Справа № 301/2777/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Іршава клопотання по кримінальному провадженню за №0000003 від 25.01.2017 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності з підстав передбачених ст..49 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
У 2017 році ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЕМІР» (далі ТОВ «ЗЕМЛЕМІР»), розташованого за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, місто Іршава, площа Народна, будинок 4/17, яке діє на підставі Статуту затвердженого протоколом №1 загальних зборів учасників ТОВ «ЗЕМЛЕМІР» 18.01.2011, зареєстрованого у Державному реєстрі 21.04.2011 за №9000137, згідно якого здійснює діяльність, зокрема, по проведенню робіт з землеустрою; діяльність у сфері геодезії, гідрографії та гідрометеорології; у сфері інжинірингу, геології та геодезії, та відповідно здійснювало розробку, складання документації із землеустрою, складання проектів відведення земельних ділянок у власність або користування. Згідно статуту, ОСОБА_4 здійснював керівництво товариством та підписував документи як директор від імені товариства, тобто здійснював адміністративно-господарські та організаційно розпорядчі функції і відповідно до ч. 1 примітки до ст.364 КК України, являвся службовою особою.

Також, на підставі сертифікату інженера-землевпорядника №000353 виданого 03 січня 2013 року, ОСОБА_4 здійснював діяльність як інженер-землевпорядник даного товариства.

Таким чином, згідно ч.2 ст.26 Закону України "Про землеустрій", якою визначено, що «розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою», ТОВ «ЗЕМЛЕМІР» являвся розробником документації, та згідно статті 28 даного Закону товариство, як розробник документації із землеустрою було зобов`язане дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

17 січня 2017 року, директор ТОВ «ЗЕМЛЕМІР» ОСОБА_4 , на основі договору на виконання робіт №13 від 17.01.2017 між виконавцем ТОВ «ЗЕМЛЕМІР» в особі директора ОСОБА_4 та замовника робіт громадянина ОСОБА_5 , на підставі наказу виконуючого обов`язки начальника Головного управління Дергеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_6 №168-СТ від 1 1 січня 2017 року, «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою», здійснив розробку документації, а саме складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_5 , за адресою: 90100, Закарпатська область, Іршавський район, Іршавська міська рада, контур 248 (за межами населеного пункту), який надає право кадастровому реєстратору на реєстрацію земельної ділянки, яка полягає у формуванні земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та присвоєння кадастрового номера та являється офіційним документом.

Під час здійснення геодезичних робіт при складанні вищевказаного проекту землеустрою ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці яка розташована за адресою: 90100. Закарпатська область, Іршавський район, Іршавська міська рада, контур 248 (за межами населеного пункту), проект землеустрою якої розроблявся, та на якій розміщена частково зруйнована споруда з бетонною основою, не дивлячись на вищевказане, в супереч вимог ст.29 Закону України «Про землеустрій», згідно якої, зокрема, «документація із землеустрою у складі текстових матеріалів обов`язково містить пояснювальну записку, в якій зазначаються інформація про наявні в межах об`єкта землеустрою будівлі, споруди та речові права на них (у разі формування земельних ділянок, внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру), у графічній частині документації із землеустрою відображаються існуючі (за наявності) та проектні межі об`єктів землеустрою, відомості про які підлягають внесенню до Державного земельного кадастру відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр"», та в супереч вимог ч.І ст.15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" згідно якої «до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв», у документах вказаного проекту землеустрою: - пояснювальній записці, плані погодження, кадастровому плані, матеріалах польових геодезичних робіт і плані земельної ділянки складених за результатами кадастрової зйомки, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків умисно, склав документами, у яких відсутні відомості про наявність на вищевказаній земельній ділянці споруди, які підписав та поставив печатку як інженер-землевпорядник.

У подальшому ОСОБА_4 як директор ТОВ «ЗЕМЛЕМІР», завідомо знаючи про наявність у документах проекту завідомо-неправдивих документів, склав, підписав та завірив печаткою товариства документи, а саме: акт прийому -передачі межових знаків; перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути; коректурний аркуш, після чого сформував документацію у збірку - проект землеустрою, який видав замовнику. Згодом ОСОБА_5 надав проект Державному кадастровому реєстратору для реєстрації земельної ділянки який, на підставі зазначеного вище проекту землеустрою, здійснив реєстрацію земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру. У подальшому проект був затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №1257-СГ від 27.03.2017, та громадянину ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 , передана у власність земельна ділянка площею 0,4487 Га, за кадастровим номером :05:001:0095 в контурі 248 на території Іршавської міської ради за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства та право власності було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 04.04.2017 за №1219.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності з підстав ст..49 КК України..

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності з підстав ст.49 КК України.

Заслухавши думки учасників судового процесу , перевіривши зміст обвинувального акту та додатків до нього, суд прийшов до висновку , що кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно п.2 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закон України №1183 -VII від 08.04.2014 року, яка була чинною на час вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 діяння у 2017 році - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" вказано, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Санкція ч.1 ст. 366 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Приймаючи до уваги той факт, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 було вчинено 2017 року, і у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, строк притягнення його до кримінальної відповідальності сплив.

Згідно ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 від слідства та суду не ухилявся, з часу вчинення злочину минуло більше чотирьох років, а також те, що останній дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінчення строків давності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого .

Керуючись ст.ст. 284 ч.2 п.1, 288 ч.3, 314 ч.3 п.2 КПК України, ст. 49 КК України суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 25.01.2017 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.366 КК України.- закрити.

Речові докази згідно постанови про визнання речовим доказом та документом від 24 вересня 2021 року (а.с. 241-242) - залишити при матеріалах кримінального провадження .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1