У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000151, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2021 року відносно
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачена ОСОБА_5 просить переглянути вирок суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_5 вважає, що її незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності, оскільки кримінального правопорушення вона не вчиняла.
З приводу обставин кримінального правопорушення відзначає, що на час вчинення інкримінованого правопорушення у неї були наявні грошові кошти, що виключало необхідність у вчиненні крадіжки.
На думку апелянта, як досудове розслідування, так і судовий розгляд, проведені однобічно, оскільки не надано належної оцінки розбіжностям, наявним в матеріалах провадження, зокрема, показанням свідків щодо її зовнішнього вигляду на час інкримінованих дій та суперечностям щодо механізму вчинення крадіжки. При цьому, показання, надані свідками під час судового розгляду відрізняються від тих, що відображені у вироку.
Відзначає, що захисником ОСОБА_7 , у рамках даного кримінального провадження, надавався неякісний захист.
Звертає увагу на те, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки отримує мінімальну пенсію на двох із чоловіком, у зв`язку із чим, вимушені додатково працювати, де із ними розраховуються макулатурою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

14.01.2020 р. приблизно о 14.40 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 26-С, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, скориставшись тим, що її злочинні дії не помітні для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрала з полиці супермаркету джин 0,5 л Beefeater 45% об. ск/пл. вартістю 303,83 грн. Після чого ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинила потерпілому ТОВ «АТБ-Маркет» майнову шкоду в розмірі 303,83 грн.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним за обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими і підтверджуються безпосередньо дослідженими та оціненими доказами, аналіз яких наведений у вироку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 та доведеності її вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд обґрунтовано послався на показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , щодо відомих їм обставин.
Суд першої інстанції також ретельно дослідив та перевірив на предмет належності і допустимості та обґрунтовано врахував як докази дані, які містяться письмових доказах, зокрема:
протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.01.2020 р., у якій ОСОБА_11 просить вжити заходів до невстановленої особи, яка 14.01.2020 р. о 14.40 год., перебуваючи в торгівельній залі АТБ за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 26-С, таємно, шляхом вільного доступу викрала пляшку «Джин» об`ємом 0,5 л.
протоколі огляду місця події від 14.01.2020 р. з тиблецею зображень , під час якого проведено огляд торгівельної зали, а саме алкогольного відділу приміщення «АТБ», що розташоване за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 26 «С».
протоколі огляду документу (відеозапису) від 21.01.2020 р. з додатком у вигляді відеозапису з камер відеоспостереження, розташованих у приміщені супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 26-С, дослідженим у судовому засіданні, якими зафіксовано події що відбувалися 14.01.2020 р., а саме порядок дій ОСОБА_5 щодо скоєння нею крадіжки пляшки алкогольного напою джин «Beefeater» об`ємом 0,5 л.
постанові слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 21.01.2020 р. про визнання вказаного диску, на якому містяться відео з камер відеоспостереження ТОВ «АТБ-Маркет», речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження № 0000151.
протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2020 р. з додатками у вигляді довідок, якими зафіксовано впізнання свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_10 особи, зображеної на фотознімках, як як невідомої жінки, яка 14.01.2020 р. близько 14.40 год. знаходилась в приміщені ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 26-С.

Апеляційний суд вважає, що ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні фактичні дані, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вони у своїй сукупності та взаємозв`язку свідчать про винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, поза розумним сумнівом та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку відносно неї.

Неприйнятними є твердження ОСОБА_5 про порушення права на захист через те, що, на її думку, призначений адвокат надавала неефективну правову допомогу.
Згідно зі ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у рішенні від 18.11.2021 р. у справі № 185/6429/17, ефективність захисту не є тотожною досягненню за результатами судового розгляду бажаного для обвинуваченого результату, а полягає в наданні йому належних та достатніх можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги, яка в передбачених законом випадках є обов`язковою, захищатися від обвинувачення в передбачений законом спосіб. Подальша незгода обвинуваченого з позицією і тактикою захисту не свідчить про його неефективність.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після роз`яснення підозрюваній права на захист, на підставі постанови слідчого від 30.01.2020 р., Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області, з метою реалізації її права на захист, призначено адвоката ОСОБА_7 .
Зі змісту технічного носія інформації, зокрема журналів та звукозаписів судових засідань, вбачається, що ОСОБА_5 , разом із захисником, брала активну участь у розгляді справи та здійснювала свій захист за заздалегідь узгодженою позицією, мала можливість надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, не була обмежена у праві збирати і подавати докази. Під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції обвинувачена не посилалася на неефективний чи неналежний захист та не заявляла відповідних клопотань про відмову від захисника чи про його заміну.

Щодо невідповідності показань свідків, викладених у вироку, тим показанням, які були надані свідками в судовому засіданні, то апеляційний суд зауважує, що викладені у вироку показання свідків суттєво не відрізняються від показань, які надані цими свідками в ході судового розгляду, і скорочений виклад цих показань у вироку за змістом відповідає тим показанням, які містяться на технічному носії.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку не виявлено, оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_5 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2021 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3