ЄУН №337/7677/21
Провадження №1-кс/337/1185/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВП №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій областіОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням №0001167 від 27 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ
29 грудня 2021 року слідчий ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , в якому просить винести ухвалу про накладання арешту на майно, добровільно видане ОСОБА_5 : джинси синього кольору, светр чорного кольору з зеленими вставками, футболку білу з чорним малюнком, мобільний телефон Нокия 5.

Вказав, що перелічені речі мають суттєве доказове значення для подальшого досудового розслідування та можуть містити на собі сліди злочину у тому числі сліди продуктів пострілу.
Учасники справи, повідомлені про судове засідання, до суду не з`явились з невідомих причин, що однак згідно ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд прийшов до таких висновків.

26 грудня 2021 року приблизно о 19:20 годині ОСОБА_6 , знаходячись у під`їзді будинку за АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ножем, який тримав у правій руці, наніс ОСОБА_7 один тичковий удар в область передньої лівої частини грудної клітки, чим спричинив проникаюче колото-різане поранення з пошкодження лівої легені, що кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, яке внесене до ЄРДР 27 грудня 2021 року за №0001167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Повідомлення про підозру за ч.1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його заподіяння, пред`явлено ОСОБА_8 27 грудня 2021 року.

Також, як вказує слідчий, 27.12.2021 року після затримання підозрюваного ОСОБА_9 , останній добровільно видав наступні речі :джинси синього кольору, Светр чорного кольору з зеленими вставками, Футболку білу з чорним малюнком, Мобільний телефон Нокия 5, в корпусі чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сим карткою оператора «Київстар» № НОМЕР_3 .

Положенням ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Як вказує ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У відповідності до положень ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
З протоколу затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України від 27 грудня 2021 року вбачається, що вилучення речей у підозрюваного відбулось в порушення абз.2 ч.5 ст. 236 КПК України слідчим протилежної статі, в присутності понятих, також протилежної статі.

Метою їх вилучення, як вказано в клопотання, є виявлення слідів продуктів пострілу. При цьому, до ЄРДР внесено інформацію про спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ножем. Посилання на наявність на речах слідів РБК відсутня. Отже мета арешту майна слідчим в клопотанні не доведена.
Звертаючись до суду з даним клопотанням, слідчий також не обґрунтував необхідність накладення арешту, а саме, що існують ризики їх приховування, пошкодження чи псування знищення власником майна, який за версією слідчого, добровільно їх видав після затримання.
Встановлення відповідності вилучених речей критеріям, що пред`являються речовим доказам, не є достатніми підставами, в розумінні ст. 170 КПК України, для накладення на них арешту.
Таким чином, матеріали провадження не місять підтвердження дотримання процедури отримання речей, а також доказів, які б вказували на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Слід зазначити, що в матеріалах, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що майно, на яке останній просить накласти арешт, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин,що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Зважаючи на вказані обставини, оскільки стороною обвинувачення не доведено необхідність накладення арешту на вказані речі, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що в даному випадку відсутні достатні підстави для арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого ВП №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій областіОСОБА_3 , про арешт майна, яке було вилучено 27 грудня 2021 року у затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_11 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1