Справа № 741/1/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/600/21
Категорія - ч.3 ст. 185 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

захисників адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

прокурора ОСОБА_17

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002730 від 18 квітня 2018 року та за №0000272 від 12 жовтня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_14 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09 червня 2021 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шлях Ілліча Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 10-го класу Дослідняського НВК І-ІІІ ступенів, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Шлях Ілліча Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Шлях Ілліча Носівського району Чернігівської області, громадянина України, учня 9-го класу Дослідняського НВК І-ІІІ ступенів, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня Броварського професійного ліцею, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Шлях Ілліча Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учениці 10-го класу Дослідняського НВК І-ІІІ ступенів, не працюючої, не одруженої, проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента Київського вищого професійно-технічного училища залізничного транспорту, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. В. Лази Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого різноробочим у ФГ «Куми-Агро-2020», не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , фактично проживаючого у цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с. Шлях Ілліча Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого охоронцем ДАХК «АРТЕМ», не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , фактично проживаючого у цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК до 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_18 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК до 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_18 призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_18 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_19 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК до 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_19 призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_19 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_20 засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_20 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_9 засуджений за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_10 засуджений за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_18 - 8 457 грн. 43 коп., ОСОБА_6 - 4 689 грн. 43 коп., ОСОБА_21 - 3 956 грн. 77 коп., ОСОБА_7 - 358 грн. 86 коп., ОСОБА_20 - 358 грн. 86 коп., ОСОБА_9 9 151 грн. 22 коп., ОСОБА_10 3 498 грн. 86 коп. на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що

1) 09.09.2019, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, узгоджено, розбили за допомогою каменя скло водійських дверцят та лобове скло автомобіля марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився по вул. Привокзальній неподалік магазину «Віталіна», розташованого по вул. Вокзальна, 294 у м. Носівка Чернігівської області, фактичним володільцем якого є ОСОБА_22 , із салону якого таємно викрали магнітолу марки «Pionner» модель DEH-P5901D Premier, вартістю 1 444 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду.

2) Продовжуючи свою злочинну діяльність 14.09.2019, близько 00 год., ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, узгоджено, розбили за допомогою каменя скло водійських дверцят автомобіля марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходився по вул. Привокзальній неподалік магазину «Віталіна», який належить на праві власності ОСОБА_23 , та повторно, таємно з салону автомобіля викрали магнітолу марки «LG» модель LAC UA 160, вартістю 800 грн., автомобільну кавоварку, вартістю 237,60 грн., універсальний автомобільний зарядний пристрій, вартістю 150 грн., акумулятор марки «Amega Premium», вартістю 368 грн., а всього викрали майна на загальну суму 1 555,60 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду.

3) 17.09.2019, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою та спільно з ОСОБА_24 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, реалізуючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи узгоджено, пошкодили молотком стіну кіоску, розташованого на площі біля залізничного вокзалу по АДРЕСА_6 , незаконно проникли у кіоск, з якого повторно, таємно від оточуючих викрали товарно-матеріальні цінності в асортименті на загальну суму 8 061,15 грн., що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_25 , чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду.

4) Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.10.2019, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_18 , знаходячись біля приміщення магазину «Віталіна», розташованого по вул. Вокзальна, 294 у м. Носівка з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення повторно, таємно від оточуючих викрав з-під приміщення вказаного магазину жіночий велосипед марки «Україна», вартістю 1 890 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_26 матеріальну шкоду.

5) 16.10.2019, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, а також за попередньою домовленістю ОСОБА_18 з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про перевезення викраденого майна, шляхом надання транспортного засобу, автомобіля марки ВАЗ 210700-20, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_27 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_10 , а також шляхом надання ОСОБА_9 . ОСОБА_18 порад про те, які знаряддя необхідно використовувати при вчиненні злочину, що вдягати, щоб не залишати слідів на місці злочину, які матеріальні цінності викрадати в першу чергу, та шляхом надання знаряддя вчинення злочину, а саме металевого лому, за допомогою якого було пошкоджено металеву решітку на вхідних дверях магазину за пособництва ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізуючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи узгоджено, шляхом пошкодження вхідних дверей та вікна за допомогою лому, наданого ОСОБА_9 , та молотка проникли в приміщення магазину, розташованого біля залізничного вокзалу по АДРЕСА_6 , з приміщення якого повторно, таємно викрали особисті речі та товарно-матеріальні цінності в асортименті на загальну суму 23 614,06 грн., що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_28 , чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду.

6) 16.10.2019, близько 01 год., ОСОБА_18 ОСОБА_19 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи узгоджено, розбили за допомогою молотка скло водійських дверцят автомобіля марки ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що знаходився по вул. Привокзальній неподалік магазину «Віталіна», який на праві власності належить ОСОБА_29 , з салону якого повторно, таємно від оточуючих викрали магнітолу марки «CYCLON» модель МР-1020 R, вартістю 500,05 грн., набір ріжкових ключів марки «Miol», вартістю 252,20 грн., набір торцевих ключів «INTERTOOL» ET-6108 SP, вартістю 1066,03 грн., акумулятор марки «Fiamm» 6 CT-60 Аз TITANIUM PRO, вартістю 1394 грн., механічний ножний насос, вартістю 150 грн., а всього викрали майна на загальну суму 3 362,28 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_29 матеріальну шкоду.

7) 19.10.2019, близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_18 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_24 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, знаходячись біля приміщення магазину «Світлана», розташованого по вул. Вокзальна, 338 у м. Носівка, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи узгоджено, повторно, таємно від оточуючих викрали велосипед марки «ARDIS Славутич 28», вартістю 1848,42 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_30 матеріальну шкоду.

8) В цей же день, близько 22 год., ОСОБА_18 та ОСОБА_6 , попередньо домовившись та спільно з ОСОБА_24 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, реалізуючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до господарства ОСОБА_31 , розташованого по АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу проникли на територію вказаного господарства, звідки з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення повторно, таємно від оточуючих викрали велосипед марки «Україна», вартістю 760 грн., який належить ОСОБА_32 , чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду.

9) 25.10.2019, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_18 спільно з ОСОБА_24 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, а також за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про перевезення викраденого майна шляхом надання транспортного засобу, автомобіля марки ВАЗ 210700-20, реєстраційний номер НОМЕР_3 , фактичним володільцем якого являється ОСОБА_10 , за їх пособництва з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, пошкодивши вікно та зламавши металеві грати, проникли до приміщення торгівельного павільйону, розташованого неподалік залізничного вокзалу по АДРЕСА_6 , звідки повторно таємно від оточуючих викрали товарно-матеріальні цінності в асортименті на загальну суму 15 461,61 грн., що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_33 , чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду.

10) 26.10.2019, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_18 та ОСОБА_6 попередньо домовившись між собою, а також спільно з ОСОБА_24 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, реалізуючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи узгоджено, розбили за допомогою каменя скло водійських дверцят автомобіля марки «ЗАЗ DAEWO» T 13110, реєстраційний номер НОМЕР_5 , що знаходився по вул. Привокзальній неподалік магазину «Віталіна», розташованого по вул. Вокзальна, 294 у м. Носівка, який на праві власності належить ОСОБА_34 , з салону якого таємно від оточуючих викрали манометр марки «Elegant» модель 102838, вартістю 124 грн. та вогнегасник марки «Fire Stop», вартістю 130,66 грн., а всього викрали майна на загальну суму 254,66 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_34 матеріальну шкоду.

11) 03.11.2019, близько 01 години, ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , попередньо домовившись між собою, а також спільно з ОСОБА_24 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, реалізуючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи узгоджено, прибули на автомобілі марки «FORD ESCORT», реєстраційний номер НОМЕР_6 , що належить на праві власності ОСОБА_35 , до продуктового магазину, розташованого по АДРЕСА_7 , який перебуває в оренді ФОП ОСОБА_36 та суборенді ФОП ОСОБА_37 , де із застосуванням фізичної сили зламали металевим ломом вхідні двері та металеву решітку, проникли до приміщення магазину, звідки повторно, таємно від оточуючих викрали грошові кошти в сумі 3 376,56 грн. та товарно-матеріальні цінності в асортименті, що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_38 , чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 11 506,97 грн..

Крім того, викрали смартфон марки «Asus» ZenFone GO ZB500KG, вартістю 2201,71 грн. та товарно-матеріальні цінності в асортименті,які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_39 , якій завдали матеріальну шкоду на загальну суму 28 413,43 грн.

12) Крім цього, ОСОБА_9 у вересні 2019 року в невстановлений день та час на присадибній ділянці господарства за місцем свого колишнього проживання, розташованого по АДРЕСА_8 , зірвав дикоростучі рослини коноплі, після чого переніс їх до господарського сараю, розташованого на території вказаного господарства, де висушив їх та частково подрібнив, тобто незаконно виготовив та в подальшому зберігав у господарському сараї та в будинку вказаного господарства без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 2002,5 г, що є великим розміром, до моменту його вилучення працівниками поліції під час обшуку 03.11.2019.

13) Також, влітку 2019 року у невстановлений день та час на присадибній ділянці господарства за місцем свого колишнього проживання, розташованого по АДРЕСА_8 , ОСОБА_9 зірвав дикоростучі рослини коноплі, після чого переніс їх до будинку за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_4 , де в подальшому на горищі кладової вказаного будинку повторно зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становила 18,1 г, до моменту його вилучення працівниками поліції під час обшуку 11.12.2019.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник адвокат ОСОБА_14 просить провести часткове судове слідство, вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати, закрити кримінальне провадження в частині пред`явленого йому обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України по епізодам від 17.09.2019, 16.10.2019 та 03.11.2019 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, через не доведення обвинувачення і вичерпання можливостей для отримання додаткових доказів.

Аргументує тим, що матеріалами кримінального провадження не доведено та не встановлено найменування та кількість усіх начебто викрадених товарів у епізодах від 17 вересня,16 жовтня та 03 листопада 2019 року. При цьому, відповідно до обвинувального акту його підзахисний неповнолітній ОСОБА_6 був допитаний 03 листопада 2019 року без участі захисника, чим грубо було порушене право на захист не тільки його підзахисного, а й право на захист інших неповнолітніх обвинувачених, допит яких відбувався за відсутності захисників.

Так, ОСОБА_6 та інші неповнолітні обвинувачені були допитані в частині узгодження суми та кількості викраденого 03 листопада 2019 року, а вже 04 листопада 2019 року потерпілою ОСОБА_25 було подано заяву про крадіжку з її кіоску в ніч на 17 вересня 2019 року, тобто докази збиралися раніше, ніж особа звернулася із заявою про вчинення злочину, що відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України вказує на недопустимість доказів, отриманих з порушенням вимог процесуального законодавства.

Видаткові накладні, що були надані ФОП ОСОБА_25 , які суд вважає доказом розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не можуть бути визнані доказом у справі, оскільки не містять інформації про найменування, кількість та вартість товару, викраденого з кіоску. З наданих накладних взагалі не вбачається, щоб якась частина зазначеного в них товару була викрадена.

На думку захисника, потерпілі повинні були вести бухгалтерський облік на виконання положень ст. ст. 2, 3 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», метою якого є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. При цьому, обов`язковим, на думку захисника, було проведення інвентаризації у разі встановлення крадіжок або зловживань, зіпсування цінностей, а також за приписом судово-слідчих органів. Однак, потерпілими вказані процедури дотримані не було, на що суд першої інстанції не відреагував та не надав належної оцінки викладеним у клопотанні сторони захисту доводам, як того вимагають положення ст. 86 КПК України.

Помилковим вважає твердження суду про те, що фізичні особи підприємці як платники єдиного податку, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів, оскільки на час вчинення кримінальних правопорушень було передбачено, що платники єдиного податку, які не є платниками податку на додану вартість, повинні були вести Книгу обліку доходів шляхом щоденного,за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів, отже після вчинення кримінального правопорушення та виявлення факту крадіжки мали провести повну інвентаризацію.

Потерпілі ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 облік товару в кіоску та магазинах проводили в електронному вигляді, розрахункові операції проводили через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості, що не перешкоджало їм провести інвентаризацію після встановлення фактів крадіжок та скласти порівняльні відомості для встановлення розміру шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями.

Звертає увагу, щодо доказів про походження у ФОП ОСОБА_36 готівкових коштів в сумі 3 376,56 грн. в матеріалах справи не має.

Наголошує, що відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у рішенні від 25.11.2019, вартість викраденого доводиться виключно висновком експертів, в іншому випадку ухвалюється виправдувальний вирок.

У даному провадженні доказом встановлення досудовим слідством вартості викраденого є слова орендарів та суборендарів магазинів та кіоску, з яких були скоєні крадіжки, що не є доказом у кримінальному проваджені.

У судовому засіданні ні він, ні його підзахисний не заперечували, що ОСОБА_6 визнав свою вину, розкаявся, його батьки відшкодували заподіяну потерпілим шкоду.

Однак, захисник вважає, що показання ОСОБА_6 , які він надавав в якості свідка без участі захисника, суд не може визнати належним і допустимим доказом та приймати до уваги під час постановлення вироку. Саме під час цього допиту було узгоджено кількість викраденого, найменування товару, його ціна і загальна сума збитків. Але на момент допиту, його підзахисний не досяг віку 15 років, і слідчий не мав законних підстав для проведення допиту без участі захисника. Наявність визнавальних показань наданих на досудовому слідстві увесь час в суді впливало на поведінку неповнолітнього обвинуваченого. Саме тому, через порушення права ОСОБА_6 на захист під час досудового слідства, до його показань, які він надавав в суді в присутності захисника необхідно застосовувати доктрину «плодів отруйного дерева».

Наполягає на тому, що показання ОСОБА_6 та всіх інших неповнолітніх обвинувачених, які на досудовому слідстві були допитані в якості свідків по обставинах скоєних ними крадіжок, а потім в якості підозрюваних та обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, як на досудовому слідстві так і в суді, відповідно до п. 3 ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України, є недопустимими доказами.

Для правильної кваліфікації дій ОСОБА_6 та інших осіб за ст. 51 КУпАП, чи ч.ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України прокурор, на виконання положень ст. 91 КК України, повинен був довести розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням належними та допустимими доказами, які на даний час у матеріалах справи відсутні, а тому висновки експертиз щодо вартості викраденого майна, при відсутності доказів, що саме це майно було викрадене, не можуть прийматися до уваги.

Враховуючи, що після виявлення крадіжок, без проведення інвентаризації реалізація продовжувалася реалізація товарів, встановити розмір завданої кримінальними правопорушеннями шкоди на даний час уже неможливо, тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Іншими учасниками кримінального провадження апеляційні скарги не подавалися.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_14 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив про виключення з обвинувачення його підзахисному ОСОБА_6 трьох епізодів крадіжок за недоведеністю обвинувачення, обвинуваченого ОСОБА_6 та його законного представника, які підтримали доводи апеляційної скарги свого адвоката, обвинуваченого ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_42 , які також просили про задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_13 , які просили про задоволення апеляційної скарги, захисника обвинуваченого ОСОБА_19 адвоката ОСОБА_16 , яка просила про задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_14 та застосування положень ч. 2 ст. 404 КПК України щодо її підзахисного, захисника обвинуваченої ОСОБА_20 адвоката ОСОБА_15 , який також підтримав подану апеляційну скаргу, обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які покладалися на розсуд суду при вирішенні скарги захисника, прокурора ОСОБА_17 , який заперечував проти доводів сторони захисту, вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Неповнолітні обвинувачені, в тому числі і ОСОБА_6 , дійсно допитувалися під час досудового слідства в якості свідків, допит був проведений у відповідності до положень ч. 1 ст. 226 КПК України, якими не передбачено проведення допиту в присутності захисника, навпаки необхідна присутність законного представника, педагога або психолога, а за необхідності лікаря, що й було в повній мірі забезпечено. Протоколи допиту в якості свідків дозволили з`ясувати, хто у подальшому має відношення до справи, хто був затриманий випадково. Названі протоколи допиту в якості свідків ні прокурором, ні судом не були використані в якості доказів у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника, що наявність визнавальних показань, наданих на досудовому слідстві увесь час в суді впливало на поведінку неповнолітніх обвинувачених, які допитувалися слідчим без захисника, є безпідставними і не можуть слугувати застосуванню доктрини «плодів отруйного дерева», через порушення права на захист, є безпідставними.

У місці збереження викрадених речей було затримано тільки сім неповнолітніх, з`ясовували причетність до кримінальних правопорушень ще двох дорослих осіб, а тому допит неповнолітніх у присутності їх батьків в якості свідків, по факту крадіжки товарно-матеріальних цінностей у потерпілих ОСОБА_43 , і невикористання цього протоколу в якості доказу, не може бути підставою для застосування доктрини плодів отруйного дерева.

З аудіо запису судового засідання в суді першої інстанції вбачається, що ОСОБА_6 та інші неповнолітні обвинувачені допитувалися судом у присутності законних представників, представника служби у справах неповнолітніх та своїх захисників. Обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , вину у вчиненні інкримінованих ним кримінальних правопорушень визнали повністю, з кількістю та сумою викраденого майна погодилися, просили суворо їх не карати. Потерпілим шкода була відшкодовано ще під час досудового батьками неповнолітніх обвинувачених, які із власниками кіоску та магазинів узгодили розмір відшкодування.

Та обставина, що крадіжки з кіоску та магазинів були вчинені за пособництва двох інших обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які виконували функції перевізників викраденого товару автомобілем (викрадений товар виносили в пакетах та мішках), повністю виключає можливість кваліфікації дій обвинувачених, як дрібна крадіжка, як це намагається довести захисник.

Відповідаючи на питання в суді апеляційної інстанції обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , повідомляли, що вони перевозили не менше п`яти мішків від вокзалу

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 , про відсутність доказів про розмір заподіяної шкоди, через не проведення потерпілими приватними підприємцями інвентаризації та продовження торгівлі після виявлення крадіжок є необґрунтованими.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити або не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

У кримінальному провадженні під матеріальними збитками розуміють грошову оцінку (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди (втрачених, додатково витрачених або недоотриманих майнових благ особою внаслідок порушення її прав та інтересів іншою особою), а відшкодування збитків є одним із способів відшкодування шкоди.

Таким чином, обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми.

По епізоду крадіжки товарно-матеріальних цінностей у ОСОБА_25 , обвинувачені самі зізналися, що обікрали кіоск на залізничному вокзалі, кількість викраденого та найменування, ще до того, як потерпіла подала заяву про вчинення крадіжки.

Потерпіла ОСОБА_25 подала заяву про крадіжку тільки 04.11. 2019 року, у той час як з кіоску були викрадені речі в ніч з 16 на 17 вересня 2019 року, а саме цигарки в кількості до 100 штук, туалетний папір, шоколадки, пиво, солодка мінеральна вода, сірники та 2 нові кофти( том 4 а. с 17).

ОСОБА_25 дійсно зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця ще 06.08.2007 року ( том 4 а. с. 25). Дійсно орендує приміщення по АДРЕСА_6 , де здійснює роздрібну торгівлю, як пивом, так і цигарками, про що надала ксерокопії ліцензій (том 4, 26-29).

Більш того потерпілою ОСОБА_25 були надані накладні на одержання товарів, які були викрадені і яких не вистачало після проникнення у кіоск, на яких особисто відмітила, якого товару та в якій кількості і за якою ціною не вистачало ( том4 а. с. 42-56).

Вимога захисника про необхідність проведення інвентаризації на предмет виявлення недостачі товарів та складання порівняльної відомості, нічим необґрунтована. Потерпіла заявляла про кількість викрадених у неї товарів після зізнання на той час підозрюваних і узгодження суми відшкодування, яка нею була отримана ще 26.12.2019 року, про що власноручно написала розписку ( том 4 а. с. 24).

Кількість товарно-матеріальних цінностей, викрадених у потерпілої ОСОБА_25 , ніким не оспорювалася в суді першої інстанції під час розгляду справи по суті.

Потерпіла ОСОБА_28 відразу заявила про крадіжку товарно-матеріальних цінностей з орендованого нею магазину, розташованого на платформі залізничного вокзалу в м. Носівка, Чернігівської області, про що є її заява від 16.10.2019 ( том 4 а. с. 74). У цей же день був проведений огляд місця події - магазину, в який проникали шляхом пошкодження вхідних дверей та металевої решітки, викрали товарно-матеріальні цінності, на що вказує опис обстановки магазину та фото таблиці, додані до протоколу огляду ( том 4 а. с. 77-83).

Також потерпіла надала усі ксерокопії документів, які вказують, що вона здійснює торгівлю як фізична особа підприємець, яка зареєстрована з 23.07.2003, видаткові накладні та податкові накладні доводять наявність у неї товарів та їх вартість, які були в магазині до крадіжки і які зникли після її вчинення ( том 4 а. с. 90-162).

Потерпіла ОСОБА_41 , так само як і потерпіла ОСОБА_28 , відразу заявила про крадіжку товарно-матеріальних цінностей на суму близько 15 тис. грн., з орендованого нею магазину в АДРЕСА_7 , про що є її заява на ім`я начальника місцевої поліції ( том 5 а. с. 62). У цей же день був проведений слідчим огляд місця події, який показав сліди проникнення в магазин та викрадення товарно-матеріальних цінностей, про що свідчить зміст протоколу огляду від 03.11. 2019 та фото таблиці до нього ( том5 а. с. 64-71).

За адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_9 було виявлені та вилучені товарно-матеріальні цінності, викрадені з магазину ОСОБА_43 , та інших потерпілих, кількість яких вказує на те, що крадіжка такої кількості цигарок жуйок, цукерок, шоколадок, стартових пакетів різних операторів мобільного зв`язку та інших товарів, а також особистих речей потерпілих, перевершує суму дрібної крадіжки в багато разів ( том 5 а. с. 89-93 та 95-96).

Розписка ОСОБА_37 про одержання товарно-матеріальних цінностей, їх кількість, свідчать про те, що вартість суми викраденого майна визначена на підставі документів та дійсних роздрібних цін на товари ( том 5 а. с. 208-211).

Посилання апелянта на відсутність доказів про наявність виручки в сумі 3 376,56 грн. у потерпілого ОСОБА_36 , є несправедливою. Така сума виручки за своїм розміром може бути залишена у касі. Кількість товарно-матеріальних цінностей у потерпілого в магазині дозволяла отримати більшу кількість коштів, у порівнянні із заявленою.

Усі потерпілі, на відміну від обвинувачених, попереджалися про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань і вагомих підстав обмовляти обвинувачених у них не було, так само, як і заявляти більші суми, в порівнянні з фактично викраденим товаром та грошима.

Обвинувачені та їх законні представники, як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду визнали суми заподіяної матеріальної шкоди та відшкодували її по усіх епізодах пред`явленого обвинувачення. Стороною обвинувачення, незважаючи про наявність документів про роздрібну ціну викрадених товарів, були призначені та проведені товарознавчі експертизи, які підтвердили розмір заподіяної крадіжками матеріальної шкоди. Під час проникнення в магазини та кіоски обвинуваченими зламувалися двері, пошкоджувалося майно, на що сторона захисту не звертає уваги.

При формулюванні обвинувачення, в обвинувальному акті та у вироку суду по усіх епізодах наявний перелік кожного виду товару, його кількості та вартості, загальної суми матеріальної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством. Тобто, за загальним правилом інвентаризація є добровільною і проводиться за рішенням керівника підприємства у міру виникнення необхідності.

Фізичні особи підприємці, потерпілі по справі, доведеність епізодів крадіжок у яких, заперечує захисник, ведуть облік товарів в електронному вигляді, розрахункові операції проводили через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості, що дозволяло визначити, що було викрадене, без проведення інвентаризації, результати якої сторона захисту поставила б під сумнів.

Фізичні особи підприємці-потерпілі по справі, на відміну від юридичної особи, не могли створити комісію, або запросити інших незацікавлених осіб, працю яких по інвентаризації доведеться оплачувати, у чому, у даному кримінальному провадженні, не було потреби.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

У даному кримінальному провадженні винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні крадіжок чужого майна та розмір заподіяної крадіжками шкоди, доведений поза розумним сумнівом, а намагання захисника після ухвалення вироку, яким покарання було призначене за багато епізодів крадіжок на значні суми, з урахуванням визнання провини та відшкодування матеріальної шкоди, є різновидом зловживання процесуальними правами.

Отже, коли кримінально процесуальний та кримінальний закон застосовані правильно і покарання призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку суду та закриття кримінального провадження, як про це просить сторона захисту.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_14 залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_44 ОСОБА_45 ОСОБА_46