Справа № 299/2894/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та йго захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/324/21, за апеляційними скаргами прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.06.2021.
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України у кримінальному провадженні за №0001009 від 02.10.2018 , повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст.291 КПК України.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_12 обвинувачується в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та його дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України.
ОСОБА_12 05.09.2018 близько 18 год., перебуваючи на узбіччі дороги по вул. Маяковського в м. Виноградів, в ході суперечки, яка виникла на грунті раптових неприязних відносин через керування транспортними засобами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки, які можуть настати після їх вчинення, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс затиснутими в кулак руками декілька ударів ОСОБА_9 в область голови, після чого, в ході бійки взяв у праву руку бруківку, якою наніс ОСОБА_9 один удар в область чола, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді забійної рани м`яких тканин лобно-тім`яної ділянки справа; гематоми виличної ділянки справа; струс головного мозку, які згідно висновку експерта №181 від 08.11.2018 кваліфікуються як тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В ухвалі зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить чіткого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, які прокурор вважає встановленими. Зокрема, судом вказується про те, що формулювання обвинувачення текстуально співпадає з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення; обвинувальний акт не містить чіткого викладу всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які мають значення для кримінального провадження, зокрема не містить даних про дії потерпілого ОСОБА_9 у виникненні та розвитку конфлікту. Також, на переконання суду, обвинувальний акт не містить форму вини, мотив та мету заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. Окрім того, судом констатовано, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні ухвалою суду
-2-

від 19.03.2019 був повернутий прокурору. Попри це, в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 21.01.2020, яка постановлена за результатами перегляду вказаної вище ухвали, зазначалось, що при складанні та затвердженні нового обвинувального акту підлягають ретельній перевірці доводи обвинуваченого та його захисника про неповний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення. Вказані вимоги при повторному направленні обвинувального акта щодо ОСОБА_12 , на переконання суду першої інстанції не виконано, а виявлені недоліки не усунуто.
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги мотивує тим, що ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.06.2021 є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На його думку, повернення обвинувального акту прокурору повинно передбачати не формальну його невідповідність вимогам КПК України, а містити такі недоліки, які перешкоджають суду провести судовий розгляд. Вважає, що під час підготовчого судового засідання не було встановлено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню цього кримінального провадження до судового розгляду. Зазначає, що складений щодо ОСОБА_12 обвинувальний акт, усупереч наведеним в оскаржуваній ухвалі твердженням, відповідає вимогам ст.291 КПК України, а наведені в ухвалі суду підстави для його повернення прокурору є формальними. Звертає увагу на те, що суд під час підготовчого судового засідання неправомірно та всупереч ст.314 КПК України вдався до оцінки доказів, аналізу правильності викладення правової кваліфікації та суті обвинувачення.

Представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду від 10.06.2021 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.В обґрунтування апеляційної скарги зазначає проте, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення щодо обвинуваченого ОСОБА_12 з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Зокрема, в обвинувальному акті чітко вказано механізм нанесення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень «взявши в праву руку бруківку, якою наніс ОСОБА_9 один удар в область чола». Також визначено причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками, оскільки в обвинувальному акті конкретизовано «в результаті дій ОСОБА_12 » … «спричинено тілесні ушкодження у вигляді…». Зазначена також і суб`єктивна сторона злочину «на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесної сварки, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень…». Звертає увагу на те, що місцевий суд безпідставно послався на вимоги ст.91 КПК України, оскільки такі вимоги враховуються під час винесення вироку по суті, а не при оцінці відповідності обвинувального акту вимогам закону. Разом з тим, суд першої інстанції вдався до аналізу фактичних обставин, наявності причинно-наслідкових зв`язків між викладеними обставинами, відповідності фактичних обставин провадження юридичній кваліфікації інкримінованого ОСОБА_12 кримінального правопорушення, а також до перевірки наявності об`єктивної сторони діяння, що не є предметом розгляду у підготовчому засіданні. За таких обставин представник потерпілого вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з таких підстав.

-3-

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Статтею 291 КПК України передбачені вимоги, які ставляться до обвинувального акту, отже з вимог ч.2 ст.291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, такий складений та підписаний прокурором, містить дату та місце його складання, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про: відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; відсутність витрат на залучення експертів; речові докази; відсутність цивільного позову; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та про відсутність заходів забезпечення кримінального провадження (а.к.п. 2-4).
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч.4 ст.291 КПК України додатки - реєстр матеріалів досудового розслідування (а.к.п.5-8), розписки підозрюваного та захисника про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.к.п. 9-13).
Окрім того після отримання обвинувального акту, суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої
-4-

кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч.1 ст.337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акту стало те, що, на думку суду першої інстанції, в ньому фактично відсутнє в розумінні ст.291 КПК України викладення формулювання обвинувачення стосовно кожного з наведених складових, що є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до пункту «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна проінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи. Повертаючи обвинувальний акт, суд зазначив, що обвинувальний акт не містить чіткого викладу всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які мають значення для кримінального провадження, зокрема не містить даних про дії потерпілого ОСОБА_9 у виникненні та розвитку конфлікту, не містить форму вини, мотив та мету заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_12 вбачається, що такий містить фактичний виклад обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказане місце, час вчинення даного кримінального правопорушення, конкретні дії, які вчинив обвинувачений, їх наслідки, а також інші обставини їх вчинення, при цьому конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, їх деталізація, викладена у даному обвинувальному акті, достатньо зрозуміла для ефективної реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення.
Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду, і у випадку, передбаченому ст.338 КПК України може бути змінений прокурором. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого засідання.
Висновки суду першої інстанції про зазначення фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження, які текстуально співпадають з формулюванням обвинувачення, не можна визнати обґрунтованими, оскільки вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.

-5-

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст.314 КПК України, а сам процесуальний документ відносно ОСОБА_12 за ч.2 ст.125 КК України, складений за результатами досудового розслідування, повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Щодо висновків суду про неврахування та не усунення прокурором вказівок ухвали Виноградівського районного суду від 19.03.2019, якою вже повертався обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 та яка була предметом перегляду судом апеляційної інстанції, то з такими висновками колегія суддів також не може погодитись з огляду на наступне.
В ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 21.01.2020 вказано про невідповідність обвинувального вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, через відсутність в ньому фактичних обставин кримінального правопорушення щодо незазначення даних про дії потерпілого ОСОБА_9 у виникненні та розвитку конфлікту, що стало підставою для вказівки суду апеляційної інстанції про те, що при складанні та затвердженні нового обвинувального акту підлягають ретельній перевірці доводи обвинуваченого та його захисника про неповний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення. Як вбачається з обвинувального акту, прокурор провів таку перевірку, склав новий обвинувальний акт, в якому виклав свою позицію обвинувачення, чим виконав вказівку суду.
Водночас апеляційний суд не погодився з судженнями місцевого суду про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з підстав щодо суперечності обставин кримінального правопорушення остаточній кваліфікації, яке стосується оцінки доказів, що є недопустимим на стадії підготовчого провадження та виключив таке судження з мотивувальної частини ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.03.2019.
Таким чином, доводи апеляційних скарг як прокурора, так і представника потерпілого про те, що при складанні обвинувального акту прокурором повністю дотримано вимог ст. 291 КПК України, колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційних скарг, а висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, - вважає такими, що спростовуються наведеним вище.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст.28 КПК України розумних строків судового розгляду.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст.2 КПК України, що відображає вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

-6-

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003, «Вітрук проти України» від 16.09.2010, «Юртаєв проти України» від 31.01.2006).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку з чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 412, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.06.2021 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001009 від 02.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_12 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: