормами моральності, добропристойності, та безпекою оточуючих, проявляючи особливу зухвалість, висловлюючи нецензурні вирази щодо можливої на його думку гомосексуальної орієнтації потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , застосував предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень типу «газового балончика», розпиливши в область обличчя потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , невідому подразнюючу речовину, та одночасно з іншими особами, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, почали умисно наносити тілесні ушкодження потерпілим руками та ногами, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 отримав синець та садно на голові, садна на спині та хімічній опік рогівки та кон`юнктиви 1-го ступеня, які відносяться до легкого ступеня тяжкості, а потерпілий ОСОБА_6 отримав синці в ділянці лівого ока, крововиливи на верхній та нижній губах, садна на нижній губі в ділянці лівого кульшового суглобу та хімічній опік рогівки та кон`юнктиви 1-го ступеня, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд, зокрема має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього кодексу.

В угоді про визнання винуватості визначено наступні істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме:

1) беззастережне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надання правдивих визнавальних показань стосовно себе;

2) зобов`язання обвинуваченого і надалі надавати максимальне сприяння у проведенні кримінального провадження щодо нього та осіб, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження;

3) оголошення підозри у скоєнні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років;

4) врахування особи обвинуваченого, який раніше не судимий та обставин, що пом`якшують покарання;

5) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

Згідно з угодою, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до укладеної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої йому підозри та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення у судовому провадженні.

На підставі наведеного вище, сторони угоди погодились запропонувати суду призначити ОСОБА_4 узгоджене основне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном та покладення обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні угоду підтримав, вказав на її відповідність вимогам КПК, добровільність її укладення, належність кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, повідомив про наявність потерпілих та розмір шкоди, завданої інкримінованим обвинуваченому кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. Зазначив, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілі та їх представник угоду підтримали, вказуючи на добровільність її укладення.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду, вказавши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Відповідно до наведеного вище та обставин пред`явленого обвинувачення, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК, відноситься до тяжкого злочину.

За п.1 ч. 4 ст. 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Судом встановлено, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 07 вересня 2021 року є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів.

У даному кримінальному провадженні є потерпілі, а кримінальним правопорушенням завдано шкоди потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 1015 грн, ОСОБА_7 - 1415 грн. Згідно розписок потерпілих, вказана шкода їм відшкодована обвинуваченим в повному обсязі.

Встановлено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК України та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Згідно з частиною 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Питання призначення покарання суд вирішує також з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК.

Відтак суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК, а тому дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, беручи до уваги особу обвинуваченого, відсутність судимості, відсутність даних про перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відшкодування шкоди потерпілим в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність її затвердження, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.75 КК України, слід звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном та покладення обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.374, 468, 469, 472-475 КПК України , суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 вересня 2021 року, укладену між прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000197 від 20 серпня 2021 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1