У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2021 року, якою накладено арешт на спеціалізований самоскид «ГАЗ 5327» д/н НОМЕР_1 , завантажений сипучою речовиною, який перебував у користуванні ОСОБА_6 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 ,
Учасники судового провадження:
власник майна ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі власник майна просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді накладено арешт на спеціалізований самоскид «ГАЗ 5327» д/н НОМЕР_1 , завантажений сипучою речовиною, який перебував у користуванні ОСОБА_6 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборони на його відчуження, розпорядження та користування з метою збереження як речового доказу на період проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000290.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, під час його ухвалення допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді оскільки, перебувала на лікуванні та не мала можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги, що у даному кримінальному провадженні не встановлено розмір шкоди, завданої злочином, оскільки в машині перевозився не пісок, а бита ракушка, яка не має вартості.

Крім того, судом не враховано правову підставу для арешту майна, а саме достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, розмір шкоди, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Стверджує , що у даному випадку істотно порушені її права, як власника майна.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
СД ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000290, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 Кримінального кодексу України, а саме незаконне заволодіння поверхневим шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.

В ході огляду місця події 11 жовтня 2021 року був виявлений та вилучений до ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області, вантажний спеціалізований самоскид «ГАЗ 5327» д/н НОМЕР_1 , що перебував під керуванням водія ОСОБА_6 та який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 09.10. 2021 року вилучене в ході огляду місця події майно визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на дане майно, в обґрунтування клопотання зазначила, що вилучені в ході огляду місця події речі є речовим доказом у кримінальному провадженні та підлягають спеціальній конфіскації, з метою його збереження та проведення подальших слідчих дій, прокурор просила накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя вказав, що, прокурором, доведено, що вказане майно, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, та може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також прокурором доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження , апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та зі змісту оскаржуваної ухвали, власник майна ОСОБА_8 була присутня в судовому засіданні 13.10.2021 року при розгляді клопотання прокурора про арешт майна, та того ж дня отримала копію ухвали.

Разом з тим, в апеляційній скарзі власник майна вказує, що вона перебувала на лікуванні, оскільки вагітна та не мала можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

Таким чином, з метою дотримання права на доступ до суду, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання ОСОБА_8 та поновити їй процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2021 року.

Що стосується суті прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, СД ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000290, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 Кримінального кодексу України, а саме незаконне заволодіння поверхневим шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.

В ході огляду місця події 11 жовтня 2021 року був виявлений та вилучений до ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області, вантажний спеціалізований самоскид «ГАЗ 5327» д/н НОМЕР_1 , що перебував під керуванням водія ОСОБА_6 та який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 09.10. 2021 року вилучене в ході огляду місця події майно визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З огляду на наведене є достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки, зберегло сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження. Тому слідчий суддя обґрунтовано відповідно до вимог ст.170, 173 КПК України наклав арешт на вказане майно з метою збереження речового доказу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки , у цьому кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно, може бути знищено чи приховано, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 170, 171, 173, 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2021 року.
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2021 року, якою накладено арешт на спеціалізований самоскид «ГАЗ 5327» д/н НОМЕР_1 , завантажений сипучою речовиною, який перебував у користуванні ОСОБА_6 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді