04.10.2021
Справа № 642/6167/21
Провадження № 1-кс/642/3596/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001798 від 03.10.2020, за ч. 2 ст. 186 КК України про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту , -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001798 від 03.10.2020, за ч. 2 ст. 186 КК України про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, за процесуального керівництва Харківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001798 від 03.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що Згідно наказу Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 09.07.2019 № 202 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду командира роти патрульної служби поліції особливого призначення «Схід» ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні органи.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ОСОБА_7 , вступаючи до лав Національної поліції України, присягнув вірно служити Українському народу, дотримуватися норм Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про національну поліцію» завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах «… - забезпечення публічної безпеки та порядку; - охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; - протидії злочинності …».

У ст. 6 Закону України «Про національну поліцію» зазначається, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності Держави.

Як зазначається у ст. 7 Закону України «Про національну поліцію»:

«… - під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

- обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією та законами України, за нагальної необхідності і в обсязі необхідному для виконання завдань поліції.

- здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

- поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання …

- разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення …»

Ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що «…поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України…».

Крім того, ст. 11 вказаного Закону, зокрема зазначає, що «…діяльність поліції здійснюється у тісній співпраці та взаємодії з населенням… та спрямована на задоволення їхніх потреб…»

-рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів та підрозділів …»

Відповідно до ч. 1 ст. 18 зазначеного Закону, поліцейський зобов`язаний «…неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України…», «…. поважати та не порушувати прав і свобод людини …»

Основним повноваження поліції, як зазначено в ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», серед іншого є вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки та порядку на вулицях, площах, тощо.

Таким чином, ОСОБА_5 обіймаючи зазначену посаду, має статус службової особи, оскільки постійно здійснює функції представника влади працівника правоохоронного органу.

Проте, ОСОБА_5 , у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, став на шлях злочинної діяльності та підозрюється у вчиненні умисного, корисливого кримінального правопорушення злочину за наступних обставин.

Так, 03.10.2020 близько 01.30, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, обіймаючи посаду командира роти патрульної служби поліції особливого призначення «Схід» ГУНП в Харківській області, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, разом зі своїми колегами, підлеглим заступником командира роти патрульної служби поліції особливого призначення «Схід» ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , та заступником командира роти патрульної служби поліції особливого призначення «Схід» ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , в позаслужбовий час, проходячи на перехресті вулиць Білоруська та Кам`янець-Подільська у м. Харкові, біля будівлі Харківської загальноосвітньої школи № 69, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Кам`янець-Подільська, 44, побачили двох раніше незнайомих їм осіб, якими виявилися місцеві мешканці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

ОСОБА_5 , розуміючи, що він та його підлеглі, перебувають у безлюдному темному місці в нічний час, та мають як кількісну так і фізичну перевагу над ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , переслідуючи корисливий мотив у вигляді власного незаконного збагачення, в ході раптово виниклого умислу направленого на відкрите заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 узгодили спільні дії щодо заволодіння майном, яке належить ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Так, у ході реалізації єдиного злочинного умислу, з метою недопущення опору зі сторони потерпілих, діючи спільно та узгоджено, ОСОБА_7 , наступив ОСОБА_10 на ногу, в цей самий час ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_10 , завдавши йому сильного фізичного болю, застосувавши таким чином насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього. Надалі ОСОБА_7 , також намагався нанести удар в область обличчя ОСОБА_10 , проте не зміг довести свої дії до кінця, так як в цей час ОСОБА_10 , стрімко був відтягнутий від нападників ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 намагалися втекти, проте ОСОБА_10 , був зупинений ОСОБА_7 , який повалив його на землю обличчям донизу та став утримувати. В цей час ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, наздогнали та повалили не землю ОСОБА_11 , обличчям донизу, завівши руки останнього за спину, завдавши йому сильного фізичного болю, застосувавши таким чином насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 , чим подолали можливість чинити опір їх неправомірним діям.

Отримавши контроль над діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_7 почав проводити поверхневий огляд ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 робив поверхневий огляд ОСОБА_9 .

В ході огляду ОСОБА_8 виявив у ОСОБА_9 поясну «сумку-бананку», яку зняв та відразу передав ОСОБА_5 .

ОСОБА_12 , отримавши сумку, діючи протиправно, з корисливих мотивів, з відома та згоди ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перевірив вміст сумки та виклав усе, що знаходилось в ній на землю: 13 товарно-транспортних накладних, медичну маску, у тому числі грошові кошти на загальну суму 33 193, 00 гривень, з яких 20 034, 00 гривень належали ОСОБА_9 та 10 034, 00 гривень належали ОСОБА_10 .

Надалі ОСОБА_8 надав команду ОСОБА_9 піднятися, а сам поклав грошові кошти в сумі 30 068,00 гривень у кишеню одягнутих на ньому штанів, при цьому 3 125,00 гривень були залишені у сумці.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , проводячи поверхневий огляд ОСОБА_10 , діючи зі згоди та відома ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відкрито заволодів належним останньому мобільним телефоном «SAMSUNG S-8», вартістю 10 000,00 гривень.

Після цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з метою доведення до кінця свого спільного злочинного умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденим мобільним телефоном та грошовими коштами з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували. Вважали, що підозра не обґрунтована.

Просили передати підозрюваного на особисту поруку в порядку ст. 180 КПК України. Обґрунтовують це тим, що сплив значний час з моменту вчинення кримінального правопорушення, на протязі всього періоду досудового розслідування підозрюваний не переховувався від слідства, постійно з`являвся на виклик, не змінював місце проживання, або іншим чином не перешкоджав досудовому розслідуванню. Також тим, що депутат Харківської міської ради Харківського району Харківської області 8 скликання ОСОБА_13 звернувся до суду із письмовим зобов`язанням, в якому виявив бажання особисто поручитися відносно ОСОБА_5 , що унеможливить ризик переховування від суду. Окрім цього посилаються на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (з дислокацією у м. Харкові) проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001798 від 03.10.2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України

24.09.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Сторона обвинувачення обґрунтовує наступними доказами вмотивованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: проколом огляду місця події від 03.10.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив, що 03.10.2020 на перехресті вулиць Білоруська та Кам`янець-Подільська у м. Харкові, біля будівлі Харківської загальноосвітньої школи № 69, троє невідомих йому раніше осіб, застосуванням фізичного насильства, відкрито заволоділи його грошовими коштами та грошовими коштами та майном його товариша ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , який повідомив, що 03.10.2020 на перехресті вулиць Білоруська та Кам`янець-Подільська у м. Харкові, біля будівлі Харківської загальноосвітньої школи № 69, троє невідомих йому раніше осіб, застосуванням фізичного насильства, відкрито заволоділи його грошовими коштами та телефоном, а також грошовими коштами його товариша ОСОБА_9 ; протоколами допиту у якості свідків поліцейських УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які повідомили, що 03.10.2020 вони несли службу, та близько 02.00 годин оператору 102 надійшло повідомлення про пограбування, при виїзді на місце події, були виявлені двоє потерпілих, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які повідомили, що щойно їх пограбували троє невідомих йому раніше осіб у камуфляжній формі, відібрали грошові кошти та мобільний телефон. У ході огляду місця події був виявлений громадянин у камуфляжній формі, який назвався ОСОБА_5 , та повідомив що він є поліцейським командиром роти « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Потерпілі повідомили, що ОСОБА_5 один із грабіжників, але останній усе заперечував. В подальшому до ОСОБА_5 підійшов раніше невідомий чоловік, який назвався ОСОБА_8 , та потерпілі повідомили, що це ще один з грабіжників. Близько 3 годин ночі ОСОБА_5 запропонував повернути потерпілим викрадені кошти, по заплатити моральну шкоду. Через деякий час до ОСОБА_8 та ОСОБА_5 підійшов ще один чоловік, який повідомив, що гроші для відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим знаходться у нього на картці. У вказаному чоловіку потерпілі впізнали, ще одного з грабіжників; протоколами впізнання осіб за фотознімками, і ході проведення яких, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , впізнали ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , як осіб, які 03.10.2020 пограбували їх, відібраши належні їм грошові кошти та майно;

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризику, передбаченому п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні доведено не було. Разом з тим, слідчий суддя враховує, що слідчі дії в зазначеному кримінальному проваджені не завершені.

Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до ч.1 ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов продовження такого запобіжного заходу є впевненість слідчого судді в тому, що поручитель дійсно може впливати на поведінку підозрюваного та забезпечити його доставлення до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваного до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителів на її поведінку.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

За таких обставин та з огляду на те, що прокурором не доведено виправданості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, і не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти заявленому ризику, законні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 відсутні, а тому у задоволенні клопотання слід залишити без задоволення, та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001798 від 03.10.2020, за ч. 2 ст. 186 КК України про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, поклавши на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк до 29 листопада 2021 року наступні обов`язки, визначені ст. 194 КПК України:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першим викликом, і у призначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Визначити ОСОБА_13 , який є депутатам Харківської міської ради 8 скликання, поручителями підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити поручителю положення ст. 180 КПК України, відповідно до яких він поручився за виконання ОСОБА_5 покладених на нього і зазначених в ухвалі слідчого судді обов`язків та зобов`язані у разі необхідності доставити ОСОБА_5 до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він повинен забезпечити явку підозрюваного чи обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення в розмірі від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді - до 29 листопада 2021 року включно.

Контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку покласти на слідчого та прокурора.

Копію вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді видати поручителям та відібрати від них письмові зобов`язання про виконання ними обов`язків на виконання особистої поруки.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 04.10.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1