Справа № 303/8/21
№ 1-кп/303/629/21
У Х В А Л А
04 листопада 2021 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000234, внесеному до ЄРДР 07.09.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю : прокурора ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Захисник ОСОБА_3 подала клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в період з 22 години до 06 години.
У клопотанні захисник зазначила, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто тривалим, суворим і таким, що не відповідає обставинам справи та особі підозрюваного.
Клопотання вмотивувала наступним.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотриманним обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;ь 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому, зазначає захисник, слід врахувати наявність у ОСОБА_4 тісних соціальних зв`язків, а саме бабусі - ОСОБА_10 , племінників - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з якими він проживав, наявність постійного місця проживання, де він мешкав. ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , має тісні соціальні зв`язки, розуміє всю тяжкість обвинувачення і мас намір з`ясувати всі обставини справи для доведення своєї невинуватості.
Захисник зазначає, що КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ "є необхідною умовою законності тримання під вартою" (Нечипорук і Йонкало проти України, nо. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року). Частина 2 статті 177 поширює вимогу "обґрунтованості підозри" також і на інші запобіжні заходи. Відповідно до практики ЄСПЛ "обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції". За визначенням ЄСПЛ "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(c) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин" (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Важливою обставиною для звернення з даним клопотанням є те, що допоки ОСОБА_4 знаходиться під вартою, його бабуся ОСОБА_10 , яка самотужки виховує своїх правнуків, ледь зводить кінці з кінцями, так як обвинувачений завжди матеріально та фізично їй допомагав. А наразі вона залишилась одна. Утримує правнуків на свою мізерну пенсію, якої не вистачає навіть на харчування. Дітям доводиться обходитися мізером, допомагають сусіди та небайдужі люди.
Рішенням Конституційного Суду України від 08.07.2003 року №14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими ст.ст.148, 150 КПК.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника про зміну стосовно нього запобіжного заходу на домашній арешт.
Свідок ОСОБА_10 показала, що її внук ОСОБА_4 проживає разом з нею за адресою АДРЕСА_1 , коли він був на волі - працював на ринку «ГІД», допомагав матеріально утримувати її правнуків, допомагав по господарству, без нього їй дуже важко прогодувати себе і правнуків.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника ОСОБА_3 .
Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника ОСОБА_3 .
Захисник ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника ОСОБА_3
Прокурор заперечила проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначила, що ризики, які були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу не зменшилися.
Заслухавши думки учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, допитавши свідка, суд прийшов до наступного.
У відповідності до вимог статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог статті 8 Конституції України та статті 8 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського

суду з прав людини.
Згідно положення, викладеного в ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
У відповідності до вимог ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно вимог ч.1 ст.201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді від 13.07.2020 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою.
23.12.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При розгляді питання про доцільність тримання обвинуваченого під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд оцінив всі обставини, зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно п.85 вказаного рішення ЄСПЛ, суд зазначає, що, як свідчать обставини справи, яка розглядається, питання законності тримання заявника під вартою неодноразово розглядалось національними судами. Проте судові рішення щодо тримання заявника під вартою не повністю задовольняють вимоги пункту 4 статті 5. Відповідні рішення для тримання заявника під вартою повторювали типовий набір підстав без дослідження їх належності у світлі обставин конкретної ситуації заявника (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Белевітський проти Росії" (Belevitskiy v. Russia), N 72967/01, пп. 111-112, від 1 березня 2007 року).
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У відповідності до вимог ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

При розгляді клопотання захисника суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , має тісні соціальні зв`язки, раніше не переховувався від органів досудового розслідування.
На переконання суду, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 перевищує розумний строк.
У судовому засіданні прокурор не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під варотою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У той же час, суд вважає за необхідне визначити домашній арешт в більш тривалий період доби, ніж просила захисник.
Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені абзацом 1 та пунктами 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.331, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронного засобу контролю за місцем його проживання: квартира АДРЕСА_2 з 19 години до 07 години наступної доби на строк до 14 листопада 2021 року включно.
Покласти на ОСОБА_4 на строк до 14 листопада 2021 року включно наступні обов`язки:
- прибувати до Мукачівського міськрайонного суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з м.Мукачево та Мукачівського району без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками даного кримінального правопорушення;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і виїзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого та вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1