Справа № 567/978/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2021 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Межиріч Рівненського району Острозької територіальної громади Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 11.01.2021 Костопільським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.408 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 1 рік,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи засудженим 11.01.2021 за ч.3 ст.408 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний злочин.
Так, 03.03.2021 близько 21:00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, перебуваючи в кухні квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю нагляду за його діями, шляхом вільного доступу зі столу таємно викрав ноутбук марки "ASUS" К56СМ вартістю 5366,33 грн., що належить ОСОБА_5 після чого покинув приміщення вказаної квартири.
В подальшому ОСОБА_4 розпорядився зазначеним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
26.07.2021 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України з урахуванням вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 11.01.2021 остаточне покарання призначити шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода виконана сторонами, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та просить затвердити угоду. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення із обвинуваченим, просила її затвердити та зазначила, що укладення угоди є добровільним, вона цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України. Також їй відомо про обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з такого.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468, ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За змістом ч.1 ст.469 КПК України право ініціювати укладення угоди про примирення є виключним правом потерпілого та підозрюваного або обвинуваченого.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України кваліфікується як кримінальний проступок за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, що передбачена ч.1 ст.185 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Згідно з вимогами ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку але до повного відбування покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, в період іспитового строку, встановленого вироком Костопільського районного суду від 11.01.2021.

Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі вчинення засудженим під час іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71, 72 КК України. Частиною другою ст.75 КК України, передбачено, що суд за наявності передбачених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Виходячи із цих положень закону, а також зі змісту ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суд розцінює це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням та призначає покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України і визначає таке остаточне покарання, яке має бути більшим, як від покарання призначеного за новий злочин, так і від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Також суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Також, судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, поскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової товарознавчої еспертизи по даному кримінальному провадженню становлять 3301,68 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої при вирішенні питання про долю речових доказів і документів, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд

з а с у д и в :

затвердити угоду від 26.07.2021 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 11.01.2021, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з дня затримання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 3301,68 грн.

Речові докази ноутбук марки "ASUS" К56СМ та зарядний пристрій до нього, після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1