Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4929/21
Провадження № 1-кс/723/1119/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі

слідчого суддi ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець клопотання слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 погоджене прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Сторожинець, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середньо-технічна, офіційно не працюючого, раніше не судимого, учасника бойових дій, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України

встановив:

Слідча в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000347 від 20.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Згідно клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 20 листопада 2021 року близько 18 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за місцем проживання ОСОБА_7 1962 року народження за адресою АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту, на грунті неприязних відносин, умисно, взяв в руки ніж та цілеспрямовано наніс один удар в область грудної клітини потерпілої ОСОБА_7 , чим спричинив проникаюче сліпе колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа з ушкодженням серця та розвитком масивної внутрішньої кровотечі від якого настала смерть останньої.

21 листопада 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області 22 листопада 2021 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18 січня 2022 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 35 (тридцять п`ять) днів до 21 лютого 2022 року.

Слідчий у поданому клопотанні погодженому з прокурором просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки продовжують існувати ризики встановлені судом першої інстанції та існують обставини, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що продовжують існувати ризики передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та існують обставини, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до пятнадцяти років, про що зібрано достатньо доказів, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому просив продовжити строк запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у виді тримання його під вартою строком на 60 днів. Додав до клопотання також і ухвалу слідчого судді Сторожєинецького районного суду від 17.02.2022 року про продовження строку досудового розслідування до 21 квітня 2022 року включно.

Підозрюваний в суді не заперечив проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але просив при можливості застосувати до нього домашній арешт зазначивши, що свою винуватість він не визнає так як не позбавляв життя потерпілу і не знає що відбувалось між нею та її братом в той час коли він спав.

Захисник також не заперечував щодо продовження обраного запобіжного заходу зазначивши, що всі ризики не підтверджені, а тому просив застосувати цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю оскільки підозрюваний має власний будинок за адресою АДРЕСА_1 , який здає в оренду.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, думку підозрюваного і його захисника, які визнаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати інший запобіжний захід, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, і обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У випадку не доведення перед судом вказаних обставин, і що вони виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо існування зазначених в клопотанні ризиків, а саме передбачених п. 1, 3 і 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий судя вважає, що вказані ризики з огляду на законодавче твердження про необхідність доведення що раніше заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, необхідно порівнювати із ризиками які заявлялись при обранні запобіжного заходу та при попередньому його продовженні.

Так при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, за ухвалою слідчого судді від 22.11.2021 року та при продовженні цього запобіжного заходу за ухвалою від 18.01.2022 року судом розглядалися і були підтверджені два ризики, а сааме щодо можливості у підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Таким чином, на думку слідчого судді, заявляючи про існування тих самих ризиків слідчий вважав, що вони не зменшились, а додаючи ще один ризик щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважав, що такий ризик появився, однак жодних доказів появи нового ризику суду не надав, що свідчить про надуманість такого ризику.

Оцінюючи обставини скоєння правопорушення в якому обгрунтовано, як про це зазначено в ухвалі слідчого судді від 22.11.2021 року, підозрюється ОСОБА_4 та наведені слідчим та прокурором обставини існування інших двох ризиків, слідчий суддя знаходить, що ризик щодо можливості переховування від органів досудового розслідування зменшився, тобто втратив свою актуальність внаслідок відсутності будь-яких доказів існування такого ризику. Підозрюваний ОСОБА_4 добровільно повідомив органи поліції про смерть своєї співмешканки та надав відповідні, які він вважав за потрібне, свідчення, після чого був затриманий. Будь-яких дій, які б свідчили про намагання ОСОБА_4 переховуватися судом не встановлено і суду не надано, а тому вказаний ризик не існує.

Посилаючись на наявність ризику щодо можливості переховування від органів досудового розслідування, ініціатор клопотання обґрунтовує його тяжкістю злочину за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років.

На думку слідчого судді вказаний ризик не доведений суду та до того ж суперечить вимогам п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини.

В рішеннях цього органу у справах «Летельє проти Франції» та «Мансур проти Туреччини» зазначено, що ймовірність переховування особи не може оцінюватися лише на основі покарання, що загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною.

Таких релевантних обставин суду не наведено і не доведено.

Що стосується ризику можливості незаконного впливу на потерпілу і свідків то на думку суду вказаний ризик не зменшився і залишається бути актуальними тобто таким, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою. Свідки, дали свої свідчення але в суді приймаються свідчення свідків які будуть допитані саме в суді, а не на досудовому розслідуванні, що свідчить про неспроможність припущень сторони захисту, що такий вплив є неможливим так як є непотрібним внаслідок існування факту допиту цих свідків.

При цьому слідчий суддя вважає, що не підтвердження інших ризиків, на які посилається слідчий та прокурор, оцінюються виходячи з вимог п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання, щодо наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що передбачено в ст.199 КПК України, слідчий суддя враховує положення ч.3 ст.197 КПК України, згідно яких строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду від 17.02.2022 року, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 21 квітня 2022 року по причині призначення ряду судово-молекулярно-генетичних експертиз для встановлення наявності на досліджуваних речах слідів крові, її видової та групової належності, котрі не завершені. Крім того не завершено і інші судові експертизи.

Вказане, на думку слідчого судді, є доказом наявності обставин які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Оцінюючи в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини доцільності тримання підозрюваного під вартою, встановлені в ст.178 КПК України, і на які посилається прокурор, суд вважає, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування є оправданим і таким, що ґрунтується на вимогах кримінально-процесуального законодавства України та не порушує норми, правила і вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року і практику Європейського суду з прав людини.

На думку слідчого судді застосування інших більш м`яких запобіжних заходів в т.ч. і домашній арешт будуть недостатніми для запобігання підтвердженому в суді ризику.

Крім цього, слідчий суддя встановив, що на даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 такими, що виходять за рамки розумних, які визначені в ст.6 Конвенції, а тому за сукупності всіх наведених обставин, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити раніше обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть на даному етапі досудового розслідування, забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заперечення, сторони захисту проти клопотання, з підстав відсутності всіх ризиків та необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронних засобів контролю, на думку слідчого судді не відповідають загальноприйнятим правам людини на життя і здоров`я, з огляду на те, що підозрюваний фактично немає де жити. В будинку де він фактично проживав протягом багатьох років по АДРЕСА_3 , скоєно вбивство його співмешканки, якій і належало це житло, а в будинку де і зареєстровано його місце проживання по АДРЕСА_1 , житлово-побутові умови проживання є неналежними для відбування такого запобіжного заходу як домашній арешт чи то цілодобовий чи не цілодобовий, оскільки будинок, зі слів підозрюваного, складається всього з однієї житлової кімнати та кухні і в ньому проживає вже багато років мати його друга, тобто проживати в цьому будинку інша людина без родинних з`язків із власником будинку не може.

Крім цього домашній арешт, який був запропонований захисником підозрюваного, передбачає перебування підозрюваного в житлі, а для забезпечення своєї життєдіяльності підозрюваний повинен працювати, купляти собі їжу, одежу, та обслуговувати будинок (опалювати, ремонтувати, тощо), що є неможливим при домашньому арешті.

Також слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки розглядуване клопотання стосується злочину, який спричинив загибель людини, яка сама, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст.3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 206, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 погоджене прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 на шістдесят днів до 17 квітня 2022 року включно.

Строк дії ухвали до 17 квітня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя

Сторожинецького районного суду ОСОБА_8