БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/144/22
Провадження № 1-кс/497/65/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт тимчасово вилученого майна
21.01.2022 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:

20 січня 2022 року на адресу суду поштовим листом надійшло клопотання слідчого Відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000026 від 13.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області 13.01.2022 року надійшла заява громадянки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 про те, що 13.01.2022 року з задньої частини подвір`я її будинку знято та викрадено сітку-рабицю, довжиною 35 м., якою було огороджено подвір`я.

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що 13.01.2022 року приблизно о 12 годині бачив, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , поряд з огорожею задньої частини подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , завантажували на гужовий транспорт (візок), запряжений за віслюка.

Наступного дня, 14.01.2022 року ОСОБА_7 добровільно видано співробітникам поліції металеву сітку-рабицю, довжиною 35 м, на поверхні якої наявне нашарування іржі, яку постановою слідчого 14.01.2022 визнано речовим доказом, та того ж дня передано потерпілій для подальшого зберігання.

Постановою слідчого від 14.01.2022 року добровільно видане майно визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не прибула, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі.
Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Відділенням № 1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000026 від 13.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
14.01.2022 року ОСОБА_7 добровільно видано співробітникам поліції металеву сітку-рабицю, довжиною 35 м, на поверхні якої наявне нашарування іржі, яку постановою слідчого 14.01.2022 визнано речовим доказом, та того ж дня передано потерпілій для подальшого зберігання.

Постановою слідчого від 14.01.2022 року добровільно видане майно визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні та передано власнику на відповідальне зберігання.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Статтею 170 КПК України визначено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб …
За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
За змістом ст. 170 КПК України … арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Так згідно протоколу добровільної видачі від 14.01.2022 року (п`ятниця) слідчим було тимчасово вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні слідчого та у самому протоколі, на яке слідчий просить накласти арешт (а.с.16).
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна складенов понеділок 17 січня 2022 року (а.с.1), та 17.01.2022 року надіслано до суду, про що свідчить штемпель на поштовому листі (а.с.23).
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).
Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти .
Вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт є тимчасово вилученим майном в кримінальному провадженні за ознаками злочину за ч.2 ст. 185 КК України.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни вилучених речей, які потребують криміналістичних досліджень, за результатами яких можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, необхідно здійснити арешт вищевказаних вилучених речей, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу добровільної видачі від 14.01.2022 року в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 13.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування::
-металеву сітку-рабіцу довжиною 35 метрів, добровільно видану ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
Зазначене майно повернути на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на слідчого Відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1