ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1099/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/348/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене начальником Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 , в кримінальному провадженні №0000144, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2021 року за ч.2 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 відмовлено.

Застовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, строком до 17 жовтня 2021 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчих СВ ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, прокуратури або суду;

2) не відлучатися з місця проживання за адресою: с.Більче-Золоте, Чортківського (Борщівського) району Тернопільської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування із свідками по справі.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, СВ ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000144 від 12.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та приймаючи рішення про застосування до останнього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором не доведено неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Обираючи запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, що саме цей запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вказану ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення суми застави.

Свої доводи мотивує тим, що враховуючи санкцію статті інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, підозрюваний усвідомлюючи, що може отримати покарання у вигляді позбавлення волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню чи продовжувати злочинну діяльність, впливати на свідків, тому будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які вважають ухвалу законною та обґрунтованою та просять залишити її без змін, доводи прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просить постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Приймаючи рішення про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення тим, що саме цей запобіжний захід є достатнім та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить ризики, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді в частині виду запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, однак ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор оскаржує вид застосованого слідчим суддею запобіжного заходу і просить застосувати більш суворий у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що судом не було враховано обсяг наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та стверджує, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе їм запобігти, однак не наводить жодних конкретних обставин, на підставі яких він прийшов до такого переконання.

Натомість, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя правильно врахував наявні ризики і відомості про особу ОСОБА_7 , відсутність доказів ухилення останнього від явки до органів досудового розслідування та суду, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вік, репутацію, стан здоров`я, соціальні зв`язки, а також наявність постійного місця проживання і прийняв вірне рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на вище викладене, враховуючи, що апеляційна скарга прокурора не містить вказівки на конкретні і підтверджені доказами обставини, які би обґрунтовували його твердження про незаконність ухвали слідчого судді, яку він просить скасувати, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають до задоволення.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді