ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/605/21

1-кп/385/64/21

13.12.2021 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Гайвороні, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000018 від 03.03.2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таужне, Гайворонського району, Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, не депутата, військовослужбовця Збройних сил України, в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 , та його представника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за наступних обставин.

02.03.2021 близько о 22.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території скверу «Перемоги», який знаходиться в м. Гайворон по вул. В.Стуса, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілому ОСОБА_5 .

Невідкладно, з метою реалізації вказаного злочинного наміру, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшов на відстань не більше 0,5 м до ОСОБА_5 , який сидів на лавці та з прикладанням значної сили, умисно наніс не менше п`яти ударів кулаками обох рук в область обличчя потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку та синців обличчя. Вважаючи свої умисні протиправні дії достатніми для досягнення злочинного посягання на здоров`я потерпілого, ОСОБА_3 залишив місце події.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку та синців обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №18 від 16.03.2021 року мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно, весною 2021 року, точної дати не пам`ятає, близько 22 години, в нього виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 , в ході якого він наніс потерпілому руками близько п`яти ударів. У вчиненому щиро розкаявся, вказав що більше такого робити не буде. Цивільний позов визнає частково, зокрема матеріальну шкоду згідний відшкодувати у повному обсязі, моральну визнає у розмірі 4000 грн.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме спричинення потерпілому ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до кримінальних проступків, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних правопорушенням наслідків, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні правопорушення визнав, розкаявся, раніше не судимий, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, думку потерпілого та його представника і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

16.07.2021 року на адресу суду ОСОБА_5 подано цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 13.10.2021 року цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийнято до розгляду.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав частково з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити частково. Просить стягнути з обвинуваченого 1043,28 грн матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити частково.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов у кримінальному провадженні про відшкодуванння матеріальної та моральної шкоди підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченого встановлено протиправну поведінку ОСОБА_3 , що стверджується матеріалами кримінального провадження; встановлено наявність шкоди - заподіяння ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та причиновий зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками, що настали.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено факт спричинення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що під час розгляду кримінального провадження, потерпілий зменшив розмір вимоги про відшкодування моральної шкоди з 20000 грн. до 4000 грн., а обвинувачений визнав такий позов повністю.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілої, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, такі спричинили короткочасний розлад здоров`я, він був позбавлений можливості навчатися, що призвело до істотних змін в його житті та негативно позначилося на його моральному та психологічному стані.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які переніс потерпілий, їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, враховуючи визнання цивільного позову обвинуваченим, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 слід стягнути 1043,28 грн матеріальної шкоди та 4000, 00 грн. моральної шкоди.

Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, позивач зазнав моральних страждань через короткочасний розлад здоров`я, а тому на підставі ст. 1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню і з урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України, й призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1043 (одну тисячу сорок три) грн. 28 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам справи.

Суддя: ОСОБА_1

13.12.2021