Провадження №1-кп/127/381/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плисків, Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, неофіційно працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000539 від 07.03.2019 року,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 в невстановленому місці та в невстановлений час на початку осені 2018 року, перебуваючи в м. Вінниці на спортивному майданчику, розташованому по вул. Привокзальній, 38, знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, залишив собі та зберігав за місцем свого проживання.

При цьому відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» паспорт громадянина України є документом, що підтверджує громадянство України. Таким чином, паспорт громадянина України є офіційним документом, так як підтверджує факт громадянства, тобто правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках, видається повноважними особами органів державної влади, складений з дотриманням визначеної законом України «Про громадянство» та Постановою Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» форми і містить передбачені зазначеним законом та положенням реквізити.

В подальшому, в невстановлений слідством час, 06.03.2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою подальшого використання у власних цілях, здійснив підробку паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме вклеїв на верхню частину першої сторінки замість фотокартки власника паспорта фотокартку з власним погрудним зображенням, тим самим підробивши даний паспорт.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №2441/19-21 від 09.04.2019 року наданий на дослідження паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , вносились зміни шляхом переклеювання фотокартки.

Крім того, в подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, близько 15.40 год. 06.03.2019, перебуваючи у відділенні АТ «А-Банк», яке розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 34А, надав заздалегідь підроблений ним паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керівнику вищевказаного відділення банку ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, суду пояснив, що він перебуваючи на спортивному майданчику помітив куртку, в якій знайшов паспорт та ідентифікаційний код невідомої йому особи. Вказані документи забрав з собою та зберігав за місцем проживання. В подальшому замість фотокартки власника паспорта вклеїв свою фотокартку та з даним паспортом та ідентифікаційним кодом звернувся до АТ «А-Банк» з метою отримання картки, однак в ході оформлення документів працівниками банку було виявлено, що документи йому не належать та було здійснено виклик працівників поліції.

Про вчинене шкодує, у вчиненому щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати, зазначив, що більше немає наміру вчиняти кримінальні правопорушення.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000539 від 07.03.2019 року (т.1 а.с. 103,104), протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.03.2019 року (т.1 а.с. 105), заяви ОСОБА_4 про добровільну видачу паспорта від 06.03.2019 року (т.1 а.с. 106), протоколу огляду місця події від 06.03.2019 року (т.1 а.с. 107,108), постанови прокурора від 26.04.2019 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань та про призначення групи прокурорів (т.1 а.с. 109-111), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/7508/19 від 18.03.2019 року про призначення судово технічної експертизи (т.1 а.с. 117), висновку судово технічної експертизи документів №2441/19-21 від 09.04.2019 року з актом про витрати (т.1 а.с. 112-116), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/6949/19 від 20.03.2019 року про накладення арешту (т.1 а.с. 118-120), постанови слідчого від 07.03.2019 року про визнання предмету речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с. 121), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою і надає права, з метою використання його підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який є особою раніше не судимою (т.1 а.с. 123,124), на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 125,126), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 128).

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, нових кримінальних правопорушень не вчинив, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікарня-нарколога не перебуває, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді обмеження волі в межах санкцій відповідних статей із застосуванням вимог ст. 70 КК України.

При цьому, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, щире каяття останнього та визнання ним вини, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 , можливе без реального відбування покарання та на підставі ч. 1 ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, а також із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також, відповідно до ст. ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи (т.1 а.с. 116), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою суду на речові докази.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 53, 65-67, 70, 75,76 ,100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 2355,00 грн. у відшкодування вартості проведення судово-технічної експертизи документів.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2019 №127/6949/19, після набрання вироком законної сили скасувати.
Речовий доказ в кримінальному провадженні №0000539: паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження знищити після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1