Справа № 133/1818/20
Ухвала
22 вересня 2021 року Калинівський районний суд Вінницької області
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
Прокурора Козятинського відділу
Хмільницької окружної прокуратури
Вінницької області ОСОБА_4 ,
Особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 ,
Законного представника ОСОБА_5 .
Захисника - адвоката ОСОБА_6
13.05.2020 близько 21:00 години, малолітній ОСОБА_3 разом з іншою особою, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме провадження, діючи умисно, таємно, за попередньою змовою, з умислом на незаконне заволодіння чужим майном, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Перебуваючи на території домоволодіння, належного ОСОБА_7 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, малолітній ОСОБА_3 разом з іншою особою, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме провадження, підійшли до вхідних дверей житлового будинку, знайшли у сховку ключ, відчинили двері і проникли до будинку.
Перебуваючи в будинку, діючи умисно, таємно, за попередньою змовою, з умислом на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 разом з іншою особою, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме провадження, оглянули будинок, і в одній зі спальних кімнат, у шафі, знайшли гаманець, в якому зберігалось 500 гривень, які належали власнику домоволодіння - ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій умисел на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 разом з іншою особою, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме провадження, привласнили гроші в сумі 500 гривень, які належали ОСОБА_7 , і з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Таким чином, своїми умисними діями малолітній ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у виді застереження.
Особа, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутності. Заподіяна шкода йому відшкодована повністю, претензій матеріального та морального характеру до малолітнього ОСОБА_3 немає.
Дослідивши матеріали справи, заявлене клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до Кримінального кодексу може наставати кримінальна відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України, за вчинення крадіжки особи підлягають кримінальній відповідальності у віці від чотирнадцяти років.
Як вбачається з свідоцтва про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час вчинення суспільно небезпечного діяння йому виповнилось 13 років, тому він не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за ч.3 ст.185 КК України, а отже він не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Згідно ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Частиною 2 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.
Вивчивши матеріали клопотання, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння. Крім того, судом встановлено, що вказане діяння дійсно мало місце, у зв`язку з чим, відносно ОСОБА_3 слід застосувати примусові заходи виховного характеру.
При визначенні виду примусових заходів виховного характеру неповнолітньому ОСОБА_3 , суд враховує його особу, а саме те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив суспільно небезпечне діяння, будучи малолітнім, щиро розкаюється у вчиненому, повністю відшкодував шкоду потерпілому, в лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, на даний час є учнем Непедівського ЗНВК І-ІІІ ступенів «Школа - дитячий садок», Козятинського району Вінницької області, за місцем навчання характеризується позитивно, тому, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді застереження, який сприятиме його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення малолітнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» застереження (п. 1 ч. 2ст. 105 КК України), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.05.2020 року на речові докази, а саме грошові кошти в загальній сумі 410 гривень, згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 22, 97, п. 1 ч. 2 ст.105 КК України, ст.ст. 174, 395, 497, 498, 500, 501 КПК України, суд
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.05.2020 року на речові докази, а саме: 1 купюра НБУ номіналом 200 грн, серійний номер «СИ5322162»; 1 купюра НБУ номіналом 100 грн, серійний номер «СИ0590683»; 1 купюра НБУ номіналом 50 грн, серійний номер «ФЗ6909085»; 1 купюра НБУ номіналом 20 грн, серійний номер «ЮГ3379701»; 3 купюри НБУ номіналом по 10 грн, серійні номери: «ХД9534405», «ЮГ8038357», «ЮВ1947339»; 2 купюри НБУ номіналом по 5 грн, серійні номери: «УЗ3058057», «ЮЄ8064881, в загальній сумі 410 (чотириста десять) гривень, - скасувати.
Речові докази по справі: 1 купюра НБУ номіналом 200 грн, серійний номер «СИ5322162»; 1 купюра НБУ номіналом 100 грн, серійний номер «СИ0590683»; 1 купюра НБУ номіналом 50 грн, серійний номер «ФЗ6909085»; 1 купюра НБУ номіналом 20 грн, серійний номер «ЮГ3379701»; 3 купюри НБУ номіналом по 10 грн, серійні номери: «ХД9534405», «ЮГ8038357», «ЮВ1947339»; 2 купюри НБУ номіналом по 5 грн, серійні номери: «УЗ3058057», «ЮЄ8064881, в загальній сумі 410 (чотириста десять) гривень, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - передати за належністю їх законному власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
СУДДЯ ОСОБА_1