Провадження № 1-в/592/442/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , засудженого вироком Зарічного районного суду м. Суми від 30.01.2020 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, -

встановив:
За вироком Зарічного районного суду м. Суми від 30.01.2020 р. ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі.

На даний час від ОСОБА_4 , який перебуває в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», надійшло клопотання про зміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав клопотання необґрунтованим та просив відмовити в його задоволенні.

Перевіривши доводи клопотання, пояснення засудженого та його захисника, а також думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 30.01.2020 р. ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Визначеним місцем відбування покарання засудженому є ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)». На даний час ОСОБА_4 перебуває в ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Надаючи оцінку вимогам клопотання в частині доведення засудженим свого виправлення суд входить з наступного.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Вимогами п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. встановлено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Судом встановлено, що вирок відносно ОСОБА_4 постановлено 30.01.2020 року. В апеляційній інстанції вирок переглянутий за апеляційною скаргою засудженого 02.08.2021 року та залишений без змін.

Відповідно до ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 30.08.2021 року ОСОБА_4 , який направлений до відбування покарання до ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» 27.08.2021 року переведений до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для ознайомлення з матеріалами справи.

З вищенаведеного та пояснень засудженого під час судового розгляду вбачається, що ОСОБА_4 , в установі відбування покарання перебував короткий термін, до праці в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» та ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» не залучався, не демонстрував намірів відшкодувати завдану злочинними діями ТОВ «Епіцентр К» шкоду в сумі 2429,90 грн. визначену у вироку суду та судові витрати в сумі 471,03 грн.

Доказів подання ОСОБА_4 касаційної скарги під час судового розгляду ні ОСОБА_4 , ні його захисником, не надано.

Таким чином суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 тривалий час після його засудження уникає залучення його до праці, що свідчить про відсутність ознак його виправлення та перевиховання, які б давали підставу суду для заміни невідбутої частини покарння у виді позбавлення волі більш м`яким.

Також суд не вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_5 стосовно того, що неможливо визначитись з поведінкою ОСОБА_4 під час відбування покарання через відсутність його особової справи, оскільки, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 представляв інтереси ОСОБА_4 під час апеляційного перегляду вироку та мав можливість ознайомлюватись зі всіма матеріалами, які його характеризують, в тому числі і в період перебування під вартою. Сам ОСОБА_4 , виходячи з принципу змагальності в судовому провадженні, визначеному в ст. 22 КПК України, не був позбавлений можливості надати суду докази на підтвердження доводів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким .

Після повного та всебічного вивчення даних про засудженого ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах справи та встановлені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що в поведінці та ставленні до праці засудженого не з`явилися позитивні зрушення, які свідчать про його наміри стати на шлях виправлення.

Встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, як передбачено ст.82 Кримінального кодексу України, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання про заміну не відбутої частини покарання на більш м`яке покарання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 82 КК України, ст. 537 КПК України, суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про заміну не відбутої частини покарання на більш м`яке покарання.

Копію ухвали невідкладно направити засудженому.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст судового рішення виготовлено 17.12.2021 р.

Суддя ОСОБА_1