Провадження №1-кп/748/34/21
Єдиний унікальний№ 748/479/20
УХВАЛА

23 вересня 2021 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000269 від 19 грудня 2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, особи з інвалідністю І групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Чернігівським районним судом Чернігівської області розглядається кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000269 від 19 лютого 2018 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив письмове клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , про доручення слідчому СУ ГУНП національної поліції в Чернігівській області провести слідчий експеримент, яким відтворити дії обвинуваченого, обстановку та обставини події дорожньо- транспортної пригоди, яка відбулась 19 грудня 2018 року на автодорозі " Чернігів- Мена-Сосниця-Гремяч" о 12 год.20 хв. на 28 км + 600 м, відтворивши умови, в яких подія дорожньо- транспортної пригоди могла відбутися в дійсності, з обов`язковою участю у проведенні цієї слідчої дії свідка ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ), обвинуваченого ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) з проведенням повної відеофіксаці.

Вимоги обгрунтовує тим, що у кримінальному провадженні 21 березня 2019 року був проведений слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_8 в присутності потерпілого ОСОБА_6 . У ході цього слідчого експерименту були відтворені події за показами свідка ОСОБА_8 ( т.2 а.с. 136-139).

Зазначає. що допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 не міг вказати точної відстані з того моменту коли він побачив, що автомобіль ВАЗ 2107 почав виїжджати на зустрічну смугу, до автомобіля ВАЗ 2110, як не міг вказати відстань від автомобіля ВАЗ 2110 до його автомобіля, а також. яка відстань була від автомобіля ВАЗ 2107 коли він почав виїжджати на смугу зустрічного руху до автомобіля ОСОБА_8 . Не міг вказати яка була швидкість автомобіля ВАЗ 2107.

Вважає, що під час проведення слідчого експеримента не було взято до уваги відстань від автомобіля ВАЗ 2110 до місця зіткнення, відстань автомобіля ВАЗ 2107 (коли він почав виїжджати на смугу зустрічного руху) до автомобіля ВАЗ 2110, яка є необхідною для вирішення питання: " Чи мав в умовах даної дорожньої ситуації водій автомобіля ВАЗ 2110 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 під керуванням ОСОБА_4 . Не було визначено траєкторії руху автомобіля ВАЗ 2110 ( його розташування в момент виникнення небезпеки для руху).

Також, під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 не розташовував автомобіль - демонстратор, а вказував на місце, де автомобіль ВАЗ 2107 почав зміщуватись вліво виїжджаючи на смугу зустрічного руху. Дане місце заміряно і повздовжньо розташовано на відстані 54,4 м від місця контакту(протокол слідчого експерименту від 21 березня 2019 р.).

Натомість, з показів потерпілої ОСОБА_9 у судовому засіданні вбачається, що вона зазначала, що їхали вони зі швидкістю приблизно 70-80 км/год, за дорогою вона постійно не спостерігала, але при переведені погляду з телефона на дорогу побачила собаку, яка перетинала проїжджу частину справа наліво (з її сторони, собака знаходилась приблизно посередині смуги для руху в бік м. Мена) і вона крикнула: « ОСОБА_10 , собака. Не задави». ОСОБА_4 за її відчуттям зменшив швидкість руху автомобіля наполовину та почав об`їжджати собаку ліворуч, при цьому не може зазначити чи покидав ОСОБА_4 свою смугу руху. В момент закінчення об`їзду собаки вона побачила автомобіль темного кольору, який рухався під кутом в сторону водія ОСОБА_4 і трапилось зіткнення.»

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні надавав покази, що рухався посередині своєї смуги руху, зі швидкістю 70-80 км/год, так як він економив пальне. Він побачив, як автомобіль темного кольору, який рухався в зустрічному напрямку, почав зміщатись вправо в напрямку його руху та правим колесом виїжджав на праве по ходу руху цього автомобіля узбіччя, яке було вкрите укатаним снігом. На той момент відстань від його автомобіля до автомобіля темного кольору була приблизно 150 м. Припустив, що той автомобіль темного кольору ймовірно втратив керування та почав рухатись в заносі під кутом вперед, правою передньою габаритною точкою, рухаючись в напрямку його смуги руху. Коли легковий автомобіль почав рухатись в напрямку вже його смуги руху, він почав зменшувати швидкість, застосовуючи робоче гальмування, зменшивши швидкість свого автомобіля до 40 км/год. Коли автомобіль темного кольору продовжував рух, будучи некерованим, ОСОБА_9 крикнула «Собака! Не задави». Він перевів погляд з зустрічного автомобіля на праве в напрямку його руху узбіччя і побачив собаку, який перебігав дорогу справа наліво відносно напрямку його руху. Він у свою чергу з метою уникнення наїзду на собаку дещо змістився ліворуч, так що ліві колеса його автомобіля рухались по осьовій лінії розмітки 1.5, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. На той момент відстань від його автомобіля до автомобіля темного кольору приблизно була 100 м. Коли колеса його автомобіля знаходились на лінії розмітки 1.5, автомобіль темного кольору виїхав на смугу його руху де і відбулось зіткнення. Яка була швидкість автомобіля темного кольору вказати не може, але перевищувала швидкість його автомобіля в 2 рази точно. Контакт відбувся між передньою лівою частиною його автомобіля та передньою правою частиною автомобіля ВАЗ темного кольору на його смузі руху. З моменту коли легковий автомобіль темного кольору став некерованим, та рухався в напрямку його смуги руху і до моменту зіткнення автомобілів пройшло приблизно 3-5 с.

За позицією захисту покази свідка ОСОБА_8 (надані в судовому засіданні ) та покази потерпілої ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_4 мають суперечності з матеріалами досудового розслідування по встановленню швидкості ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 , відстані розташування транспортних засобів - учасників ДТП в момент виникнення небезпеки для руху.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведена судова інженерно-транспортної експертиза за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин механізму дорожньо-транспортної пригоди» (висновок старшого судового експерта ОСОБА_11 Чернігівський НДЕКЦ № 149 від 09.04.201).

Вважає, що висновки експертизи ґрунтуються на даних слідства, зібраних односторонньо і не в повному обсязі, де слідчій визначав дані про швидкість, відстань від ВАЗ 21101-606 до ВАЗ 2107 в момент виїзду останнього на смугу зустрічного руху лише за свідченнями свідка ОСОБА_8 ..

При здійсненні розрахунків при проведенні експертизи 10.1. ««Дослідження обставі механізму дорожньо-транспортної пригоди», висновок №149 від 19.04.2019 р. була взяті швидкість ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 - 90 -100 км/год, і всі розрахунки здійснювались то за швидкістю 100 км/год, то за швидкістю 90 км/год.

Київським Науково-дослідним інститутом судових експертиз на замовлення захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 була проведена судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертизи №10419/21-52/13177/21-52 від 16.04.2021 р. У відповідності висновку експертів Київського науково-дослідного інститута судових експертиз за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічна експертизи в еличина швидкості автомобіля ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 на момент зіткнення становила біля 76 км/год.» - що значно менша ніж визначено у вихідних даних у висновку №149 від 19.04.2019 р..
Вважали, що під час проведення слідчого експеримента від 21.03.2019 р. було не взято до уваги та не встановлено відстань від автомобіля ВАЗ 2110 до місця зіткнення; відстань автомобіля ВАЗ 2107 коли він почав виїзджати на смугу зустрічного руху до автомобіля ВАЗ 2110, яка є необхідною в проведенні авто технічної експертизи для вирішення питання: «Чи мав в умовах даної дорожньої ситуації водій автомобіля ВАЗ 21101- 606 р.н НОМЕР_2 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 ». Не було визначено траєкторії руху автомобіля ВАЗ 2110 (його розташування в момент виникнення небезпеки для руху).

Також, під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 не розташовував автомобіль демонстратор, а вказував на місце де автомобіль ВАЗ 2107 почав зміщуватись вліво виїжджаючі на смугу зустрічного руху. Дане місце заміряно і повздовжньо розташовано на відстані 54,4 м від місця контакту(протокол слідчого експерименту від 21.03.2019 р.).

Під час дослідження в судовому засіданні висновку експерта №149 від 19.04.2019 р. та висновку експертів №10419/21-52/13177/21-52 від 16.04.2021 р. було встановлено що швидкість ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 становила значно менше значення, ніж за даними отриманими під час слідчого експерименту від 21.03.2019 р..

Також, є сумніви у визначенні швидкості ВАЗ 21101-606 р.н НОМЕР_2 за показами свідка ОСОБА_8 , а ні за розрахунками проведеними шляхом відповідної експертизи.

При проведенні експертизи 10.1. ««Дослідження обставин механізму дорожньо- транспортної пригоди», висновок №149 від 19.04.2019 р., експертом для розрахунку повного зупиночного шляху автомобіля ВАЗ 21101-606 швидкість руху приймалась - 90 км/год., та відстань автомобіля ВАЗ 21101-606 до місця зіткнення 54,4 м (яка не була встановлена під час проведення слідчого експерименту). До таких висновків експерт прийшов згідно вихідних даних, які йому були надані, а саме: «зі слів свідка ОСОБА_8 , що транспортні засоби рухались в зустрічному напрямку з однаковою швидкістю 90-100 км/год, тому положення автомобіля ВАЗ 21101-606 до місця зіткнення взято на відстані 54,4 м., але це не відповідає дійсним обставинам, так як, зазначалося вище, швидкість ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 становила значно менше значення, ніж за даними отриманими від свідка ОСОБА_8 ..

Як слідство, встановлення недостовірної швидкості руху автомобілів при зіткненні, призвело до невірних розрахунків відстаней повного зупиночного шляху, відстані необхідну для здійснення маневру, відстаней від ТЗ, траєкторії руху ТЗ, розрахунки яких проведені у висновку експерта №149 від 19.04.2019 р.

Крім того, звертає увагу суду, що обвинувачений ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного лише 11 лютого 2019 року, тобто на момент проведення слідчого експерименту перебував у статусі свідка, і був фактично позбавлений можливості як підозрюваний заявляти клопотання щодо встановлення , у тому числі, і вказаних фактичних даних та обставин, які мають значення для кримінального провадження, був позбавлений процесуальної можливості заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його необгрунтованим та безпідставним, потерпілого ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_7 , які також заперечували у задоволенні клопотання, вважаючи, його безпідставним, суд приходить до висновку, що у задоволенні захисника обвинуваченого про проведення слідчого експерименту слід відмовити, виходячи з такого.

У кримінальному провадженню проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_8 від 21 березня 2019 року( т.2 а.с.24- 31) , який вказав, що 19 грудня 2018 року він на своєму автомобілі Mitsubishi Carisma, державний номерний знак НОМЕР_3 разом з дружиною їхав з м. Мена в м. Чернігів. Попереду його на відстані 30-40 м їхав автомобіль ВАЗ 2110 зі швидкістю 90-100 км/год, посередині своєї смуги руху. Він бачив як назустріч їде автомобіль ВАЗ 2107 червоного кольору зі швидкістю 90-100 км. год. Автомобіль ВАЗ 2107 змістився вліво та виїхав на смугу зустрічного руху, тобто їхав лоб в лоб автомобілю ВАЗ 2110 та його автомобілю. Він застосував екстренне гальмування та трохи змістився вправо залишившись на проїзній частині. В процесі гальмування він бачив, що автомобіль ВАЗ 2110 вильнув спочатку вправо, при цьому залишився в межах проїжжої частини, а автомобіль ВАЗ 2107 їхав в цей час прямолінійно по смузі зустрічного руху в напрямку передньої частини авто ВАЗ 2110 та його автомобіля. Після того, як авто ВАЗ 2110 різко вильнув вправо, відразу вильнув різко вліво, так як праве узбіччя було вкрите снігом, і якби він колесами виїхав на узбіччя, то автомобіль ВАЗ 2110 їхав би взагалі некерованим. Коли авто ВАЗ 2110 вильнуло вліво, то і відбулось зіткнення транспортних засобів між їх передніми частинами коли вони знаходились в районі осьової розмітки. Від удару автомобілі розвернуло і ,навіть, піднялись задні частини і вони зупинились. Авто ВАЗ 2110 до контакту не гальмував. Для орієнтування на дорожньому покритті схематично крейдою зображені подряпини згідно зі схемою до протоколу огляду місця ДТП від 19 грудня 2018 року. ОСОБА_8 розташував автомобіль - демонстратор так, як рухався автомобіль ВАЗ 2110 перед ДТП таким чином, що відстань від осей лівих коліс до лінії розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, склала 1,3 м. ОСОБА_8 розташував автомобіль - демонстратор так, як рухався автомобіль ВАЗ 2107 таким чином, що відстань від осей правих коліс до лінії розмітки 1,5 склала приблизно1,3 м . ОСОБА_8 вказав місце, де автомобіль ВАЗ 2107 почав зміщуватись вліво виїжджаючи на смугу зустрічного руху. Дане місце заміряно і повздовжньо розташоване на відстані 54,4 м від лінії контакту. ОСОБА_8 вказав, що коли автомобіль ВАЗ 2107 виїхав на смугу зустрічного руху то автомобіль 2110 уникаючи зіткнення різко вильнув вправо, а потім вліво і відразу відбулось зіткнення транспортних засобів. По якій траєкторії рухався автомобіль ВАЗ 2110, зміщуючись вправо і різко вліво до контакту, вказати точно не може, але цей маневр відбувся приблизно за 1,5 секунди, не більше. ОСОБА_8 вказав, що виїхавши на смугу зустрічного руху, автомобіль ВАЗ 2107 рухався прямолінійно, тобто лоб в лоб назустріч автомобілю ВАЗ 2110. Чи виконував якийсь маневр автомобіль ВАЗ 2107 безпосередньо перед моментом контакту та чи повертався на свою смугу вказати не може, оскільки видимість йому обмежував автомобіль ВАЗ 2110. ОСОБА_8 розташував автомобіль демонстратор так як розташовувався автомобіль ВАЗ 2110 в момент контакту з автомобілем ВАЗ 2107 таким чином, що правий передній габарит автомобіля розташовувся на відстані 0,4 м від лінії розмітки 1,5 на смузі для руху в напрямку до м. Чернігова, при цьому відстань від осі заднього правого колеса до лінії розмітки 1,5 склала 1,5 м. ОСОБА_8 вказав, що автомобіль ВАЗ 2107 рухався на відстані 1,3 м від осей правих коліс до лінії розмітки 1,5 м по смузі зустрічного руху, так як, ні зліва, ні справа від автомобіля ВАЗ 2110 автомобіля ВАЗ 2107 видно не було, тобто він їхав лоб в лоб назустріч автомобілю ВАЗ 2110 (т. 2 а.с.24-29).

Під час допиту у судовому засіданні, свідок ОСОБА_8 зазначив, що автомобіль ВАЗ 2110 рухався попереду нього, деякий час спокійно рухався за ним. Автомобіль ваз 2110 рухався ближче до правого краю дороги. Виїхали за Березне. Видимість була гарна. Він вирішив обігнати ВАЗ 2110, виїхав лівими колесами на розділову смугу та побачив, що зустрічний автомобіль ВАЗ 2107 з`їжджав на зустрічну смугу, з якою швидкістю не міг сказати. ВАЗ 2110 взяв вправо, потім ВАЗ 2107 почала рухатись на ВАЗ 2110, ВАЗ 2110 звернув вліво, після чого вони зіткнулись. Автомобіль ВАЗ 2107 виїхав на зустрічну, а потім знову повернувся на свою смугу. Зазначив, що з плином часу деяких подій не пам`ятає.

Таким чином, встановлено, що свідок ОСОБА_8 під час слідчого експерименту на місці події не зазначав відповідних відстаней, однак розташував транспортні засоби, як вони, за його словами, рухались та як були розташовані під час дорожньо- транспортної пригоди, в подальшому ці відстані були заміряні, а встановлені дані - занесені до протколу слідчої дії.

У судовому засіданні обвинувачений при наданні показів зазначав, що біля повороту на село Гориця помітив автомобіль, який рухався по зустрічній смузі руху, він змістився трохи вправо на смузі свого руху, можливо став некерованим. Зустрічний автомобіль побачив метрів за 100- 150, за ним був ще якийсь автомобіль. Процел ЮВ. відпочивала на пасажирському сидінні, закривши очі, слухала музику, вона крикнула " ОСОБА_12 , не задави". Собаку обвинувачений побачив за сім- десять метрів, за його словами вона стояла на правому узбіччі і він вважав, що не втиг би завершити маневр обгону та повернутись на смугу руху свого автомобіля, тому собаку не об`їжджав, а застосував гальмування. За який час він подолав ці сім метрів до собаки сказати не міг. Він автомобілем змістився вліво на осьову розмітку, колеса рухались по розподільній смузі, скинув швидкість та почав пригальмовувати до 40 км/год. Зазначив, що для нього на його смузі було достатньо місця, щоб об`їхати собаку. Коли об`їхав собаку, зустрічний автомобіль їхав на нього і сталось зіткнення. Стверджував, що його автомобіль на зустрічну смугу не виїжджав, зіткнення сталось на його смузі руху. Контакт відбувся правим крилом зустрічного автомобіля та лівим переднім боком його автомобіля.

Відповідно до положень ч.3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Суд вважає, що покази обвинуваченого ОСОБА_4 , надані у судовому засіданні, зважаючи на вичерпність їх повноти, зазначення швидкості автомобіля, зазначення ним відстаней на місці події між автомобілями та ймовірною перешкодою, а також розвитку подій, можна перевірити іншим шляхом, а саме поставивши питання перед експертом. Крім того, на думку суду, експертним шляхом можна перевірити ї спроможність показів обвинуваченого у даній ситуації. При цьому суд враховує, що у матеріалах справи відсутні дані про те, що автомобіль ВАЗ 2110 виїжджав на праве узбіччя по ходу руху свого автомобіля, а також не узгоджуються його покази щодо зменшення швидкості руху коли він побачив собаку до 40 км/год., навіть, з висновками проведеної стороною захисту експертизи, покази обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_9 , надані у судовому засіданні не узгоджуються між собою. Свідок ОСОБА_8 зазначив у судовому засіданні, що з плином часу подробить уже не пам`ятає, а підтвердив свої покази, які давав на досудовому слідстві та під час слідчого експерименту. За таких обставин суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника.

На підставі викладеного керуючись ст. 333 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити захиснику обвинуваченого ОСОБА_13 адвокату ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про доручення слідчому СУ ГУНП національної поліції в Чернігівській області провести слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1