Провадження № 1-кс/686/8462/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0000031,

встановив:

13 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді із заявою про повернення застави у кримінальному провадженні № 0000197, яке було об`єднано із кримінальним провадженням № 0000031.

В обґрунтування заяви вказує, що 08.09.2017 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у відповідності до ст. 197, 199 КПК України має переглядатись не пізніше ніж за п`ять днів дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Заставу визначено у розмірі 400 000 тис. грн.

На виконання вищевказаної ухвали 12.09.2017 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області № 6581 в Держказначейська служба України в м. Київ нею було внесено вищевказану суму. Термін дії запобіжного заходу встановлено до 06 листопада 2017 р.

03.11.2017 ухвалою слідчого судді було продовжено обов`язки, які були покладенні на ОСОБА_3 до 31 грудня 2017 року,

Після 01 січня 2018 року запобіжний захід не продовжувався в установленому законом порядку і припинив свою дію, оскільки виконав мету застосування та вичерпались підстави для його застосування у відповідності до статті 177 чинного КПК України.

Відповідно до ч.6 статті 194 КПК України після закінчення строку, на який були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. А тому, заявник вважає, що дія запобіжного заходу у вигляді застави кореспондується виключно з покладеними обов`язками на ОСОБА_3 , строк дії яких закінчився 01 січня 2018 року, і з ніякими іншими застереженнями не пов`язана.

Зазначає, що строк дії даного запобіжного заходу закінчився 01.01.2018р., запобіжний захід припинив свою дію, його не було подовжено.

Дослідивши заяву, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

25 червня 2021 року ОСОБА_2 зверталася до слідчого судді із заявою про повернення застави у кримінальному провадженні № 0000197, яке було об`єднано із кримінальним провадженням № 0000031.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.07.2021 року, яка набрала законної сили і, відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, є обов`язковою, підлягає безумовному виконанню на всій території України, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0000031 було відмовлено.

13.08.2021 ОСОБА_2 повторно звернулася до слідчого судді зі заявою про повернення їй застави.

Згідно ст.2 КПК України завданням кримінального судочинства, є, зокрема, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що особа має право звернення до суду з відповідною заявою, клопотанням, тощо, а в разі незгоди з ухваленим судом рішенням, - має право на апеляційний, касаційний перегляд її справи в випадках та в порядку, передбаченому чинним КПК України.

Чинним КПК України не передбачено можливості неодноразового звернення до слідчого судді при наявності судового рішення, що набрало чинності, з таким самим клопотанням, поданим з тих самих підстав, аналогічними вимогами.

В силу ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, згідно з якими вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України (ст.21КПК України).

Відповідно до рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» визначено, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про повернення застави, оскільки чинним КПК України не передбачено можливості повторного звернення до слідчого судді з аналогічними вимогами та з тих же підстав, якщо наявне судове рішення,яке набрало чинності.

Керуючись ст.ст. 2, п.1 ч.1 ст.7, ч. 6 ст. 9, 21, 182 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про повернення застави у кримінальному провадженні № 000003.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1