Провадження №1-кп/761/78/2022
В И Р О К
іменем України

16 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, з застосуванням відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0006564 від 05 червня 2015 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє засудженого вироком Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2013 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, 06 травня 2015 року звільненого з ДУ «Вінницька ВК (№86)», на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року, на невідбутий термін покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік 8 місяців 3 дні з відрахуванням заробітку в дохід держави в розмірі п`ятнадцяти відсотків,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, приблизно о 17 годині 30 хвилин 05 червня 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з центральним входом до Київського міського зоопарку, що за адресою: м. Київ, проспект. Перемоги, 32, звернув свою увагу на автомобіль марки «Mazda 626» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно з корисливим мотивом, за допомогою пристрою для відмикання сигналізації дверей автомобіля (сканер), вимкнув сигналізацію в автомобілі марки «Mazda 626» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ., відчинив його двері, сів в середину салону, звідки, діючи повторно, таємно викрав жіночу сумку коричневого кольору з шкіряного замінника, вартістю 350 гривень з особистими речами ОСОБА_5 , а саме: паспортом громадянина України, ідентифікаційним кодом, тимчасовим службовим посвідченням працівника СІЗО, перепусткою в центральну поліклініку МВС України, шкіряним гаманцем чорного кольору, вартістю 300 гривень, грошовими коштами у сумі 85 гривень, 10 Євро, які станом на 05 червня 2015 року за офіційним курсом НБУ у гривні становить 235 гривень 80 копійок; 60 доларами США, вартість яких станом на 05 червня 2015 року за офіційним курсом НБУ у гривні становить 1 261 гривень 20 копійок; пляшкою парфумів «Еклад», вартістю 130 гривень; 1 губною помадою «Лореаль», вартістю 150 гривень; 1 губною помадою «Ейвон», вартістю 65 гривень; пудреницею «Ейвон» золотистого кольору, вартістю 99 гривень; засобами особистої гігієни, які для ОСОБА_5 матеріальної цінності не становлять; 3 ключницями з ключами: 2 - чорного кольору, 1 - жовтогарячого кольору, вартістю 50 гривень кожна; пластмасовим лотком, який матеріальної цінності для ОСОБА_5 не становить.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив зазначене кримінально каране діяння. ОСОБА_3 зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії нетяжких злочинів, характер його діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 є раніше неодноразово судимою особою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі під час дії випробувального терміну, одружений, не працевлаштований, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яке було замінено на більше м`яке, а тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2013 року.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 , на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В той же час, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Як установлено в перебігу судового розгляду ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України 05 червня 2015 року.

Таким чином, на час постановлення вироку у провадженні, минуло більше п`яти років з дня вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому суд, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у відповідності до положень ст. 49 КК України.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Після набрання вироком законної сили, заставу у розмірі 7 308 гривень необхідно повернути застоводавцю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

В рамках даного кримінального провадження залучено експерта, яким проведено експертизу телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів, вартість якої становить 2 688 гривень 00 копійок, що суд визнає процесуальними витратами, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2013 року та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

До набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Після набрання вироком законної сили, заставу у розмірі 7 308 гривень повернути застоводавцю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 2 688 гривень 00 копійок процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта.

Речові докази: жіночу сумку коричневого кольору, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, тимчасове службове посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , гаманець, 60 доларів США, купюрами номіналом 50 та 10, 10 Євро, 85 гривень, купюрами номіналом одна по 5, дві по 10 та дві по 50, банківські картки, дисконтну карту, пудреницю «Люкс», 2 помади, флакон парфумів, вологі серветки «Смайл», запальничку «Собраніє», чохол від окулярів, ручку, ключницю, три ключниці для ключів з ключами, навушники від телефону, гребінець, засоби гігієни (повернуті потерпілій ОСОБА_5 ) залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_5 ; брелок сірого кольору з надписом «MAGIKAR» «Seher-kham», s/n 0296080 5 NG-A (переданий до камери схову Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві) знищити.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1