Справа № 495/7251/20
№ провадження 1-кп/495/94/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 грудня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої - одноособово судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001503, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Широке, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, освіта середня, працює за наймом, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2009 року народження, ОСОБА_6 , 2005 року народження, ОСОБА_7 2011 року народження, раніше судимого:
-15.07.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.2, ч.3 ст. 297, ч.2 ст. 304 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із випробуванням строком на три роки;
проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 304 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Широке, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює за наймом, раніше судимого:
-15.07.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України строком на два роки,
проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_10
законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_11
обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
В період часу з 02 червня 2020 року до 03 червня 2020 року, точний час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_4 разом зі своїм неповнолітнім сином обвинуваченим ОСОБА_8 , перебували за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час розмови обвинувачений ОСОБА_4 запропонував своєму неповнолітньому сину обвинуваченому ОСОБА_8 піти та скоїти крадіжку металевих воріт у мешканців села Широке, Білгород-Дністровського району, Одеської області.
Далі, здійснюючи свій намір, з корисливою метою та прямим умислом спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб разом зі своїм неповнолітнім сином обвинуваченим ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, направились на підводі до будинку АДРЕСА_2 .
Приїхавши на місце обвинувачений ОСОБА_4 разом з обвинуваченим ОСОБА_8 таємно шляхом вільного доступу зняли з петель металеві ворота, що належать потерпілій ОСОБА_12 , та погрузили їх на підводу.
Після чого з місця скоєння правопорушення зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.
Тим самим, обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи та розуміючи, що його син обвинувачений ОСОБА_8 є неповнолітнім, втягнув його у злочинну діяльність.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 провину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_12 не з`явилась, до матеріалів кримінального провадження додана заява, відповідно до якої потерпіла просить проводити розгляд кримінального провадження у її відсутність. Покарання просить призначити обвинуваченим на розсуд суду.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_11 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_11 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.
Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_8 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом його законного представника та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.
Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Позиція обвинувачених
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 02 червня 2020 року або 03 червня 2020 року (точну дату він не пам`ятає) він зі своїм сином перебували за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час розмови він запропонував своєму сину ОСОБА_8 піти та скоїти крадіжку металевих воріт у мешканців села Широке.
Після чого вони направились на підводі до будинку АДРЕСА_2 .
Приїхавши на місце він разом з сином зняли з петель металеві ворота, що належать потерпілій та погрузили їх на підводу.
Після чого з місця скоєння правопорушення зникли та здали їх до пункту прийому металобрухту.
Йому було відомо, що своїми протиправними діями він втягнув сина у злочинну діяльність.
У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Висновки суду
Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях та кваліфікує його дії:
-за ст. 185 ч.2 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
-за ст. 304 ч.2 КК України - втягнення неповнолітнього у протиправну діяльність, вчинену батьком.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлені.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.
Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, того, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 2009 року народження, ОСОБА_6 2005 року народження, ОСОБА_7 2011 року народження, його стан здоров`я, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість», має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, працює за наймом, одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та не тяжких, щиро розкаявся у скоєному, потерпілою ОСОБА_12 цивільний позов не заявлений.
Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він повністю визнав свою провину, щиро розкаявся та сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює за наймом, також враховуючи думку потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, цивільний позов потерпілою не заявлений, суд приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.
Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2021 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що 02 червня 2020 року або 03 червня 2020 року (точну дату він не пам`ятає) він зі своїм батьком перебували за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час розмови батько запропонував йому піти та скоїти крадіжку металевих воріт у мешканців села Широке.
Після чого вони направились на підводі до будинку АДРЕСА_2 .
Приїхавши на місце він разом з батьком зняли з петель металеві ворота, що належать потерпілій та погрузили їх на підводу. Після чого з місця скоєння правопорушення зникли та здали їх до пункту прийому металобрухту.
У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
У судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_11 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 є її чоловіком, обвинувачений ОСОБА_8 її син. Про скоєну крадіжку обвинуваченими вона дізналась від працівників поліції. Вона може охарактеризувати сина лише з позитивної сторони, він допомагає по господарству, вона має на нього вплив. Він щиро розкаявся та просила суд його суворо не карати, просить її сину дати ще один шанс стати на шлях виправлення.
Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії:
-за ст. 185 ч.2 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 не встановлені.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_8 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.
Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, тяжкість скоєного, працює за наймом, у відповідності до акту обстеження матеріально-побутових умов умови, в яких проживає неповнолітній обвинувачений задовільні, має постійне місце проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії не тяжких, щиро розкаявся у скоєному, потерпілою ОСОБА_12 цивільний позов не заявлений.
Відповідно до досудової доповіді, складеної 19.11.2021 року Білгород-Дністровським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , яка була оголошена судом в ході судового розгляду справи, вбачається, що з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації пропонує, окрім обов`язків визначених ч.1 ст.76 КК України, покласти на особу обов`язки визначені п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме, виконувати заходи передбаченні пробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення».
Враховуючи те, що на момент скоєння кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_8 був у неповнолітньому віці, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він повністю визнав свою провину, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, також враховуючи думку потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, цивільний позов потерпілою не заявлений, суд приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76, 104 КК України.
Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_8 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2021 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_8 був засуджений до покарання у виді 4 років та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Зміна прокримінального мислення".
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

Речові докази: дві створки металевих воріт, що виявлені та вилучені у дворі будинку АДРЕСА_3 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_12 залишити потерпілій ОСОБА_12 .
Стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_8 судові витрати в розмірі 653,80 грн на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи (ГУК в Одеській області Малиновський район, 24060300 «Інші надходження», р/р 5007, , МФО 899998, Банк ГУДКСУ в Одеській області).
Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.
Керуючись ст. ст.100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 304 КК України та на підставі санкції вказаних статей призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 304 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 був засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на три роки, менш суворого покарання за новим вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2021 року, та призначити йому остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75,76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Зміна прокримінального мислення".

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_8 був засуджений до покарання у виді 4 років та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, та призначити йому остаточне покарання у виді 4 років та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

Речові докази: дві створки металевих воріт, що виявлені та вилучені у дворі будинку АДРЕСА_3 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_12 залишити потерпілій ОСОБА_12 .

Стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_8 судові витрати в розмірі 653,80 грн. на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи (ГУК в Одеській області Малиновський район, 24060300 «Інші надходження», р/р 5007, , МФО 899998, Банк ГУДКСУ в Одеській області).

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя: