Єдиний унікальний номер 317/4211/21
Провадження № 1-кс/317/8/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000641, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000641 від 29.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про арешт майна. Слідчий просить накласти арешт на куртку зимову чорного кольору, штани чорного кольору, які 29.12.2021 були вилучені у ході особистого обшуку ОСОБА_5 при затриманні в порядку ст. 208 КПК України, з наступним зберіганням майна в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, та заборонити будь-яким особам або їх представникам розпоряджатися або користуватися арештованим майном.
За змістом клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2021, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, разом з ОСОБА_6 , який не був поінформований про злочинний умисел ОСОБА_5 , прибули на зупинку громадського транспорту поблизу магазину «Апельмон», розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт Балабине, вул. Миру, 66, де планував зустрітися з потерпілим ОСОБА_7 під приводом придбання автомобіля. Коли потерпілий ОСОБА_7 на автомобілі ВАЗ-2108 бежевого кольору, н.з. НОМЕР_1 , приїхав на вказане місце, під приводом перевірки автомобіля всі вищевказані особи виїхали на автодорогу, що йде від смт Кушугум Запорізького району Запорізької області до автошляху «Харків-Сімферополь». Перебуваючи на вказаній автодорозі, ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_7 передати керування автомобілем ОСОБА_6 , щоб останній самостійно перевірив його технічний стан, а сам залишився на узбіччі разом з ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ-2108 бежевого кольору, н.з. НОМЕР_1 , поїхав, ОСОБА_5 дістав з сумки заздалегідь підготовлений для вчинення злочину предмет, зовні схожий на пістолет, з маркуванням НОМЕР_2 , та тримаючи його у руці, тим самим демонструючи його потерпілому ОСОБА_7 , викликавши у останнього сприйняття даних дій як реальної загрози його життю та здоров`ю, придушив здатність останнього до опору. Після чого, коли під`їхав ОСОБА_6 , ОСОБА_5 сів до автомобіля ВАЗ-2108 бежевого кольору, н.з. НОМЕР_1 , та поїхав, залишивши потерпілого ОСОБА_7 на місці події, тим самим отримавши реальну можливість розпоряджатися вказаним автомобілем.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2108 бежевого кольору, н.з. НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_7 .
29.12.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. У ході проведення особистого обшуку у підозрюваного ОСОБА_5 вилучено наступні об`єкти: куртка зимова чорного кольору; штани чорного кольору.
Постановою слідчого від 30.12.2021 вказані речі визнані речовими доказами за кримінальним провадженням.
Слідчий вважає, що зібрані досудовим розслідуванням матеріали дають обґрунтовані підстави вважати, що на вказаних предметах одягу могли залишитися сліди, у тому числі біологічного походження, що вказують на причетність осіб до вчинення злочину, які мають суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення та встановлення осіб, що його вчинили.
На переконання слідчого накладення арешту обумовлено необхідністю збереження майна в такому ж вигляді, як і під час вилучення, з метою подальшого проведення на стадії досудового розслідування їх детального огляду, судових експертиз, для чого потрібні вказані об`єкти, та можливість безперешкодного доступу до них фахівцям (експертам), під час проведення судових експертиз (досліджень).
Слідчий ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з`явились, у поданих заявах підтримали клопотання, просили розглянути клопотання про арешт майна за їх відсутності.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_8 , у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. 06.01.2022 до суду надійшла заява захисника ОСОБА_8 у якій він просить розглянути клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000641 від 29.12.2021 за ч. 3 ст. 289 КК України.
Як видно з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.12.2021, під час обшуку затриманого ОСОБА_5 у нього вилучено куртку зимову чорного кольору та штани чорного кольору.
Постановою від 30.12.2021 вказані речі слідчим визнані речовими доказами.
Відповідно до вимог ч.ч. 2-4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, якими є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У клопотанні слідчого не наведено достатніх і переконливих доводів (обґрунтування) щодо необхідності накладення арешту на одяг підозрюваного ОСОБА_5 , а також щодо того, що у разі, якщо це майно буде приховане, знищене, зіпсоване, відчужено, то це зашкодить кримінальному провадженню.

За змістом ч. 2 ст. 100 КПК України сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Предмети одягу були вилучені у ОСОБА_5 29.12.2021, проте з моменту вилучення до часу розгляду клопотання про арешт майна у суді слідчим не оглядались, на що вказує відсутність протоколу їх огляду. Це вказує на формальність посилань слідчого у клопотанні на необхідність їх збереження як речових доказів. За необхідності орган досудового розслідування мав достатньо часу, щоб виявити та зафіксувати наявність слідів кримінального правопорушення на вилучених речах, чого зроблено не було.

Отже, слідчим та прокурором не було надано будь-яких даних, що вилучені у ОСОБА_5 речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчим не доведено необхідності накладання арешту на зазначене у клопотанні майно та наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000641, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про арешт майна відмовити у повному обсязі.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1