Провадження №: 1-кп/752/1003/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000861 від 09 квітня 2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, не працюючого, маючого на утриманні матір інваліда першої групи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК,
за участю прокурораОСОБА_5 ,
обвинуваченого захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

установив:

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09:05 09 квітня 2021 року, у невстановленому місці, за невстановлених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог: п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесено до майна, яке не може перебувати у власності громадян; Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17 жовтня 1992 року; «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, придбав дві бойові ручні осколкові гранати оборонної дії типу «Ф-1».
Тим самим, отримавши у володіння зазначені вище предмети, ОСОБА_7 вчинив придбання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
Після цього, ОСОБА_7 до 09:05 09 квітня 2021 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, без передбаченого законом дозволу зберігав раніше придбану бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу «Ф-1» в зборі, із маркуванням на важелі «154-77 УЗРГМ 583», а також корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу «Ф-1» із маркуванням на корпусі «107 39-73 Т» із засобом підриву до неї із маркуванням «117-71 УЗРГМ УЗПЧ» за місцем свого проживання у приватному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0003538, відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року, 09 квітня 2021 року в період часу з 09:05 по 13:08 працівниками поліції та прокуратури було проведено обшук приміщення приватного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу «Ф-1» в зборі, із маркуванням на важелі «154-77 УЗРГМ 583», а також корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу «Ф-1» із маркуванням на корпусі «107 39-73 Т» із засобом підриву до неї із маркуванням «117-71 УЗРГМ УЗПЧ», що являється:
- предмет, маркування на якому не придатне для читання - є корпусом бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу «Ф-1», в корпусі якої містилася вибухова речовина, а саме 2,4,6-тринітротолуон (ТНТ, тротил) та предмет із маркуванням на важелі «154-77 УЗРГМ 583» є засобом підриву, а саме - бойовим уніфікованим підривачем гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2;
- предмет із маркуванням «107 39- 73 Т» є корпусом бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу «Ф-1», в корпусі якої містилася вибухова речовина, а саме 2,4, 6 - тринітротолуол (ТНТ, тротил) та предмет із маркуванням «117 - 71 УЗРГМ УЗПЧ» є засобом підриву, а саме - бойовим уніфікованим підривачем гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2.
При конструктивному поєднанні будь-якого з уніфікованих запалів дистанційної дії УЗРГМ із будь-яким з корпусів ручних осколкових гранат «Ф-1» в єдину конструкцію, що передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, утворюються дві ручні осколкові гранати «Ф-1», які відносяться до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатні до вибуху.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК, як придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
14 червня 2021 року між прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, в обсязі обставин, викладених в обвинуваченні, та зобов`язався співпрацювати із правоохоронними органами у викритті кримінальних правопорушень, вчиненими іншими особами.
Сторони узгодили покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладенням відповідних обов`язків.
ОСОБА_3 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК, та наслідки невиконання угоди, надав згоду на призначення такого покарання.
У підготовчому судовому засіданні сторони просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК є тяжким злочином.
Заслухавши пояснень сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд встановив, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК. Міра покарання сторонами визначена в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК. Передбачених ч. 7 ст. 474 КПК підстав для відмови у затверджені угоди судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену сторонами міру покарання.
Оскільки відповідно до приписів ч. 3 ст. 75 КК тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, визначаються виключно судом, тому суд не враховує умови угоди у цій частині, що не є підставою для відмови у її затвердженні.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК, як придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази відсутні.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. ст. 100, 124, 314, 368, 374, 474, 475 КПК, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 червня 2021 року, укладену між прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, та призначити йому покарання у виді позбавленн волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю 1 рік, та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертизи від 02 червня 2021 року № КСЕ-19/111-21/17177-БД в сумі 4025,04 грн. та за проведення експертизи від 14 травня 2021 року № КСЕ-19/111-21/17177-ВТХ в сумі 4118,88 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1