КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 11 січня 2022 року апеляційні скарги прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та представника ТОВ «Трансфлот», ТОВ «Щорсівський гранітний комбінат», ТОВ « КТ-44», ТОВ «Трансмир ГМБХ», ТОВ «Бетон Альянс України», ТОВ « Венера Груп», ТОВ «Позитив-В», Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Зазим`є», ПП «Трансводпостач», ТОВ « Ржищівський порт», ТОВ « Глостері Еквіпмент», ТОВ «ЕВРО-Порт», ТОВ «Укрвантаж», Житлово-будівельний кооператив «Центр-Зазим`є», ТОВ «Позитив Шипінг», ТОВ «Трансмир ЛТД», ТОВ «Омега Стоун», ТОВ «Візіо 21», ТОВ «Веркштатт вустервиц ГМБХ», ТОВ «Інвестиційна компанія», ТОВ «Трасбудтрейд», ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року,

за участі:
представника власників адвоката ОСОБА_8
майна

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000199 від 01.09.2021, накладено з метою збереження речових доказів арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, яке вилучене під час обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із переліком на 193 об`єкти, в іншій частині клопотання відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та представник ТОВ «Трансфлот», ТОВ «Щорсівський гранітний комбінат», ТОВ « КТ-44», ТОВ «Трансмир ГМБХ», ТОВ «Бетон Альянс України», ТОВ «Венера Груп», ТОВ «Позитив-В», Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Зазим`є», ПП «Трансводпостач», ТОВ «Ржищівський порт», ТОВ «Глостері Еквіпмент», ТОВ «ЕВРО - Порт», ТОВ «Укрвантаж», Житлово-будівельний кооператив «Центр-Зазим`є», ТОВ «Позитив Шипінг», ТОВ «Трансмир ЛТД», ТОВ «Омега Стоун», ТОВ «Візіо 21», ТОВ «Веркштатт вустервиц ГМБХ», ТОВ «Інвестиційна компанія», ТОВ «Трасбудтрейд», ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 кожен окремо подали апеляційні скарги.

Прокурор ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора у повному обсязі.

Представник власників майна ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині, якою задоволено клопотання прокурора про арешт та в цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Зобов`язати уповноважених осіб, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000199 від 01.09.2021 негайно повернути власникам тимчасового вилученого майна або їхнім уповноваженим представникам, тимчасово вилучене у ході обшуку, проведеного 04.11.2021 у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , майно, що зазначено в описі тимчасово вилучених речей та документів та згідно кожного переліку майна зазначеного у запереченнях на клопотання прокурора.
Прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною, у зв`язку із невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження.
Зазначає, що неарештоване майно має важливе значення для встановлення фактів і обставин у кримінальному провадженні, а постановою прокурора від 05 листопада 2021 року вказане майно визнано речовим доказом.
Також накладення арешту на майно викликано необхідністю збереження речових доказів з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження.
На думку прокурора, незастосування такого виду забезпечення як арешт майна, негативно вплине на кримінальне провадження, що унеможливить встановлення всіх обставин події вчиненого кримінального правопорушення та причетних осіб.
Представник власників майна зазначає, що майно вилучене всупереч ухвалі слідчого судді, разом з тим, прокурором не повернуто володільцям ту частину майна, яку не обтяжено арештом.
Звертає увагу на те, що обшук проводився неуповноваженими особами, а тому слідча дія проведена із порушеннями вимог КПК України.
Окрім того, вилучене майно належить юридичним та фізичним особам, які не мають відношення до кримінального провадження, посадовим особам про підозру не повідомлено.
На думку представника власників майна, арештоване майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а тому арешт накладено незаконно.
В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власників майна - адвоката ОСОБА_7 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу та заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 01 вересня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000199, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 191 КК України за метеріалами Департаменту конррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБУ України щодо замаху на привласнення коштів місцевого бюджету територіальної громади м. Києва шляхом зловживання службовим становищем службовими особами КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» за попередньою змовою зі службовими особами підрядних організацій під час виконання робіт із розробки проектної документації на об`єкті: «Будівництво Подільського мостового переходу через річку Дніпро у місті Києві.

04 листопада 2021 року на підставі ухвали слідчого судді, за згаданою адресою проведено обшук, під час якого вилучено речі і документи.

05 листопада 2021 року постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 речі та документи визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000199.

08 листопада 2021 року прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке вилучене під час обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 згідно переліку у клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року частково задоволено клопотання прокурора.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слід переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, які можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, - з метою збереження речових доказів, пославшись на те, що постановою таке майно визнано речовим доказам.

Однак, колегія суддів вважає, що в клопотанні та долучених до нього матеріалах, не надано достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які послався прокурор.

Слідчий суддя правильно оцінив необхідність накладення арешту на певні види майна, оскільки прокурором не вмотивовано необхідність накладення арешту на весь обсяг зазначеного у клопотанні майна. Зокрема, прокурором не доведено необхідність вилучення оригіналів установчих документів вказаних юридичних осіб, печаток, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, а також зв`язок вказаних юридичних та фізичних осіб з обставинами, які досліджуються

Відтак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, частково задовольнив клопотання прокурора з підстав недоведеності в повній мірі необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження до всього переліку майна.

Доводи представника власників майна не заслуговують на увагу, оскільки слідчим суддею законно та обґрунтовано частково задоволено клопотання прокурора, а наведені обставини не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді в матеріалах судового провадження і зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та представника ТОВ «Трансфлот», ТОВ «Щорсівський гранітний комбінат», ТОВ « КТ-44», ТОВ «Трансмир ГМБХ», ТОВ «Бетон Альянс України», ТОВ « Венера Груп», ТОВ «Позитив-В», Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Зазим`є», ПП «Трансводпостач», ТОВ « Ржищівський порт», ТОВ « Глостері Еквіпмент», ТОВ «ЕВРО-Порт», ТОВ «Укрвантаж», Житлово-будівельний кооператив «Центр-Зазим`є», ТОВ «Позитив Шипінг», ТОВ «Трансмир ЛТД», ТОВ «Омега Стоун», ТОВ «Візіо 21», ТОВ «Веркштатт вустервиц ГМБХ», ТОВ «Інвестиційна компанія», ТОВ «Трасбудтрейд», ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 758/15631/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Справа № 11сс/824/345/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК