ВИРОК

Іменем України

13 грудня 2021 року м. Слов`янськ

Судова колегія Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за № 0000064 від 16.01.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівки Донецької області, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

обвинуваченого за ч.1 ст.14, ч. 3 ст.27, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України

ВСТАНОВИЛА:

На початку січня 2020 року ОСОБА_9 , перебуваючи у неприязних стосунках зі своїм знайомим ОСОБА_10 з приводу того, що нібито останній не збирається повертати йому заборгованість у грошовому еквіваленті, з метою помсти, вирішив організувати умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 на замовлення. З метою реалізації злочинного наміру, пов`язаного з умисним, протиправним завданням тяжких тілесних ушкоджень своєму знайомому ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , не бажаючи особисто завдавати умисні тяжкі тілесні ушкодження, вирішив підшукати особу, яка має певні зв`язки у кримінальному середовищі та яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів.

ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій по організації та готуванню вказаного злочину, 15.01.2020 року, у першій половині дня у м. Лиман Донецької області домовився про зустріч через свого приятеля ОСОБА_11 , який не усвідомлював злочинного плану ОСОБА_9 , з метою організації протиправного заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , з раніше незнайомим йому ОСОБА_12 , який діяв під контролем співробітників правоохоронних органів, ознайомив його зі злочинним наміром, пов`язаним з умисним протиправним заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 на замовлення, та запропонував за це грошову винагороду, на що ОСОБА_12 надав свою згоду, при цьому, вони домовилися, що згодом ОСОБА_9 для виконання злочинного наміру надасть останньому інформацію стосовно ОСОБА_10 , а саме: фотокартку з зображенням потерпілого, відомості про місце мешкання, місця відвідування, склад сім`ї, коло знайомих, ідентифікуючі ознаки транспортного засобу, яким користується ОСОБА_10 , та попередню оплату послуг у сумі 100 доларів США. Згідно з указаною домовленістю ОСОБА_12 , вступивши із ОСОБА_9 у попередню злочинну змову, погодився за грошову винагороду вчинити заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень.

26.02.2020 року, о 14.00 у с. Зарічне Лиманського району Донецької області ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_12 та, згідно з вищевказаною домовленістю, передав частину грошової винагороди у сумі 100 доларів США в якості завдатку за завдання тяжких тілесних ушкоджень на замовлення. У подальшому, під час вказаної зустрічі, ОСОБА_9 зазначив, що іншу частину грошової винагороди у сумі 2 700 гривень він сплатить після виконання замовлення. Надалі, за допомогою телефону ОСОБА_9 передав ОСОБА_12 інформацію стосовно ОСОБА_10 , а саме: фотокартку з зображенням потерпілого, відомості про місце мешкання, місця відвідування, склад сім`ї, коло знайомих, ідентифікуючі ознаки транспортного засобу.

09.03.2020 року, за попередньою домовленістю, о 14.00 у с. Зарічне Лиманського району Донецької області ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_12 , якому, згідно з вищевказаною домовленістю, з метою заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та бажаючи настання наслідків саме у виді завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень, під час спілкування, остаточно підтвердив свій злочинний намір, та передав знаряддя вчинення злочину, а саме: дерев`яну палицю (биту), якою ОСОБА_12 повинен був вчинити замовлене кримінальне правопорушення.

З метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_9 , під контролем правоохоронних органів 13.03.2020 року, у період часу з 20.36-21.20 год. на подвір`ї буд. АДРЕСА_3 відбулося інсценування умисного вбивства ОСОБА_10 , яке було зафіксоване шляхом відео-фотозйомки, після якої ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_9 про виконання умисного вбивства на замовлення та останні домовились про зустріч 14.03.2020 року з метою остаточного розрахунку

У подальшому, 14.03.2020 року, приблизно об 11.00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу перехрестя вул. Бульварна та Клеверна у с. Зарічне Лиманського району Донецької області, зустрівся з ОСОБА_12 , який як доказ смерті ОСОБА_10 продемонстрував на телефоні фотозображення інсценованого вбивства, після чого ОСОБА_9 передав ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 2700 гривень, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але зазначений злочин не доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, після чого ОСОБА_9 14.03.2020 року об 11.15 год. було затримано працівниками правоохоронних органів.

Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 121 КК України, тобто готуванні до завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого організатором на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, вказавши, що дійсно, через конфлікт, що стався у листопаді 2019 року між ним та подружжям ОСОБА_13 , він вирішив замовити побиття ОСОБА_14 . В той же період він зустрів ОСОБА_11 ( ОСОБА_15 ), який познайомив його з ОСОБА_12 . З останнім він декілька разів зустрічався та обговорював умови, за яких той, на його замовлення поб`є ОСОБА_10 , зламає йому кінцівки та ключицю. Наміру замовляти вбивство ОСОБА_10 у нього не було, ця ініціатива походила від ОСОБА_12 . У наступну зустріч він передав ОСОБА_12 100 доларів США в рахунок оплати, а також, на вимогу останнього, бейсбольну біту для її використання під час побиття ОСОБА_10 14.03.2021 року в с. Зарічне він зустрілися з ОСОБА_12 , який повідомив, що покалічив ОСОБА_10 , а він ( ОСОБА_9 ) передав ОСОБА_12 2700 грн. Після цього його затримали працівники поліції. Категорично заперечував факт замовлення ним вбивства потерпілого. Розкаявся у вчиненому злочині.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що перебував з ОСОБА_9 у дружніх стосунках. В жовтні листопаді 2019 року ОСОБА_9 надавав його родині послуги з перевезення риби. Через деякий час вони з дружиною почали помічати нестачу риби, докази вказували на ОСОБА_9 . Останній обвинувачення в крадіжці риби не визнав, відшкодувати вартість викраденого майна відмовився. Суму нестачі його дружина відрахувала з заробітної плати ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_9 почав вимагати залишок грошей, висловлював погрози фізичної розправи (переламати ноги) йому та його дружині, але з часом заспокоївся. В березні 2020 року до його міста мешкання приїхали працівники поліції, які розповіли, що ОСОБА_9 замовив його вбивство, для чого найняв людину та висловлював побажання, щоб йому (потерпілому) зламали кінцівки та суглоби. В середині березня 2020 року у нього вдома працівники поліції зробили інсценування його вбивства, в ході якого його поклали на порозі будинку, облили краскою, зробили фото, викликали швидку допомогу та перевезли його та дружину до м. Слов`янська.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що в кінці 2019 року до нього звернувся його знайомий ОСОБА_16 та повідомив, що чоловік з Луганської області потребує допомоги. Зателефонувавши за номером телефону, який надав ОСОБА_17 , йому відповів чоловік на прізвище ОСОБА_18 , який повідомив, що в с. Ямполівка мешкає ОСОБА_19 , з яким у ОСОБА_18 виник конфлікт та з яким треба розібратися. Деталі вони домовилися обговорити при особистій зустрічі. В другій половині січня 2020 року він зустрівся з ОСОБА_18 та ОСОБА_20 на території лікарні м. Лиман. ОСОБА_21 розповів йому, що подружжя ОСОБА_13 заборгувала йому гроші, а тому, він бажає наказати ОСОБА_14 , побити його, зробити калікою. За це він готов заплатити 200 доларів США. На його (свідка) запитання, що буде, якщо він (свідок) перестарається, ОСОБА_9 заперечень не висловив. Вони домовилися зустрітися через місяць, а ОСОБА_20 сказали, що згоди не досягли. Через місяць, у другій половині лютого 2020 року, приблизно об 15-00 год. він зустрівся з ОСОБА_9 в с. Загірне, де ОСОБА_9 розповів про обставини справи та передав йому 100 доларів США, а також, на його вимогу, пообіцяв надати фотографії жертви та бейсбольну біту. Через 7 днів ОСОБА_9 переслав йому фотографію потерпілого та його дружини та повідомив, що заказав в магазині бейсбольну біту. Всі пропозиції щодо зустрічі походили від ОСОБА_9 10-11 березня 2020 року при зустрічі ОСОБА_9 передав йому бейсбольну біту та вони домовилися про забезпечення ОСОБА_9 алібі на час виконання ним (свідком) «роботи». 13.03.2020 року він зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що настав оговорений час для «роботи», на що ОСОБА_9 відповів: «Глуши обох» маючи на увазі потерпілого та його дружину. В той же день він поїхав з працівниками поліції робити імітацію вбивства, після чого повідомив ОСОБА_9 про виконання роботи. В наступну суботу, об 10-11 год. він зустрівся з ОСОБА_9 в с. Зарічне, де останній побачив фотографії трупа потерпілого та сказав, що це не страшно та передав йому ще 100 доларів США за виконану «роботу». Після цього ОСОБА_9 затримали. Також свідок вказав, що прямого замовлення на вбивство потерпілого від ОСОБА_9 він не чув, але в розмові останній не заперечував смерть потерпілого, як наслідок завдання тілесних пошкоджень. Також вказав, що після першої зустрічі з ОСОБА_9 він добровільно звернувся до працівників поліції та далі діяв під їх контролем. Всі його зустрічі з ОСОБА_9 фіксувалися.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що вона знайома з ОСОБА_9 , оскільки той підтримував дружні стосунки з її колишнім співмешканцем ОСОБА_11 . Зимою 2020 року ОСОБА_9 приїжджав до ОСОБА_11 у яких-то справах. Також ОСОБА_9 перебував у дружніх стосунках з ОСОБА_10 , але запитував у неї адресу останнього, чи є у нього вдома собака. Зимою 2020 року дружина ОСОБА_10 звинуватила ОСОБА_9 у крадіжці риби, через що стався скандал. В березні 2020 року їй зателефонувала сестра та повідомила, що ОСОБА_14 вбили.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні показала, що перебуває у шлюбі з потерпілим. Вони з чоловіком підтримували дружні стосунки з ОСОБА_9 , останній надавав їм послуги з перевезення риби. Через деякий час вона виявила нестачу риби, підозра впала ОСОБА_9 . Останній обвинувачення в крадіжці риби не визнав, відшкодувати вартість викраденого відмовився, відразу почав кричати, висловлював погрози переламати ноги їй та її чоловіку. Після цього вони припинили спілкування з ОСОБА_9 . Весною 2019-2020 року до її чоловіка приїхали працівники поліції та розповіли, що ОСОБА_9 замовив вбивство її чоловіка. Перебуваючи на ринку, вона помітила, що невідомий чоловік, якого вона пізніше бачила разом з ОСОБА_9 , фотографує її за допомогою телефону. Про обставини імітування вбивства їй відомо зі слів чоловіка та відео поліції.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченим та потерпілим, а тому, йому відомо, що ОСОБА_24 був винен ОСОБА_9 гроші. Також йому відомий ОСОБА_25 , з яким він разом відбував покарання в тюрмі. ОСОБА_9 звернувся до нього з проханням знайти людину, яка допоможе йому витребувати гроші у ОСОБА_26 . З цією метою він познайомив ОСОБА_9 з ОСОБА_27 . Про зміст домовленостей останніх йому не відомо. Про вбивство або про фізичну розправу над ОСОБА_28 . ОСОБА_9 йому ні чого не казав. ОСОБА_29 повинен був лише поговорити з ОСОБА_28 .

Судом досліджені письмові докази у вигляді:

- протоколом огляду речей від 09.03.2020 року, в ході якого біля с. Ямпіль свідок ОСОБА_12 добровільно видав для огляду та вилучення палицю-біту, яку йому передав ОСОБА_30 (Т.2 а.с.150);

- витягом з ЄРДР № 0000064 від 16.01.2020 року, з якого вбачається факт внесення до ЄРДР відомостей за фактом готування до вбивства, вчиненого на замовлення ОСОБА_9 (Т.2 а.с. 157-158);

- заявою ОСОБА_12 , якою останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , який запропонував йому вбивство ОСОБА_10 за грошову винагороду (Т.2 а.с.166);

- протоколом огляду речей від 21.01.2020 року та фото таблицею до нього, в ході якого за добровільною згодою ОСОБА_12 було оглянуто автомобіль ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_1 та особисті речі перед зустріччю останнього з ОСОБА_9 . Під час огляду будь-яких речей, пов`язаних з кримінальним провадженням, не виявлено (Т.2 а.с.169-172);

- протоколом огляду речей від 21.01.2020 року та фото таблицею до нього, в ході якого ОСОБА_12 добровільно видав аркуш паперу, на якому записав адресу мешкання ОСОБА_26 , що повідомив йому ОСОБА_9 (Т.2 а.с.173-175);

- постановою про визнання та залучення речових доказів від 21.01.2020 року, згідно якої речовим доказом було визнано паперовий лист у клітину, на якому здійснений запис «Центральна 58 Ямполовка» (Т.2 а.с.177);

- протоколом огляду речей від 26.02.2020 року та фото таблицею до нього, в ході якого при виїзді з с. Ямполь Лиманського району ОСОБА_12 добровільно надав для огляду свій одяг та автомобіль марки ВАЗ21099 р.н. НОМЕР_1 , під час якого будь-яких речей, пов`язаних з кримінальним провадженням не виявлено.

- протоколом огляду речей від 26.02.2020 року та фото таблицею до нього, в ході якого при виїзді з с. Ямполь Лиманського району Донецької області ОСОБА_12 добровільно надав дві купюри номіналом по 50 доларів США, які він отримав від ОСОБА_9 у якості завдатку за вбивство ОСОБА_14 та його дружини ОСОБА_31 (Т.2 а.с.182-187);

- постановою про визнання та залучення речових доказів від 26.02.2020 року якою речовим доказом було визнано дві купюри номіналом по 50 доларів серії ІС33453208А; МL47137231В (Т.2 а.с.188);

- протоколом огляду речей від 09.03.2020 року та фото таблицею до нього, в ході якого, при огляді особистих речей та автомобілю ОСОБА_12 , що проводився за добровільною згодою останнього, речей та предметів, пов`язаних з кримінальним правопорушенням, не виявлено (Т.2 а.с.190-195);

- протоколом огляду речей від 09.03.2020 року та фото таблицею до нього, в ході якого біля с. Ямполь Лиманського району Донецької області, ОСОБА_12 добровільно видав для огляду та вилучення палицю - биту, яку йому при зустрічі передав ОСОБА_9 та на якій виявлено сліди капілярних ліній, що були перенесені до аркушу формату А 4 та запаковані (Т.2 а.с.197-199);

- постановою від 09.03.2020 року, якою речовим доказом було визнано дерев`яну палку биту, довжиною 72 см., коричневого кольору, покриту лаком (Т.2 а.с.200);

- протоколом огляду місця події від 13.03.2020 року з відеозаписом до нього, в ході якого було оглянуто кімнату будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду свідку ОСОБА_12 , який повідомив про замовлення йому ОСОБА_9 вбивства ОСОБА_10 , було запропоновано зімітувати вбивство ОСОБА_10 . ОСОБА_10 зайняв положення лежачи та речовину бурого кольору було нанесено на область його голови, обличчя, руки та коліна з метою імітації вбивства. ОСОБА_12 здійснив декілька фотознімків на мобільний телефон імітованого вбивства ОСОБА_10 (Т.2 а.с.203-204, 209);

- протокол огляду речей та автомобіля ОСОБА_12 , проведеного за його письмовою згодою ході якого, речей та предметів, пов`язаних з кримінальним правопорушенням, не виявлено, окрім біти, яку свідок повинен повернути ОСОБА_9 ( т.2 а.с. 209, 211)

- протоколом обшуку транспортного засобу марки «Hyunday Tucson» д.н. НОМЕР_2 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 12.03.2020 року, відповідно до якого було виявлено та вилучено грошові кошти у сім 4931 грн., грошові кошти у сумі 100 доларів США, мобільний телефон «Hyawei» та «Samsung», свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу «Hyunday Tucson» сірого кольору д.н. НОМЕР_2 , транспортний засіб марки «Hyunday Tucson» сірого кольору д.н. НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.2 а.с.223-225);

- протоколом огляду місця події від 14.03.2020 року з відеозаписом до нього, в ході якого свідок ОСОБА_12 видав грошові кошти у сумі 2700 грн., що отримав від ОСОБА_9 в якості грошової винагороди за вбивство ОСОБА_10 . Зазначені кошти опечатано та вилучено. Також ОСОБА_12 передав слідчому дерев`яну биту, яку йому раніше передав ОСОБА_9 для вбивства ОСОБА_10 . Биту поміщено до пакету та опечатано у присутності понятих (Т.2 а.с.227);

- постановою слідчого від 14.03.2020 року, згідно якої речовим доказом було визнано грошові кошти у сім 2700 грн., дерев`яну биту; грошові кошти у сім 4931 грн., грошові кошти у сумі 100 доларів США, мобільний телефон «Hyawei» та «Samsung», свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки «Hyunday Tucson» д.н. НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 (Т.2 а.с.228-229);

- висновком судово-психіатричного експерта № 260 від 07.04.2020 року, згідно якого ОСОБА_9 в період часу, відповідного часу вчинення інкримінованого правопорушення, хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, або недоумством не страждав. Виявляв органічний розлад особистості складного ґенезу, церебрастенічний синдром. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, відповідний до інкримінованого правопорушення, ОСОБА_9 в стані тимчасового розладу психічної діяльності не перебував. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_9 хронічним психічним захворюванням тимчасовим розладом душевної діяльності, або недоумством не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує (Т.3 а.с.63-70);

- висновком судової дактилоскопічної експертизи за № 1/5-64 від 31.03.2020 року, відповідно до якої слід пальця руки, вилучений 09.03.2020 року під час огляду речей ОСОБА_12 у с. Ямпіль Лиманського району, залишений великим пальцем лівою руки ОСОБА_9 (Т.3 а.с.75-85);

Матеріалами негласних слідчих розшукових дій, що проводилися на підставі

- постанови прокурора відділу нагляду прокуратури Донецької області про проведення контролю за вчиненням злочину від 17.01.2020 року; відповідних доручень (т. а.с. т.3 а.с. 9-15).

- ухвали слідчого судді Донецького апеляційного суду від 17.01.2020 року, якою надано дозвіл на проведення НСРД: аудіо-, відеоконтролю, візуального спостереження у відношенні особи, якою є ОСОБА_9 , (Т.2 а.с.155);

Наявність розбіжностей в написанні прізвища обвинуваченого ОСОБА_9 у вищевказаній ухвалі суду, на яку вказує сторона захисту, на думку суду є наслідком орфографічної помилки та не може впливати на зміст ухвали.

- ухвали слідчого судді Донецького апеляційного суду від 17.01.2020 року, якою надано дозвіл на проведення НСРД: аудіо-, відеоконтролю, візуального спостереження у відношенні особи, якою є ОСОБА_12 (Т.2 а.с.156);

- ухвали слідчого судді Донецького Апеляційного суду від 25.02.2020 року, якою надано дозвіл на проведення НСРД: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме, мобільних переговорів та смс повідомлень аброненського номеру , яким користується ОСОБА_9 (т.3 а.с. 128).

- протоколами про результати аудіо- відеоконтролю за особою - ОСОБА_9 та ОСОБА_12 від 22.01.2020 року та відеозаписів до них, згідно яких вбачається зміст розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_12 , що відбулася 21.01.2020 року з 14-05 по 14-17 год., в ході якої ОСОБА_9 продемонстрував ОСОБА_12 фотографію потерпілого, повідомив про місце мешкання останнього, обговорив своє алібі на момент вчинення ОСОБА_12 протиправних дій на замовлення по відношенню до потерпілого, пообіцяв плату в розмірі 200 доларів США. Аналізом змісту вказаної розмови вбачається, що ОСОБА_9 просить ОСОБА_12 завдати потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Набуваючи вказаного висновку судова колегія звертає увагу на фразу ОСОБА_12 : «Что в плане того, что ты говориш, калекой оставить, как понимать калекой? » та на відповідь ОСОБА_9 , в якій останній в нецензурній формі просить ОСОБА_12 побити потерпілого, а також перебити ключиці дружині потерпілого. При цьому, саме ОСОБА_12 припускає можливість завдання ним ударів в область голови потерпілого; можливість «перестараться» ( т.3 а.с. 173-178, 179-184, 243,244)

- проколами про результати аудіо-відеоконтролю за особою - ОСОБА_9 . ОСОБА_12 від 10.03.2020 року та відеозаписів до них, згідно яких, вбачається зміст розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_12 , що почалася 09.03.2020 року об 13-56 год., в ході якої, під час спостереження, ОСОБА_9 демонструє ОСОБА_12 потерпілого та дружину останнього; розповідає про обставини пошуку ним біти для передачі її ОСОБА_12 для вчинення ним замовлення, висловив обіцянку заплатити гроші після надання доказів його виконаного. Також ОСОБА_9 висловлює своє побажання «Перебей его и ее», обговорив алгоритм вчинення ОСОБА_12 протиправних дій на замовлення по відношенню до потерпілого, своє алібі на той момент (а.с. т.3 а.с. 186-190, 243, 244).

- проколом про результати аудіо-відеоконтролю за особою - ОСОБА_9 від 27.02.2020 року та відеозапису до нього, згідно якого, вбачається зміст розмови ОСОБА_9 з чоловіком на ім`я ОСОБА_32 , що відбувся 26.02.2020 року в період часу з 13-57 по 14-28 год., в ході якої ОСОБА_9 та ОСОБА_32 обговорюють особи потерпілого та його дружини, адресу їх мешкання; деталі вчинення ОСОБА_33 замовленого правопорушення у їх відношенні; алібі ОСОБА_9 на цей час, розмір винагороди ОСОБА_34 . При цьому, ОСОБА_9 неодноразово висловлює своє побажання завдання потерпілому та його дружині тяжких тілесних пошкоджень, про що свідчать фрази:

- « Слушай, что с ними лучше сделать? Я думаю, покалечить и ей надо курице прицепом»

- « Шоб потерялся, да. И сделать его калекой, проучить»

- « Ключицу перебить, ноги, руки» (т.3 а.с. 196-200, 243, 244)

- проколами про результати аудіо-відеоконтролю за особою - ОСОБА_9 , ОСОБА_12 від 07.04.2020 року та відеозаписами до них, згідно яких, вбачається зміст розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_12 , що відбувся 14.03.2020 року в період часу з 11-01 по 11-15 год., в ході якої ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_9 про обставини вичиненого ним вбивства потерпілого, обговорили місце зберігання біти. ОСОБА_9 передав ОСОБА_12 2700 грн. (т.3 а.с. 202-203, 204-205,243,244 )

- протоколом про результати спостереження за особою ОСОБА_9 від 07.04.2020 року згідно якого вбачається факт зустрічі ОСОБА_9 з ОСОБА_12 , що відбулася 14.03.2020 року об 11.01 год. на перехресті вул. Клеверній та вул.. Бульварній в с. Зарічне Донецької області. (а.с. 206-207)

- протоколом про результати спостереження за особою ОСОБА_12 від 07.04.2020 року, згідно якого вбачається факт зустрічі ОСОБА_9 з ОСОБА_12 , що відбулася 14.03.2020 року об 11.01 год. на перехресті вул. Клеверній та вул. Бульварній в с. Зарічне Донецької області. (а.с. 208-209)

- протоколам за результатами проведення негласної слідчої дії контролю скоєння злочину у формі імітування обставини злочину від 14.03.2020 року, згідно якого 13.03.2020 року після імітування злочину за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що скоїв злочин, як було домовлено між ними та домовився про зустріч. Під час зустрічі 14.03.2020 року, на перехресті вул. Клеверній та вул. Бульварній в с. Зарічне Донецької області ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_9 та повідомив останньому, що вбив ОСОБА_10 , за що ОСОБА_9 передав йому 2700 грн. ( т.3 а.с. 211-212)

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії контролю скоєння злочину у формі імітування обставини злочину від 14.03.2020 року та відеозаписом до нього, згідно якого 13.03.2020 року об 20-36 год. За адресою: АДРЕСА_3 , слідчим за участю ОСОБА_12 та ОСОБА_10 було імітовано обстановку злочину у вигляді вбивства останнього, зроблено фотознімки (т. 3 а.с. 213-214, т.2 а.с. 78 )

- протоколом огляду речей та документів від 21.03.2020 року та фото таблицею до нього, в ході якого було оглянуто мобільний телефон МІ А2, який належить свідку ОСОБА_12 та виявлено наявність історії дзвінків з ОСОБА_9 , надіслання останнім фотографій; листування та спілкування ОСОБА_12 та ОСОБА_9 у месенджерах «Ватцапп» та «Вайбер»; досліджено зміст їх розмов. В ході вказаних розмов ОСОБА_9 обговорює знаряддя вчинення правопорушення, призначає час та місце зустрічей, з`ясовує факт отримання свідком фотографії потерпілого та дружини останнього; уточняє запланований час вчинення ОСОБА_12 злочину з метою створення собі алібі; приймає звіт виконаної «роботи».

В судовому засіданні досліджено зміст вказаних розмов, що містяться на СД диску (т.3 а.с. 88-92 )

Постановою від 21.03.2020 року, якою визнано речовими доказами сд- диск з аудіо файлами розмов ОСОБА_9 з ОСОБА_12 (т.3 а.с. 260)

Разом з тим, суд зважає на доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність у нього умислу на замовлення вбивства ОСОБА_10 та вважає, що органами досудового розслідувано неправильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст.14, ч. 3 ст.27, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України

Отже, доводи прокурора про правову оцінку дій обвинуваченого за ознаками замовного вбивства, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з таких міркувань.

За змістом вимог п. 3 ч. 2 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

При цьому, кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Отже, за своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту та обставин вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Відповідно до п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України передбачена відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вчинено на замовлення за попередньою змовою групою осіб.

Так, в своїх показаннях щодо наявності у нього лише умислу на замовлення заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а не вбивства потерпілого, ОСОБА_9 є послідовним, в цій частині його показання узгоджуються із показаннями свідків, протоколами слідчих дій, протоколом негласних слідчих дій.

Так, з показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що при першій зустрічі ОСОБА_9 мав намір «наказати ОСОБА_14 , побити його, зробити калікою». Також свідок вказав, що прямого замовлення на вбивство потерпілого він від ОСОБА_9 не чув.

Свідок ОСОБА_11 показав, що це він познайомив ОСОБА_12 з ОСОБА_9 на прохання останнього знайти людину, що допоможе отримати гроші від ОСОБА_35 . Про вбивство або фізичну розправу ОСОБА_9 йому ні чого не казав. ОСОБА_29 повинен був лише поговорити з ОСОБА_36 та ОСОБА_9 .

З показань потерпілого ОСОБА_10 також вбачається, що ОСОБА_9 в його адресу висловлював лише погрози побити його та переламати йому ноги.

Крім того, як видно з протоколів про результати аудіо-відеоконтролю та інших матеріалів НСРД, ОСОБА_9 неодноразово висловлював ОСОБА_12 замовлення завдати за допомогою останнього саме тяжких тілесних ушкоджень потерпілому. Жодного посилання на намір ОСОБА_9 замовити вбивства потерпілого в судовому засіданні встановлено не було.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 295/7911/18, провадження № 51-4301км19, згідно з практикою Європейського суду з прав людини для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін. Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року). Під пасивною поведінкою ЄСПЛ розуміє відсутність будь-яких активних дій, які б спонукали потенційного підозрюваного вчинити злочин.

У обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_9 , бажав настання наслідків саме у вигляді смерті потерпілого. Суд повторно наголошує, що з матеріалів НСРД та показань свідків цього не вбачається. Питання щодо настання ймовірних, більш тяжких наслідків, ніж тяжкі тілесні ушкодження у вигляді потрапляння в голову; можливості «перестараться», вперше в розмовах висловив саме ОСОБА_12 , будучи особою, яка діє за вказівками працівників правоохоронних органів на підставі заяви від 16.01.2020 (т.2 а.с. 167), що вбачається з протоколів про результати аудіо- відеоконтролю за особою - ОСОБА_9 та ОСОБА_12 від 22.01.2020 року( т.3 а.с. 173-178, 179-184) При цьому, ОСОБА_9 кожного разу після припущень ОСОБА_12 щодо більш тяжких наслідків, наполягав на вимогах « сделать инвалидом, переломать ноги, ключицу», що, на думку суду, також свідчить про відсутність у останнього умислі на вбивство потерпілого.

Зі змісту матеріалів НСРД вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_9 під час своїх розмов висловлюють намір вчинення протиправних дій у відношенні потерпілого, використовуючи терміни ненормативної лексики, яким не можливо надати однозначне трактування, чи це завдання смерті потерпілому, чи завдання тяжких тілесних ушкоджень, а тому, суд трактує вказані сумніви на користь обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає провокацією будь-яке посилання на умисел вчинити умисне вбивство потерпілого, що містяться в матеріалах справи (заяви ОСОБА_12 , інформація, що внесена до ЄРДР )

Та обставина, що після пред`явлення фотографій нібито вбитого ОСОБА_10 з боку ОСОБА_9 не було здивування чи обурення, у контексті інших, наданих стороною обвинувачення доказів, на думку суду, не може бути доказом наявності у обвинуваченого наміру замовляти вбивство потерпілого.

Суд враховує висновки вищевказаного висновку судово-психіатричної експертизи, згідно якого ОСОБА_9 виявляв органічний розлад особистості складного ґенезу, церебрастенічний синдром, що, разом з фактом провокації, могло вплинути на реакцію обвинуваченого щодо вбивства потерпілого.

Даючи оцінку всім доказам, які були досліджені в процесі судового розгляду, суд приходить до переконання, що обставини, викладені у обвинувальному акті щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, однак його дії кваліфіковані невірно, а тому, суд приходить про можливість перекваліфікації дій ОСОБА_9 з ч.1 ст.14, ч. 3 ст.27, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України, тобто готування до вбивства, вчиненого організатором на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, на ч.1 ст.14, ч. 3 ст.27, ч.1 ст. 121 КК України, тобто готування до завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого організатором на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судова колегія враховує, що останній за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на диспансерному обліку у Лікаря психіатра КДП КУ « Кремінського РТМО» з 27.07.2018 року, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, не працевлаштований, не одружений, страждає на ряд хронічних захворювань, у тому числі Віл-інфекція 4 стадії, енцелофопатія 2 ступеню складного ґенезу, хронічний гепатит (т 3 а.с. 247 )

05.04.2018 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. Проте суд позбавлений можливості застосувати до ОСОБА_9 положення ст. 71 КК України оскільки ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 05.11.2021 року ОСОБА_9 звільнений від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку (а.с. т.3 а.с. 246). Проте, факт вчинення ОСОБА_9 нового правопорушення в період іспитового стоку свідчить про наявність у нього не погашеної судимості

Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_9 , судовою колегією визнається щире каяння.

До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судова колегія відносить рецидив злочинів.

При сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особистості обвинуваченого, судова колегія приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо без його ізоляції від суспільства та вважає, що обвинуваченому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті 121 КК України з урахуванням вимог ч.2 ст. 68 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання щодо долі речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а щодо заходів кримінального провадження, - відповідно до ст. 174 КПК України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою в Бахмутському УВП № 6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_9 на користь держави слід стягнути витрати пов`язані із проведенням судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 1413,09 грн. (т 3 а.с. 75)

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України, судова колегія

ЗАСУДИЛА:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 121 КК України та на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_9 із заліком досудового ув`язнення обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 13 грудня 2021 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 в строк відбування покарання зарахувати строк перебування під вартою з моменту затримання з 14.03.2020 року до 13.12.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Бахмутській УВП № 6 Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт:

- накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02.03.2020 року на грошові кошти у вигляді двох купюр номіналом по 50 доларів серії ІС33453208А; МL47137231В;

- накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.03.2020 року на грошові кошти у сумі 2700 грн., дерев`яну биту;

- накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 17.03.2020 року на грошові кошти у сумі 4931 грн., грошові кошти у сумі 100 доларів США, посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме:

- паперовий лист у клітину з записом «Центральна 58 Ямполовка», залишити в матеріалах кримінального провадження;

- дві купюри по 50 доларів серії ІС33453208А; МL47137231В, - конфіскувати на користь держави;

- дерев`яну палку біту, довжиною 72 см, коричневого кольору, - знищити;

- грошові кошти у сумі 2700 грн. - конфіскувати на користь держави;

- грошові кошти у сумі 4931 грн., грошові кошти у сумі 100 доларів США, мобільні телефони «Hyawei» та «Samsung», посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 , повернути ОСОБА_9 за належністю.

- свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу «Hyunday Tucson» сірого кольору д.н. НОМЕР_2 , транспортний засіб марки «Hyunday Tucson» сірого кольору д.н. НОМЕР_2 , що передані ОСОБА_37 , залиши останній за належністю власнику;

- СД-диск, флеш носій з аудіо файлами розмов ОСОБА_9 зі свідком ОСОБА_12 та відео файлами слідчих дій, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням Донецьким НДЕКЦ МВС України судово-дактилоскопічної експертизи 1/5-64 № від 31.03.2020 року, в сумі 1413,09 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_3