СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6759/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000014 від 13.01.2020р. ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000014 від 13.01.2020р. на автомобіль марки «Audi Q7».
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2021 накладений арешт на автомобіль марки «Audi Q7». На думку заявника, такий арешт є необґрунтованим, арештоване майно не відповідає ознакам речових доказів, власник автомобіля ОСОБА_4 не перебуває у статусі підозрюваного, обвинуваченого та не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, немає доказів того, що вартість майна, на яке накладено арешт є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Представник заявника в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином.
Слідчий в судове засідання не з`явився, просив провести розгляд клопотання у його відсутність, залишивши питання про скасування арешту майна на розсуд суду.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. В даному випадку заявник вказує як на необґрунтованість накладення арешту, так і на відсутність подальшої потреби, що обумовлює межі дослідження слідчим суддею.
Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.
Із ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2021р. вбачається, що в провадженні Головного слідчого управління НП України знаходиться кримінальне провадження № 0000014 від 13.01.2020р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України. Відповідно до цієї ухвали слідчим суддею задоволено клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку 29.06.2021 року, а саме автомобіль марки «Audi Q7», що належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с. 7-8).
Зі змісту ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2021р. вбачається, що слідчий звертався з клопотанням про арешт на вказаний автомобіль, обґрунтовуючи необхідністю збереження речових доказів.
Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).
Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, є безпосередньо знаряддям кримінального правопорушення, що розслідується, або містить на собі його сліди, або набуто кримінально протиправним шляхом, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на думку слідчого судді, є необґрунтованим. Тобто, у даному випадку порушується право особи на мирне володіння та користування своїм майном та не є співмірним з метою та завданням кримінального судочинства.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).
Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, враховуючи той факт, що власник майна ОСОБА_4 не є підозрюваним у кримінальному провадженні, арештоване майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000014 від 13.01.2020р. ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2021 року у справі № 759/14753/21 в рамках кримінального провадження № 0000014 від 13.01.2020р. ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України на автомобіль марки «Audi Q7», білого кольору, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ), що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1