21.10.2021
Справа № 642/7094/21
Провадження № 1-кс/642/3992/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2021 року м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000082 від 21.06.2018, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням по кримінальному провадженню №0000082 від 21.06.2018 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , 1994 р.н., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000082 від 21.06.2018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, призовник ОСОБА_5 , призваний на строкову службу та перебуваючи у розташуванні обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів ЗС України, в період проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від служби, вчинене в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, у день відправки до військової частини з обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11.05.2018, не з`явився та не прибув у подальші 3 доби.
Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.
Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.
Однак, 11.05.2018, солдат ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин, не з`явився та не прибув у подальші 3 доби до обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за місцем розташування: АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу до військової частини НОМЕР_1 не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , 11.05.2018, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не з`явився та не прибув у подальші 3 доби до обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за місцем розташування: АДРЕСА_2 , та продовжує ухилятися від її проходження до теперішнього часу, використовуючи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
16.06.2020 ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинення кримінального правопорушення, актом службового розслідування, протоколами допитів, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Тобто наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_5 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_5 всупереч наказам не повернувся для проходження військової служби, що дає достатні підстави вважати, що останній переховується від органів досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню досудового розслідування у розумні строки.

У зв`язку з чим виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою з утриманням у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Метою та підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та запобігання вчиненню останнім нових злочинів проти основ національної безпеки України чи проти громадської безпеки.

Оцінюючи в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, а саме позбавлення волі від трьох до семи років, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків, запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку про те, що є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_5 та відповідно до ст. 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор клопотання підтримав, послався на те, що застосування до підозрюваного жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст.177 КПК України.
В судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, доставлений не був.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває не свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Відповідно до ст.193 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника. При цьому, ст.193 ч.6 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений в міжнародний розшук.
Відомості про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародний розшук в клопотанні відсутні.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання приходить до висновку, що оскільки підозрюваний в судове засідання для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не з`явився, місце його перебування невідомо, клопотання у його відсутності не може бути розглянуто, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 186, 193 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000082 від 21.06.2018 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1