справа № 208/5836/19
№ провадження 1-кп/208/176/21
ВИРОК
Іменем України

26 жовтня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001537 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2019 року, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_4 перебував у приміщенні «Центру надання адміністративних послуг м. Кам`янське» Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Василя Стуса, 10/12, де побачив на стільці мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» модель «SM-J510 HZDDSEK», який забула відвідувач цієї установи ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшов до стільця на якому знаходився зазначений мобільний телефон, та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що він здійснює безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, викрав зі стільця мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», що належить ОСОБА_8 , вартістю 2 149,67 гривень, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись незаконно здобутим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений вважала недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений повністю підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті.

Зазначив, що з потерпілою раніше не знайомий. В обідній час 02.08.2019 року, у своїх справах знаходився в ЦНАП, який розташований по проспекту В.Стуса в м. Кам`янське. Чекав своєї черги в приміщенні. На стільці побачив розбитий мобільний телефон. Власників телефону не було, і він запитавши у працівника ЦНАП про належність майна, отримав відповідь, що їй це невідомо. Далі, він забрав телефон, вийшов з приміщення установи та у подальшому здав його до ломбарду.

На теперішній час мобільний телефон він повернув власниці. Потерпіла на досудовому розслідуванні зазначала, що вона його загубила. Вину свою визнав повністю, щиро кається у скоєному.

Потерпіла в судовому засіданні зазначила, що 02.08.2019 року приблизно з 13.00-14-00 години знаходилася в ЦНАП. Перебуваючи в черзі, вона нахиляючись до дитини, мабуть поклала телефон на стілець. Коли підійшла черга, вона взяла дитину та пішла. Після цього вийшла з кабінету та пішла додому. Хвилин через 20 помітила відсутність телефону. Коли повернулася до ЦНАП, телефону не було і ніхто його не бачив. Телефон їй повернуто. Ніяких претензій до обвинуваченого вона не має.

Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом ОСОБА_7 та потерпілої, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Верховний Суд у Постанові від 23.06.2020 року (справа № 128/984/17) у подібних правовідносинах зазначив, що крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.

Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка усвідомлювала, що власник може за ним повернутися, слід розцінювати як крадіжку.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на відповідному дослідженні доказів, обсяг яких визначено, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка)

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає визнання своєї вини та щире каяття, відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, наслідки що настали.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України, відноситься до кримінальних проступків. Білалов раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання.

Враховуючи обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин що його обтяжують, принцип індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді штрафу.

На думку суду, таке покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого, попередження вчиненням нового злочину.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи в сумі 628,04 гривень.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy J5» модель «SM-J510 HZDDSEK», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої, - знявши арешт з майна, залишити у останньої;

- договір про надання фінансового кредиту № 16.73952/0 від 02.08.2019 року, сім-карту, оптичний диск з камер відео спостереження, копія форми № 1 на ОСОБА_4 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної чинності, не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження. Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1