Справа №:755/2731/22
Провадження №: 1-кс/755/597/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2022 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання начальника СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000720 та додані до нього матеріали відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Горбачі Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
18.03.2022 року начальник СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000720 відносно ОСОБА_5 .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 17.03.2022 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її цивільним чоловіком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де останні вживали алкогольні напої.

В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник конфлікт на ґрунті буцімто постійного фізичного насильства ОСОБА_9 відносно його матері ОСОБА_8 , в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи власний протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 пішов до кухні, де взяв металевий кухонний ніж сірого кольору, та, повернувшись до кімнати, наніс чотири цілеспрямованих удари вказаним ножем в область шиї потерпілого.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_9 було госпіталізовано каретою швидкої медичної допомоги, всередині якої, до прибуття у заклад охорони здоров`я, настала смерть останнього.

17.03.2022 року ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.
17.03.2022 року у порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події (трупа) від 16.03.2022 року; протоколом допита свідка ОСОБА_10 від 17.03.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.03.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.03.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.03.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.03.2022 року; іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий вважає, що на даний час існують ризики, а саме:
1) п.1 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;
2) п.3 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх, з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні;
3) п.4. ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, чим буде затягувати строки досудового розслідування;
4) п.5 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі проти життя та здоров`я особи, оскільки зловживає алкогольними напоями та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння може поводитися агресивно, що й сприяло вчиненню кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.
На думку слідчого, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що обвинувачений не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні.
Так, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності.
В той же час, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і тому вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією Європейського суду з прав щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).
На думку слідчого, наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.
Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту обвинувачений зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, вказаний запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
- особисту поруку неможливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, яких сторона обвинувачення вважає такими, що заслуговують на довіру і які б могли поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 (всі перелічені та обґрунтовані вище ризики) та ст.178 КПК України, такі як: п.1 ч.1 ст.178 КПК України провина обвинуваченого у вчиненні злочину доводиться вагомими доказами (перелічені вище); п.2 ч.1 ст.178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; п.3 ч.1 ст.178 КПК України вік та стан здоров`я обвинуваченого (не є неповнолітнім чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє перебувати в умовах слідчого ізолятору); п.4 ч.1 ст.178 КПК України - соціальні зв`язки, не одружений; п.7 ч.1 ст.178 КПК України - майновий стан ; п.10 ч.1 ст.178 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України; п. 12 ч.1 ст.178 КПК України - ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, слідчий вважає, що зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам і застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого.
Все вищезазначене дає достатні підстави вважати, що обвинувачений при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім того, тяжкість покарання є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду при обранні запобіжного заходу.
Враховуючи перелічені ризики, слідчий вважає, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, і стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував обґрунтованості підозри, разом з тим суду пояснив, що перебував вдома разом з мамою та її цивільним чоловіком, між якими виникла сварка, в ході якої він заступився за матір та наніс чотири удари ножем її співмешканцю. Проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність ризиків, а також зазначив, що підозрюваний співпрацює зі слідством, має місце реєстрації та постійне місце проживання. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом було встановлено, що 17.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (кримінальне провадження №0000720).
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання начальника СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного щодо вручення йому копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
17.03.2022 року ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.
17.03.2022 року у порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.
Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: протоколом огляду місця події (трупа) від 16.03.2022 року; протоколом допита свідка ОСОБА_10 від 17.03.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.03.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.03.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.03.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.03.2022 року; іншими доказами в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, раніше не судимий, проживає та зареєстрований за різними адресами, офіційно не працює, не одружений, веде антисоціальний спосіб життя.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинення злочину, що спричинив загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись, ст.ст.3, 176-178, 182-184, 194, 196, 206-208, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Клопотання начальника СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000720 відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 16 травня 2022 року, без визначення розміру застави.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання 21-30 години 16.03.2022 року.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику, та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 14-10 годині 18 березня 2022 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1