Справа № 156/518/21
Провадження № 1-кп/156/89/21
ВИРОК
Іменем України
09 листопада 2021 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іваничі кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Риковичі, Іваничівського району, Волинської області, українки, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, згідно ст. 89 КК України не судимої, зареєстрованої за адресою та мешканки: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_4 , 02 червня 2021 року близько 01 год., проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , побачила декоративні ялинки породи «Ялина канадська Коніка» в кількості семи штук, які росли у ґрунті за межами огорожі вказаного будинку та належали ОСОБА_5 . В подальшому у ОСОБА_4 виник злочинний намір вчинити таємно викрадення цих ялинок.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 таємно викрала сім дерев породи «Ялина канадська Коніка», вартістю, згідно висновку експерта №СЕ-19/103-21/4862-ТВ від 15.06.2021 - 120 гривень за ялинку, спричинивши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 840 грн. 00 коп.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнала повністю, вказала, що підтверджує вчинення нею інкримінованого їй злочину за вказаних в обвинуваченні обставин. Інших доповнень не має. Щиро розкаялася у вчиненому, просить суд суворо не карати.
09.11.2021 року в судове засідання прибули прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 .
Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належно. Надала заяву, в якій клопотала проводити розгляд справи без її участі, відсутність претензій до обвинуваченої та призначення останній покарання на розсуд суду.
За нормами ч. 1ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Вислухавши думку обвинуваченої та прокурора, ухвалено про судовий розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілої.
Судом роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України щодо скороченої процедури судового розгляду, та за згодою обвинуваченої ОСОБА_4 , свідчення якої відповідають суті обвинувачення, що правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, котрі не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та з урахуванням поданої заяви потерпілим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, порядок їх дослідження. Суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням документів, які характеризують обвинувачену, як особу.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо дотримуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Показання обвинуваченої ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції. Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.
Суд знаходить винність обвинуваченої ОСОБА_4 доведеною повністю. Вважає, що дії останньої юридично вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки, вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Прокурор в промові зазначив, що з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченої, ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, обвинувачена ОСОБА_4 заслуговує на покарання за скоєне у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців із застосуванням іспитового строку на підставі ст. ст.75,76 КК України, витрати, які були понесені в ході досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченої.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, вчинила кримінальний проступок.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом враховується те, що така раніше не судима, нею вчинено кримінальний проступок, офіційно не працевлаштована, щиро розкаялася у вчиненому, на обліку в лікаря-нарколога перебуває з 22.01.2010 року, у лікаря-психіатра не перебуває, її роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.
Враховуючи вищевказані обставини в сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі у межах санкції інкримінованої їй статті КК України із застосуванням іспитового строку.
На переконання суду, вищевказане покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 передбачених ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати по справі у відповідності до ст. ст. 124,126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 в дохід держави.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався та суд не вбачає підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/4862-ТВ від 15.06.2021 року в сумі 858,10 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 10 коп.).

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1