Справа № 204/109/22
Провадження № 1-кс/204/71/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31 липня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2, ч.3 ст.255-1, ч.1 ст.255-3, ч.1 ст.255-2, ч.1 ст.189 КК України, відносно злочинної організації, учасники якої тривалий час, протягом 2018-2020 років, на території Нікопольського, Томаківського та Апостолівського районів Дніпропетровської області організовують та вчиняють тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, а саме вимагання грошових коштів у підприємців та фермерів (надання так званих послух «кримінального даху»), пошкодження чужого майна небезпечним способом (підпали, вибухи), заподіяння тілесних ушкоджень різних ступенів тяжкості, незаконний обіг вогнепальної зброї та боєприпасів, шахрайства, що заподіяли матеріальну шкоду у великих та особливо великих розмірах. Встановлено, що до вчинення зазначених кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255-1 КК України, а саме в умисному поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статі 255 КК України. 02.09.2021 про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31.07.2020 до 12 місяців, тобто до 31.03.2022. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу - тримання під вартою із строком застосування до 20.01.2022 року, без визначення розміру застави. В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний, захисник адвокат ОСОБА_4 , кожний окремо, заперечували проти задоволення клопотання, захисник зазначила, що підозра є необґрунтованою, а ризики, на які посилається прокурор, не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст.197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається із наданих матеріалів клопотання, слідчим відділенням ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 31.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст.255-1, ч.1 ст.255-2, ч.1 ст.255-3, ч.1 ст.189 , ч.1 ст.263 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-1 КК України, а саме в умисному поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статі 255 КК України.

02.09.2021 про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення повідомлено. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31.07.2020 до 12 місяців, тобто до 31.03.2022.

Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу - тримання під вартою із строком застосування до 20.01.2022, без визначення розміру застави.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчим суддею встановлено, що не всі ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України наявні та продовжують існувати.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, наявний, оскільки підозрюваний враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, відсутній. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України, а саме: в умисному встановленні або поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статті 255 цього Кодексу. Що саме знищити, сховати або спотворити може підозрюваний, у клопотанні слідчого не зазначено та у судовому засіданні не встановлено.

Стосовно ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про його наявність, оскільки на даний час по кримінальному провадженню встановлюються інші особи, які причетні до скоєння тяжкого злочину, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, з метою зміни їх показів.

Щодо ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що він відсутній, оскільки жодних доказів стосовно ймовірності вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, у судовому засіданні встановлено, не було.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Що стосується посилань захисника на необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено термін «Обгрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпьелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A? N182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У зв`язку з викладеним, доводи захисника підозрюваного про необґрунтовану підозру є безпідставними.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31 липня 2020 року, тобто до 13 березня 2022 року.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 196-197, 199, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31 липня 2020 року, тобто до 13 березня 2022 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1