У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2022 Справа №607/2536/22

Cлідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово та строку дії покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в межах строку досудового розслідування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого психіатром у Скалатській комунальній районній лікарні Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2022 року старший слідчий слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді із клопотанням про продовження в межах строку досудового розслідуваннязапобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 із забороною залишати цілодобово житло за адресою АДРЕСА_1 та продовження строку дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Клопотання мотивовано тим, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001747 від 15 грудня 2021 року, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_4 спільно із двома невстановленими на даний час особами виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою їх подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах місці та часі ОСОБА_4 , спільно із двома невстановленими на даний час особами, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 незаконно придбав порошкоподібну речовину, що містить в своєму складі метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, які зберігав при собі, з метою збуту до 15.12.2021.

15.12.2021 р. ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Тернопіль по вул. Мазепи, поблизу будинку №1, біля під`їзду №6, доводячи до кінця свій злочинний умисел, діючи за попередньою домовленістю, незаконно збув шляхом поміщення між закопані в землю колеса, один згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч», в якому містився прозорий безбарвний полімерний пакетик на застібку з порошкоподібною речовиною, що містить метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

В свою чергу ОСОБА_4 зробив знімок місця зробленої «закладки» на мобільний телефон, вказавши на фото географічні координати останньої з метою пересилання за допомогою мобільного додатку «Telegram» зазначеного знімка покупцю, який у подальшому придбає вказану «закладку» за грошову винагороду.

В подальшому, 15.12.2021 р. близько 18:24 год. працівниками Роти поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, які здійснювали патрулювання по вулицях м. Тернопіль по вул. Мазепи, поблизу будинку №3 було виявлено ОСОБА_4 , який у цей момент розкладав за даною адресою так звані «закладки».

Надалі, під час огляду місця події 15.12.2021 р. у ОСОБА_4 в ході поверхневої перевірки виявлено та вилучено один поліетиленовий пакет, у якому знаходилася невідома речовина білого кольору та лампочка із залишками невідомої речовини, які ОСОБА_4 зберігав з метою збуту.
Згідно ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 р. та Списку № 2, Таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
16 грудня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

18 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, строком до 12.02.2022 р. Вказаною ухвалою на ОСОБА_4 покладено передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.
У клопотанні слідча вказала, що на даний час дію запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту та передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків слід продовжити в межах строку досудового розслідування, який закінчується 16 лютого 2022 року. Крім того вказала, що заявлені стороною обвинувачення під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 цього запобіжного заходу ризики не зменшилися, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. На думку слідчої, наявні достатні підстави вважати, що у разі непродовження строку тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом та строку дії обов`язків, покладених на нього, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 та строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 лютого 2022 року.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили з урахуванням належної процесуальної поведінки підозрюваного протягом досудового розслідування застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому покидати житло лише в нічний час, при цьому також зазначили про те, що підозрюваний має постійне місце роботи та перебуваючи під домашнім арештом цілодобово, позбавлений можливості працювати.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з таких підстав.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001747 від 15 грудня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

16 грудня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
18 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком дії до 12 лютого 2022 року. Вказаною ухвалою на ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 16 лютого 2022 року.
Згідно частини 6 статті 181 КПК України, строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК.
Відповідно до ч. 4 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з приписами ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків та спливу строків досудового розслідування.
Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001747 від 15 грудня 2021 року; протоколом огляду місця події від 15.12.2021 р.; протоколом огляду місця події від15.12.2021 р.; висновком експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ19/120-21/12799-НЗПРАП від 16.12.2021 р.; протоколом огляду предмету від 17.12.2021 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.12.2021 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.12.2021 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 16.12.2021 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.12.2021 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.12.2021 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.12.2021 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.12.2021 р.; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.12.2021 р.; протоколом огляду від 17.12.2021 р.; висновком експерта за результатами судової комп`ютерно-технічної експертизи №СЕ-19/120-22/212-КТ від 10.01.2022 р.; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказав на те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень з огляду на встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, слідчий суддя оцінює в сукупності в світлі обставин цього кримінального провадження, та враховує, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
На переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні також не зменшився з огляду на те, що доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані саме під час судового розгляду або в порядку ст. 225 КПК України. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Так само, на думку слідчого судді, продовжує існувати ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів клопотання останній підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, яке вчинене з метою отримання прибутку, а тому слідчий суддя вважає, що підозрюваний і надалі може продовжувати свою незаконну діяльність з корисливих мотивів та метою особистого збагачення.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні на ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неконкретизованим та формальним, так як останні не вказують, які конкретні дії може вчиняти підозрюваний з метою перешкодити даному кримінальному провадженню та не надає доказів на підтвердження цих обставин.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та запобігання ризикам, свідчить про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом цілодобово та дії покладених на нього обов`язків як додаткових заходів процесуального примусу.
Приймаючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
З цих підстав слідчий суддя не знаходить підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певну пору доби.
Слідчий суддя зауважує, що продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово та покладення передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад підозрюваного ОСОБА_4 , а продовжуючи строк дії цього запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків, виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, не становить порушення прав людини, а отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження в межах строку досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , а також про продовження строку дії визначених ухвалою слідчого судді від 18 лютого 2022 року обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За наведеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом та строку дії покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодопідозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001747 від 15 грудня 2021 року, тобто до 16 лютого 2022 року, заборонивши останньому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
На цей же строк продовжити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 16 лютого 2022 року.

Ухвалу передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, слідчих у даному кримінальному провадженні, а також на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1