Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1638/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

10 березня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 07.07.2019 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишля, Житомирської обл., не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
(в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
(в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и в:
Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.11.2021 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 05.12.2019, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили продовжено. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 постановлено обчислювати з 07.07.2019, зарахувавши в строк відбування покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 12.01.2022 продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 10.03.2022 включно.

Від прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що існує реальний ризик переховування ОСОБА_5 від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі залишення вироку суду в силі, а саме 11 років позбавлення волі. Також наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Посилається на те, що необхідно врахувати дані про особу обвинуваченого, а саме: останній має слабкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований. Зазначає, що існує ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки усі свідки є односельцями обвинуваченого. Крім того, існує ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки, маючи судимість за попереднім вироком, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та вчинив особливо тяжкий злочин.

Заслухавши прокурора, яка підтримала вказане клопотання, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які поклались на розсуд апеляційного суду щодо задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.11.2021 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 05.12.2019, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується виключно негативно, не одружений, утриманців не має, раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на час постановлення ухвали, існують обґрунтовані підстави вважати, що наявні не абстрактні, а конкретні ризики можливості вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та переховування від суду, та відповідно неможливості застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.

Під час судового засідання прокурор належним чином обґрунтував ризики, які передбачені статтею 177 КПК України та викладені в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, з чим погоджується апеляційний суд, а саме: ОСОБА_5 зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, існуючі ризики не зменшились, їх запобігання неможливе без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам та наявні достатні правові підстави для продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.03.2022 року.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.11.2021 неможливо закінчити до спливу строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто по 07 травня 2022 включно.

Керуючись ст.ст.197, 199, 401, 405 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 07 травня 2022 включно.

Строк дії ухвали по 07 травня 2022 включно.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: