печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову прокурора Київської міської прокуратури про відмову у задоволення скарги на недотримання розумних строків слідчим і прокурором у кримінальному провадженні №0000376,

В С Т А Н О В И В :
01.09.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 того ж дня, на рішення прокурора Київської міської прокуратури про відмову у задоволення скарги на недотримання розумних строків слідчим і прокурором у кримінальному провадженні №0000376 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що він звернувся до прокурора вищого рівня зі скаргою в порядку ст. 308 КПК України. Однак, відповідь на вказану скаргу отримано не було, з огляду на що просить слідчого суддю визнати рішення уповноваженого прокурора вищого рівня - заступника керівника Київської міської прокуратури про відмову у задоволенні скарги від 18.09.2021р. за вих. № 18/08/2021-01 адвоката ОСОБА_3 в інтересах особи, чиї права та законні інтереси обмежуються Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №№ 0000376 від 28.08.2021, незаконним, та зобов`язати слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні № 0000376 від 28.08.2021 прийняти відповідно до ст. 283 КПК України або ж відповідно до ст. 284 КПК України в найкоротший строк законне рішення.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань до суду не подано.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством України на стадії досудового розслідування в рамках кримінального провадження законодавцем наділено право визначеного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурора та/або слідчого, тобто сторони обвинувачення у кримінальному провадженні в розумінні ст. 3 КПК України, що є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до положень ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України, п. 9-1 якої передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000376 від 28.08.2021 за ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

18.08.2021 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Юнайтед Енерджі», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Київської міської прокуратури подано скаргу в порядку ст. 308 КПК України щодо недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження № 0000376 від 28.08.2021.

Зі змісту поданої заявником скарги вбачається, що вона направлена на оскарження рішення прокурора вищого рівня про відмову у задоволенні скарги.

В той же час, відповідно до ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

У відповідності до ч.5-7 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні встановлені законом рішення, які можуть бути предметом оскарження до слідчого судді, оскільки, відповідно до змісту скарги та долучених до неї документів, заявником оскаржується не конкретне рішення, прийняте прокурором в межах його повноважень, а його інтерпретація відсутності відповіді у встановлені законом строки як відмова у задоволенні вказаної скарги, що не є процесуальним рішенням, а тому оцінка вказаних обставин знаходиться поза межами компетенції слідчого судді при оскарженні в порядку, передбаченому п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

До того ж, поза межами компетенції слідчого судді знаходиться вимога особи, яка подала скаргу про визнання рішення незаконним, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію та відмову у задоволенні скарги.

Що стосується вимог скарги в частині зобов`язання слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні №0000376 прийняти відповідно до ст. 283 КПК України, або ж відповідно до ст. 284 КПК України в найкоротший строк законне рішення, то слідчий суддя виходить з наступного.

Розподіл функцій між державними органами і посадовими особами як елемент системи стримувань і противаг є фундаментальним принципом демократичної організації держави.

Однією з форм вираження цього принципу у кримінальному судочинстві є змагальність і диспозитивність як загальні засади кримінального провадження. Згідно зі статтею 22 КПК України змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими зазначеним Кодексом. У цій же статті закріплено заборону покладення у кримінальному провадженні функцій державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Диспозитивність відповідно до положень статті 26 КПК України полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, як і суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень зазначеним Кодексом.

Згідно як ч. 1 ст. 36, так і ч. 5 ст. 40 КПК України прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Процесуальна самостійність прокурора, слідчого і їх свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Прокурор, слідчий в межах своєї компетенції зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст. 25 КПК України).

Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

В даному випадку досудове розслідування кримінального провадження триває, зі змісту скарги, а також долучених на її обґрунтування документів вбачається, що про підозру у кримінальному провадженні не повідомлено жодній особі, доказів на підтвердження ініціювання в порядку статей 28, 113, 114 КПК України вчинення процесуальних дій у більш короткі строки, ніж тих, що передбачені КПК України заявником не долучено, як і не долучено доказів на підтвердження того, що заявник представляє у кримінальному провадженні інтереси осіб, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, в розумінні положень п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України, тобто осіб, стосовно яких (в тому числі щодо їх майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом, а відтак підстави стверджувати, що кримінальним провадженням обмежуються права чи інтереси осіб, в інтересах яких подана скарга - відсутні.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, адвокатом не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для її задоволення, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-40, 91-92, 94, 303, 308, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1