Справа № 185/5826/20
Провадження № 1-кп/185/126/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001217 від 18 липня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не працюючого, не одруженого, який має малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05 травня 2020 року Павлоградським міскрайонмим судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2020 року приблизно о 05 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився в кухонному приміщенні квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 сумісно зі своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей же час, 18 липня 2020 року приблизно о 05годині 15 хвилин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виникла сварка на побутовому ґрунті, в ході якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_8 .

Далі, 18 липня 2020 року приблизно о 05 годині 25 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні вищевказаної кухонної кімнати, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , діючи умисно, бажаючи настання смерті останньому, знаходячись позаду ОСОБА_8 , а саме стоячи за спиною відносно нього, обхопив правою рукою в області шиї та притиснувши вказаною рукою останнього до себе, із застосуванням сили почав утримувати та умисно здавлювати шию останнього на протязі приблизно 10 хвилин, при цьому долаючи спроби ОСОБА_8 звільнитися від насильства з боку ОСОБА_3 .

В результаті умисних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження, а саме крововилив в м`які тканини шиї, переломи великого рогу під`язичної кістки зліва у місці зчленуванням великого рога з тілом, переломи великих ріжків щитовидого хряща. Дані ушкодження, які супроводжувались механічною асфіксією, котра призвела до настання смерті ОСОБА_8 , оцінюються як тяжкі тілесні ушкодження за ознаками небезпечності для життя в момент спричинення.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та суду показав, що в липні 2020 року, точну дату не пам`ятає, він зустрівся зі своїм товаришем, майбутнім хрещеним його сина ОСОБА_8 , у бабусі обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 , зараз ОСОБА_9 . Вони збиралися зайнятися ремонтом покрівлі. Це було в п`ятницю біля 13.00 год. У ОСОБА_10 була третя зміна, яка починалася з 18.00 год. Перед роботою ОСОБА_10 приїхав на велосипеді, вони у бабусі подивилися покрівлю, та запланували хід робіт на суботу. Це було в п`ятницю, а в суботу ОСОБА_10 повинен був прийти з третьої зміни, виспатися і вдень вони повинні були зайнятися ремонтом покрівлі. А на неділю були заплановані хрестини. ОСОБА_10 залишив у обвинуваченого свій велосипед та пішов на роботу, це було десь о 17.55 год., бо він спізнювався на автобус. Потім обвинувачений займався своїми справами. О 03.50-03.55 год. ранку йому телефонував ОСОБА_10 , коли їхав з роботи, це було 17 число, він був ще в автобусі, але обвинувачений дзвінок не чув. Потім ОСОБА_10 телефонував вдруге, коли вже встав з автобусу, це було на початку п`ятої години. ОСОБА_10 підійшов до кухонного вікна, бо в обвинуваченого домофона немає, а під`їзд відкривається ключем. ОСОБА_10 крикнув ОСОБА_11 , це було приблизно о 04.20 год., обвинувачений скинув йому ключ, щоб він піднявся до квартири. Обвинувачений займався ремонтом мобільного телефону, був розкладений інструмент, запчастини, розібраний телефон. ОСОБА_10 піднявся, обвинувачений запропонував йому поїсти, той відмовився, обвинувачений зробив йому чай, та продовжував займатися ремонтом телефону. ОСОБА_10 чекав поки обвинувачений закінчить. Обвинувачений збирався сходити в АТБ та провести ОСОБА_10 . Вони сиділи спілкувалися. Напередодні цього, вони купили курильну суміш. ОСОБА_10 знав, що ця суміш є у обвинуваченого, і вході розмови від нього надійшла пропозиція покурити. Ця суміш не є наркотичним засобом, вона не заборонена, але не знаходиться у вільному продажу. Обвинувачений сказав, що якщо він покурить, то телефон недозбирає. ОСОБА_10 просив покурити, бо батьки вдома, будуть переживати. Вони покурили, та обвинувачений продовжував паяти. Це було десь о п`ятій годині, на початку шостої. Після того, як вони покурили, пройшло 5-10 хвилин. ОСОБА_10 сидів на стільці по праву руку від обвинуваченого, повернутий обличчям до кухонного вікна і дивився у віно. Погляд у ОСОБА_10 був безглуздий, він дуже змінився в обличчі. Це була вже зовсім інша людина. Обвинувачений звернув увагу на його стан, тому, що ОСОБА_10 говорив «мене порвало, мене пре», обвинувачений сказав, що його також. Потім ОСОБА_10 став постійно повторювати фразу «мене пре, мене розриває, мене пре». Кожен раз, як він говорив цю фразу, вона була все голосніше. Він качався в одному положенні на стільці, це все переходило на крик. Так як це було рано, обвинувачений зробив йому зауваження, бо вдома дружина, дитина. ОСОБА_10 сидів, просто дивився в пустоту, повернутий в сторону вікна, без будь якої реакції на слова обвинуваченого, і ці слова повторювалися голосніше і голосніше. ОСОБА_10 не звертав уваги на обвинуваченого, начебто його взагалі не чув. Потім обвинувачений зробив йому ще зауваження, що він зараз розбудить ОСОБА_12 і дитину. ОСОБА_10 відповів, що йому все одно на них, його розірвало він і їх зараз порве. Обвинувачений запитав, кого він порве. ОСОБА_10 відповів, що його дружину та дитину. Потім обвинувачений відклав телефони, став перед ОСОБА_10 , бо зрозумів, що він не в собі. Коли вже стояв перед ним, бачив його обличчя, яке змінилося, воно було зтягнуте, стало худіше рази в два, начебто обличчя зтягнуло судоргою, змінився колір обличчя, воно стало майже чорним, в уголках роту з`явилася піна. ОСОБА_10 не переставав це говорити. Це був крик, але вже переходило в агресію. В обвинуваченого було опасіння, що він кинеться на нього, бо окрім нього нікого на кухні не було в той момент. Обвинувачений поклав йому руки на плечі, тобто ОСОБА_10 не переставав колихатися, дьоргатися, це були судорги чи ні, обвинуваченому здалося, що в нього було передінсультний стан. Окрім того, що в нього стягнулося обличчя, стягнулися руки, безобразно викручені пальці, тобто це було хаотичне розмахування руками. ОСОБА_10 привстав, не встаючи з табуретки, та розмахував руками. Обвинувачений став перед ним, бо коли ОСОБА_10 розмахував руками, та зачепив тарілку з їжею та ложку, які полетіли. Стояла чашка з чаєм, яку ОСОБА_10 потім розбив. Спочатку поклав йому руки на плечі, зафіксував його голову, щоб він дивився на обвинуваченого, прижав його до стула та сказав, щоб ОСОБА_10 прийшов в себе. ОСОБА_10 відповів, що його розірвало, його порвало. Це був як крик, на який вийшла дружина, але вона одразу не зрозуміла, хто кричить. Раніше з його сторони такої поведінки не було. Вона злякалася, стояла на початку коридору. Вона зайшла, ОСОБА_10 її не бачив, та запитала: « ОСОБА_13 , що тут відбувається? ОСОБА_14 з ОСОБА_10 ». ОСОБА_10 повернувся через ліве плече, побачив її, встав зі стула, наче як намагався зірватися з місця. Перше, що було в голові в обвинуваченого, це було паралельно з тими криками «я розірву, я їх розірву», обвинувачений розумів, що це було адресовано в її сторону. Обвинувачений за плечі прижав ОСОБА_10 до стула, і повернув обличчя на себе. Це було без зусилля, обвинувачений просто тримав руки і не давав йому можливості, щоб той крутив головою. Обвинувачений на запитання дружини відповів, що вони покурили, і відбувається така реакція. ОСОБА_10 не переставав кричати, обличчя ще більше стягувалося судоргою, обвинувачений взяв зі столу стакан води і вилив йому в обличчя, та сказав, щоб він прийшов в себе. Водою намагався його привести до тями. ОСОБА_10 начебто трохи оклимався, стряхнув головою, вода стекла. ОСОБА_10 сидів, продовжував те саме викрикувати, але голос став тихіше. Обвинувачений заспокоював ОСОБА_10 . Потім в кухню зайшла ОСОБА_15 , набрала в чашку води і почала лити ОСОБА_10 на затилок. В сторону обвинуваченого агресію ОСОБА_10 не проявляв, всі крики та погрозі були направлені в сторону дружини та дитини. Вона вилила першу чашку, його реакція була такою, що він прижав голову від холодної води, його ніби трохи привело до тями. Друга чашка так само. Коли в третій раз вона вилила, він повернув голову, побачив її, і в нього був наче приступ сказу. ОСОБА_10 зірвався з місця, руки в не єстественних позах, пальці викручені, обличчя зтягнуте, та накинувся на дружину. Коли він зіскочив, полетів посуд, ОСОБА_10 трохи відштовхнув стіл, получився як прохід, і правою рукою намагався нанести їй удар. Обвинувачений його відсмикнув, дав йому ляпас. Посадив його на стілець. Крики з його сторони не припинялися. В сторону обвинуваченого агресії не було, навіть після ляпасу ОСОБА_10 не кинувся на нього. Після цього ОСОБА_10 присів на стуло та начебто трохи заспокоївся. Потім, коли ОСОБА_10 вже зірвався, накинувся на ОСОБА_12 другий раз та наніс удари. Дружина говорила, що ОСОБА_10 наносив удари ногою, обвинувачений цього не бачив. Обвинувачений бачив, що він замахувався рукою. Тоді обвинувачений підбіг ззаду до нього, оскільки ОСОБА_10 був більше та вище обвинуваченого, він перекинув йому руку через шию та прижав його до себе і навалився на нього всією вагою. ОСОБА_10 впав не на живіт, а на коліна, і в такому положенні, обвинувачений намагався його утримати. Потім вона відскочила в сторону, і у неї почалася істерика, що їй робити. Зі спальні доносилися звуки дитини. Обвинувачений розумів, що дитина прокинулася або прокидається. В ході цього, обвинувачений намагався його утримати. З самого початку тримав його не за шию, а прижав до себе і утримував. ОСОБА_10 не скидав руку обвинуваченого, намагався встати з колін, при тому що обвинувачений його утримував своєю вагою ззаду, притримуючи його через шию, через плече, та не давав йому встати. Потім обвинувачений зафіксував йому руку, одна його рука була зажата між дверним пройомом і обвинуваченим, а другу руку обвинувачений фіксував своєю рукою. ОСОБА_12 кричала, що їй робити. Обвинувачений сказав лити на нього воду. Вона у ванній набрала в черпак воду і лила на нього. ОСОБА_10 начебто трохи заспокоювався, це було ривками, то намагався зірватися, то заспокоювався. Обвинувачений не давав йому можливості встати на ноги і направлятися в сторону спальні. Потім в один момент, і ОСОБА_10 , і обвинувачений, уперлися в косяк, і потім проскочивши косяк впали прямо в дверному пройомі. Обвинувачений навалився на ОСОБА_10 груддю, прижавши його голову до полу, бо коли він піднімав голову і бачив ОСОБА_12 , то приходив до сказу. ОСОБА_12 продовжувала поливати його водою. Потім підійшла та сіла на корточки біля нього та заспокоювала його. ОСОБА_10 начебто заспокоївся, бо обвинувачений відчував по спротиву, бо чим більше ОСОБА_10 супротивлявся, тим більше він намагається його утримувати. Коли ОСОБА_10 переставав супротивляться, обвинувачений попускав руку. Тоді рука ще не була на шиї ОСОБА_10 , рука була перекинута через плече. Коли вона сиділа біля нього, його голова зафіксована не була, ОСОБА_10 підняв голову і очима побачив її і різко зірвався з місця, від чого обвинувачений чуть не відлетів в сторону. ОСОБА_10 вирвав свою руку і вдарив її по нозі, вона чуть не стала на коліна та застонала. В цей момент, обвинувачений прибрав руку з плеча та схватив його за кадик. Вона відскочила в сторону, тільки після цього, обвинувачений прибрав руку з шиї і перехватив його як за шию, навалився на нього і прижав ОСОБА_10 до підлоги. Вона запитала, що робити, він відповів, щоб викликала швидку, бо він його втримати не зможе. Він тримав ОСОБА_10 за шию, другою рукою він перехватив його, руку поклав на шию, руки поставив в замок, прижав його до полу своєю вагою, тим самим виключив можливість, щоб ОСОБА_10 зірвався і кинувся на дружину в сторону спальні. Обвинувачений відчував погрозу здоров`ю та життю своїй дитині та дружині.

Обвинувачений навалившися на ОСОБА_10 , зафіксував йому руки, а його ноги були між ногами обвинуваченого. Ноги ОСОБА_10 були вільні, і в цей момент він намагався вирватися та скинути обвинуваченого зі своєї спини, він цими ногами розносив все вщент. Обвинувачений чув цей грохіт, навіть не повертав голову. Обвинувачений зафіксував його на скільки зміг, він не переслідував мету його душити, або ламати йому шию, він просто намагався утримувати його, щоб він незміг його скинути. Руки в замок він поставив для того, щоб виключити можливість, щоб ОСОБА_10 його просто не скинув з себе, бо ОСОБА_10 був більшим. Таня питала, що їй робити, вона періодично забігала. Обвинувачений сказав викликати швидку, поліцію, забрати дитину і вийти з квартири. Перед цим викликати швидку. Вона відповіла, що вона телефонувала, сказали, що машина виїхала. Він їй сказав, телефонувати ще раз, брати малого та спускатися вниз, чекати швидку там, бо вони не зайдуть у під`їзд.

Обвинувачений не боровся та не бився, а намагався стримати ОСОБА_10 , зафіксувати, щоб він не йшов. Обвинувачений на той момент відчував жах, страх за свою сім`ю. Він ОСОБА_10 тримав як тільки міг. Він розперся ліктями в цьому положенні, в якому знаходився, в дверному пройомі, щоб ОСОБА_10 його не викинув. Таня періодично заходила, з`являлася в коридорі. Єдине питання яке він задавав їй, чи викликала вона швидку та поліцію. Вона відповіла, що телефонувала ще раз, вони їдуть. Швидка їхала більше 20 хвилин. Весь цей час, обвинувачений намагався ОСОБА_10 просто утримувати. Пошкодження, які виявлені на тілі ОСОБА_10 , обвинувачений не заперечує, що це зробив саме він, але він робив це не в ході боротьби, чи в ході бійки, а коли утримував ОСОБА_10 і міг роздавити ці хрящі. Перелом під`язичної кості, міг нанести ОСОБА_10 в той момент коли схопив його за кадик, бо обвинувачений дуже сильно перелякався за свою дружину. Коли ОСОБА_12 спустилася чекати швидку, і поки її не було, обвинувачений убрав руку із замка, і постійно чув хрип. Він убрав руку із замка, руку з шиї не убирав, рука лежала на шиї, але він убрав руку із замка, для того, щоб розпертися у дверному пройомі, щоб ОСОБА_10 не вирвався. Обвинувачений розперся у дверному пройомі і його рука лежала на шиї ОСОБА_10 . Потім зайшли фельдшери, на задньому плані він бачив ОСОБА_12 . Чоловік фельршер, сказав, «Молодий чоловік, відпусти його», а обвинувачений сказав, подивитися на руки. Та сказав, що убере руку тільки після того, коли він зайде за нього, щоб він не вирвався. На, що фельдшер відповів, що він вже нікуди не вирветься. Фельдшер переступив через лікоть, і зайшов за обвинуваченого. Після цього він прибрав руку, встав з ОСОБА_10 та вийшов на балкон. Вони приступили до надання першої медичної допомоги. Фельдшер спитав у медсестри, де чемодан, вона відповіла, що його не брала, та побігла за ним вниз. Медсестра не поверталася і ОСОБА_12 спускалася вниз, щоб відчинити двері медсестрі. Це був перший спуск медсестри. Вона піднялася з чемоданом, а лікар запитав «А де дефібрилятор?», вона відповіла, що зараз принесе. Медсестра взяла ключ, спустилася другий раз в машину, взяла чемодан з дефібрилятором та піднялася на верх. Потім він побачив відкритий чемодан, з якого дістали дефібрилятор, однак не могли встромити у розетку, так як вилка була ще радянська, а у нього розетки під євро вилку. Вони робили непрямий масаж серця. Тобто двічі спустившись, перший раз за чемоданом, другий за дефібрилятором, після того як вони його не змогли ввімкнути, тільки після того вони приступили до якихось реанімаційних заходів. Обвинувачений пішов на балкон курити і через 15-20 секунд, зайшла на балкон ОСОБА_12 та сказала, що ОСОБА_10 помер. Він побіг туди. Лікар в цей час по телефону телефонував в поліцію, і намагався продиктувати дані, що вони поступили по виклику, запитав яка адреса, обвинувачений відповів, він продублював в слухавку. Коли обвинувачений встав і лікар був ззаду, там були явно виражені хрипи ОСОБА_10 . Коли вже приїхала поліція, і коли вони спілкувалися зі слідчим на балконі, він також чув ці хрипи.

Обвинувачений схватив за кадик ОСОБА_10 , коли той вдарив ОСОБА_12 , щоб його зафіксувати, стримати, відсунути від дружини. Він схватив за кадик, а не за руку чи талію, тому, що фізичні параметри ОСОБА_10 192 см, вага 94 кг, а зріст обвинуваченого 180 см, а вага на момент того злочину 74 кг. Коли схватив ОСОБА_10 за кадик, він не розумів, що це життєво важливий орган і не усвідомлював, що може його покалічити або вбити. Такої цілі у нього не було. Він лише відчував загрозу життю дружини та дитини.

З ОСОБА_8 він товаришував не менше року. Вони були друзями. Були спільні інтереси стосовно роботи. Тому, обвинувачений прийняв рішення, щоб взяти його хрещеним батьком своєї дитини. Хрестини були заплановані на неділю. Це все сталося в суботу вранці. ОСОБА_10 займався підробіткою, а офіційно працював на шахта. Він підкидав обвинуваченому різну роботу. Напередодні, коли вони були у бабусі, ОСОБА_10 спиртні напої не вживав. Раніше з ним вживали курильні суміші. Іноді замовляли через закладку.

Коли обвинувачений його утримував, ОСОБА_10 говорив не зовсім розбірливою мовою, але таких фраз як «припини, дай я встану або дай я піду» не було. Там постійно звучала одна і таж фраза «я їх порву, я їх розірву», та постійно повторювалась.

Раніше, коли вони вживали з ним ті речовини, ОСОБА_10 жодного разу не був неадекватним. Вони курили та розходилися. Ця суміш, рослинного походження, візуально схожа на чай чорного кольору. Коли замовляли, називалась «мікс каннабіс». Курили суміш для розслаблення.

У ОСОБА_16 не було випадків агресії ні після вживання «трави», ні після вживання алкоголю, ні відносно обвинуваченого, ні відносно його дружини та дитини. Навіть не бачив такої агресії по відношенню до сторонніх людей. Таке побачив вперше.

Обвинувачений шкодує про це та попросив пробачення у батьків. Це був його товариш, він не переслідував ціль його вбити, він не хотів, щоб так вийшло. Обвинувачений лише намагався захистити свою сім`ю.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що з обвинуваченим у відносинах не перебуває. 18 липня 2020 року з 06.00 до 07.00 години ранку приїхала до нього за місцем проживання патрульна поліція і спитали у нього, чи проживає тут ОСОБА_8 . Він сказав, що так, але він на роботі. На що потерпілому сказали, що сталося і показали фото його сина.

Зміна у сина закінчувалася біля 02.00 години і в 04.00 години вже їх привозять в м. Павлоград. Випадків агресії з боку його сина не було. Син проживав разом з потерпілим за їхньою адресою. Обвинуваченого до цього потерпілий навіть не знав.

Син працював на шахті «Павлоградська». Він поїхав в 3 зміну. Виїжджають вони о 18.00 годин з ОСОБА_17 і заступають на зміну у 20.00 годин. У ОСОБА_10 травм голови не було. Як син пішов на роботу він не бачив. Потерпілий, перед виходом сина на роботу, спілкувався з ним по телефону і він сказав, що по дому він все зробив, попилососив та прибрав. Шрамів на голові у ОСОБА_10 потерпілий не бачив. 18 липня 2020 року біля 07.00-08.00 години, потерпілий був на квартирі, де був труп його сина, його велосипед. Він не знає як велосипед там опинився, але припускає, що син приїхав на ньому. Це було на кухні, там все було перевернуто, сина в квартирі вже не було. Зріст його сина 1,8 м, а вага біля 80 кг. За масою та зростом, обвинувачений більше його сина.

Хоч обвинувачений ОСОБА_3 і не визнав вину, його вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_18 пояснив, що він проводив розтин ОСОБА_8 . Були виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легкої ступені тяжкості, ушкодження на нижніх кінцівках, садна, синці та шкіряні рани. Пошкодження в області шиї, перелом великого рогу під`язичної кості зліва і перелом рожків щитоподібного хряща з обох сторін. Пошкодження в області шиї знаходилося у прямому зв`язку зі смертю.

Перелом великого рогу під`язичної кості зліва, стався не від легкого дотику. Такі тілесні ушкодження могли утворитися від тупої травми шиї в напрямку спереду назад або стисненням в тому ж напрямку. Тут було стиснення, з великим зусиллям. Перелом щитовидного хряща та великого рогу під`язичної кістки стався від того, що обуло придавлення шиї до позвоночного стовба.

Якби була травма шиї, то допустимо був би синець від удару, а так як стиснення, то наружних тілесних ушкоджень не було, все було в крововиливи м`які тканин шиї. Переломи це за рахунок придавлення.

Він дивився відеозапис відтворення обставин, де ОСОБА_19 та жінка ОСОБА_20 , показували, все відповідає, як він показував та як вона бачила. Потерпілий був звернений до нього спиною, він правою рукою схватив передпліччям до шиї і здавлював його зі сторони спини, утримував. Виходячи з того, що він робив розтин та досліджував матеріали слідчого експерименту, розбіжностей в механізмі заподіяння не було. Легкі тілесні ушкодження утворилися від дії від тупих предметів або від ударів об такі. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися, коли він спиною був повернутий до обвинуваченого, і заподіяв удари ногами об підлогу.

Потерпілий помер від механічної асфіксії. На думку експерта, було достатньо одного разу стиснути шию. Асфіксія не могла відбуватися пальцями, бо є здавлення або придавлення. Коли здавлення шиї пальцями, по-перше залишаються садини від ногтів на шиї або синці, а тут було придавлення, тобто придавили до позвоночного стовба, і воно все зламалося. Площа придавлення більша, і дійсно відповідає тому, що саме передпліччям.

На нижніх кінцівках були ушкодження один синець в нижній третині правої гомілки по передній поверхні, садна в кількості 4 на тильній поверхні правої стопи в проекції 1,2 та 4 пальців, 5 шкіряних ран на тильній поверхні лівої стопи в проекції 1 та 2 пальця. Такі ушкодження не могли утворитися від падіння з власного зросту. Це або він бив, або по ним били. Там були крововиливі, все свіже, за короткий проміжок часу, та становити час даних тілесних ушкоджень не представляється можливим.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , показала, що з потерпілим вона знайома, обвинувачений її цивільний чоловік. 17 числа, до обіду, ОСОБА_10 приїхав на велосипеді до них, взяв ОСОБА_22 і вони пішли на вул. Дзержинського, збиралися дивитися там дах, перекривати його. Скільки були відсутні не знає. ОСОБА_22 залишився на ОСОБА_23 , а ОСОБА_10 приїхав, залишив у них велосипед та поїхав на роботу. Сказав, що після роботи заїде. Потім прийшов чоловік, вони сіли їсти. Потім свідок лягла спати з дитиною. Сказала ОСОБА_22 , щоб години в 3 він приготував кашу, і вона погодувала дитину. Вона погодувала, та спала далі. Потім прокинулася від криків ОСОБА_10 , який виражався нецензурною лайкою. Вона не чула, щоб чоловік його заспокоював. Свідок зайшла на кухню, ОСОБА_22 сидів біля вікна, ремонтував телефон. ОСОБА_10 сидів біля плити спиною до неї, обличчям до ОСОБА_24 , але дивився не на нього, а в іншу сторону. Між ними бесіди не було. Відстань між ОСОБА_10 та нею була десь 1,5 м. Коли чоловік ремонтував телефон, його поведінка була адекватною. ОСОБА_10 розмовляв сам з собою, була нецензурна лайка. Вона сказала ОСОБА_10 , щоб той не кричав, бо відкрите вікно, що подумають сусіди. Він повернувся до неї, подивився таким поглядом, начебто дивитися в нікуди, сказав, що вб`є її та її сина. Замахнувся та вдарив її по обличчю. Саша підійшов та обійняв ОСОБА_10 за плечі. ОСОБА_13 сказав, щоб вона облила ОСОБА_10 водою. Свідок облила водою ОСОБА_10 , і в нього змінився погляд, очі стали червоні, і він почав рватися до неї, і вона отримала ще раз по обличчю. Вона забігла до кімнати, закрила двері та кричала ОСОБА_25 , що їй робити. Викликати швидку чи поліцію. ОСОБА_22 сказав викликати швидку. Вона викликала швидку зі свого телефону, який лежав під подушкою. ОСОБА_22 сказав, щоб вона одяглася та пішла зустрічати швидку. Пройшла десь хвилина. Що відбувалося в цей час на кухні вона не бачила. В цей час дитина ще спала. У свідка проблеми з ногами. Вони живуть на третьому поверсі. Вона спустилася, зкурила дві цигарки, потім згадала, що дитина почала повзати. Знову піднялася додому, зробила дитині бордюр з пледу та поставила подушки, щоб він не впав, та знову вийшла з кімнати, закрила двері, і коли спускалася почула крики, і знову набрала швидку, та сказала, що у людини приступ, скільки можна чекати. Їй відповіли, щоб вона не хвилювалася, до них виїхала 4 бригада. Свідок ще зкурила цигарку. Знову піднялася, подивилася, що син повзає. Знову поправила подушки, і майже спустилася туди, де поштові скриньки, між 1 та 2 поверхом та почула стуки у вхідні двері у під`їзд. Вона спустилася, відчинила двері. Запитала, чому вони так довго їхали. Вони їхали дуже довго, близько години. Лікарі піднялися, постояли, подивилася, поговорили. Вона була з дитиною. Сказали, що пульс слабий, треба чемодан. Свідок дала магнітний ключ жінці. Вона повернулася, сказала, що в чемодані немає, відкрила другу сумку, сказала, що вона пуста. Вони постояли, подивилися один на одного, і сказали, що треба фіксувати смерть. Як зрозуміла свідок, що коли лікарі піднялися, він був ще живий. Далі лікарі викликали поліцію.

ОСОБА_10 повинен був хрестити їхню дитину. Крім прізвища, знала, що у нього є родина. В нього є батьки, він їх дуже боявся. Знала ОСОБА_26 більше року. За цей рік, до цієї трагедії, у ОСОБА_10 не було агресії до неї, її дитини та чоловіка. ОСОБА_10 почав кричати дуже рано, але точного часу вона не пам`ятає. До них не часто так приходять гості. Вона не знає, що вони робили на кухні до того, як вона зайшла. Вона прокинулася від криків нецензурної лайки. Стіни міжкімнатні не товсті. На кухні двері були відкриті, а в кімнату привідкриті. Коли вона почула крики, конфлікту не було. ОСОБА_10 із чоловіком вживали як правило алкоголь, знає, що чоловік любить покурити «канабіс». Вона не дуже заохочувала це. При ній такого не було, що ОСОБА_22 давав ОСОБА_10 щось покурити. Вона навіть не бачила як чоловік курить.

Чоловік стояв позаду ОСОБА_10 , та взяв його правою рукою, однією. Цією рукою він утримував обидві руки ОСОБА_10 . На кухні вона була 2-3 хвилини. До медичної установи не зверталася, стосовно ударів. Коли свідок облила водою ОСОБА_10 , чоловік тримав його однією рукою, а удар свідок отримала з лівої сторони, лівою рікою, бо праву ОСОБА_13 зажав.

Коли приїхала швидка, вона на кухню не заходила. На кухні обстановка була змінена. Побитий посуд, телефони, на столі відламана кришка, зламаний стілець, перевернутий кухонний куток. Звідки це вона не знає, не бачила.

З ОСОБА_22 вона мешкає два з половиною років, ОСОБА_10 знає півтора роки. ОСОБА_10 заходив до них частенько. У них з чоловіком та ОСОБА_10 були дружні відносини. В той день, перед ОСОБА_10 приходив ОСОБА_27 , це було до 12 ночі, точно не пам`ятає, коли пішов не знає, вона вже спала. Вони розмовляли стосовно рибалки. Коли прийшов ОСОБА_28 вона не чула. Спочатку ОСОБА_10 вдарив її по правій стороні обличчя, а коли вона облила його водою, вдарив по лівій стороні. Це почалося на кухні та може крок в маленькому коридорі. Коли ОСОБА_13 обхопив ОСОБА_10 , той намагався вирватися. Кричав на неї, що вб`є, рази 4, один за одним, і намагався вирватися. ОСОБА_22 намагався його заспокоїти словами. У них тоді не було спиртного вдома. Вона не звернула увагу, чи був запах алкоголю від ОСОБА_10 . Бійки між ОСОБА_22 та ОСОБА_10 не було. ОСОБА_22 постійно намагався його стримати, а ОСОБА_10 намагався вирватися. Вона піднімалася 2 рази, доки чекала швидку, щоб перевірити сина. В цей період вона чула нецензурну лайку, відпусти все одно вб`ю. ОСОБА_10 на той момент ще агресивно себе поводив. Коли приїхала швидка і вона піднялася третій раз, підійшов чоловік лікар та почав розмовляти з ОСОБА_22 , що казав, вона не пам`ятає. З працівниками швидкої допомоги на кухню вона не заходила, пішла в кімнату та не бачила, що там відбувалося. Вона не чула розмову працівників швидкої з ОСОБА_22 , так як була в кімнаті. Як вона зрозуміла, на той момент ОСОБА_10 ще був живий. Тому, що лікар сказав, що пульс слабкий і сказав жінці піти в машину, вона виходячи сказала, що в них дефібрилятор не працює. Він сказав, щось взяти в чемодані, але що вона не зрозуміла. Лікар повернулася з якоюсь сумкою, але та була порожня. Чого саме не було вона не зрозуміла. Потім вони викликали поліцію, ОСОБА_22 в цей час стояв в коридорі. Він не намагався затерти сліди, їхати нікуди не збирався. Він спілкувався з працівниками поліції. Свідку відомий діагноз обвинуваченого, він перебуває на обліку з діагнозом ВІЧ, отримує терапію. Вона та дитина здорові. Вони жили за кошти, що заробляв ОСОБА_22 . Він ходив на підробітки, вона не працює. Єдиним джерелом доходу було те, що ОСОБА_22 заробляв. Зараз їй допомагають батьки.

Свідок не бачила, щоб ОСОБА_22 здавлював шию потерпілому. Агресію чи крики зі сторони ОСОБА_22 в сторону ОСОБА_10 вона не чула. Раніше агресії, сварок між ОСОБА_22 та ОСОБА_10 , нею та ОСОБА_10 не було. Агресія у ОСОБА_10 виникла до неї після того, як вона зробила йому зауваження.

В той момент, коли ОСОБА_22 утримував ОСОБА_10 , той наносив удари ОСОБА_22 по ногам. Коли ОСОБА_22 лежав на потерпілому та утримував його, коли лили на нього воду, вона не пам`ятає чи наносив ОСОБА_10 удари.

Вона не виходила, коли прийшов ОСОБА_29 , але чула як він прийшов. Коли він пішов не знає, бо спала.

Коли приїхали працівники швидкої, на обвинуваченому та потерпілому не було ніяких пошкоджень. Під час вживання терапії, на момент вчинення злочину, обвинувачений був в нормальному стані.

Коли вона зайшла на кухню, окрім обвинуваченого та потерпілого там нікого не було. На столі, полицях, чомусь іншому, вона не бачила пусті пляшки, шприци, інші медичні прилади, знаряддя або речовини.

За весь період, що вона 2 рази ходила, а потім повернулася з працівниками швидкої допомоги, обвинувачений був на кухні, двері були відчинені, але туди вона не заходила, і що там відбувалося не бачила.

Коли свідок викликала швидку допомогу, вона не повідомляла, що є загроза його для життя. Сказала, що в кума приступ.

На відеозаписі все відображено правильно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показав, що з потерпілим та обвинуваченим у родинних відносинах не перебуває. Стосовно агресії у ОСОБА_10 , він може сказати, що коли вони випивали, то людина трохи змінювалася, коли було сильне алкогольне сп`яніння. Як часто вживав алкоголь він сказати не може. Йому відомо зі слів ОСОБА_10 , що в нього була травма голови, коли він проживав в м. Кривий Ріг, але яка саме травма йому не відомо. Шрамів на голові ОСОБА_10 він не бачив. Свідок випивав з ОСОБА_10 , як часто вказати не може. Коли ОСОБА_10 випивав, він спорив, доказував свою правоту. Така поведінка була не завжди, коли він випивав. Чи була агресія до обвинуваченого йому не відомо. Свідок познайомив обвинуваченого з ОСОБА_10 десь 1,5 роки назад по роботі. ОСОБА_10 приходив в гості до ОСОБА_22 . Як часто він приходив, йому не відомо. Бувало, що і разом приходили. Чи вживав ОСОБА_10 наркотичні засоби йому не відомо. ОСОБА_10 вживав алкоголь з ним. ОСОБА_10 жив з батьками, як їхати по вул. Добролюбова, потім поворот направо, їхати аж в самий кінець, де починається приватний сектор. Як цей район називається він не знає.

З батьками у ОСОБА_10 були добрі відносини. ОСОБА_10 не скаржився. Свідок був біля його будинку, вдома не був. Його з ОСОБА_10 познайомив спільний друг ОСОБА_31 , десь на початку 2019 року. ОСОБА_10 казав, що працював на шахті. Періодичності зустрічі з ОСОБА_10 не було. Вони не на кожній зустрічі вживали алкоголь. Фізичної сили ОСОБА_10 ніколи не застосовував. Бійок у них ніколи не було. Щоб були погрози з боку ОСОБА_10 , свідок не пам`ятає. Чи вживав ОСОБА_19 наркотичні засоби йому не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показала, що з потерпілим та обвинуваченим у відносинах не перебуває. Влітку 2020 року, рано вранці в районі 6 години надійшов виклик, коли вона працюючи фельдшером була на зміні разом з ОСОБА_33 . Вони під`їхали, біля під`їзду їх чекала жінка, що сидить в залі судового засідання, вона була у знервованому стані, провела до квартири. Зайшли та виявили в проході кухні лежав чоловік, обличчям вниз, зверху нього був чоловік, який сказав, що він його заспокоював. Він з нього встав, вони підійшли до потерпілого та почали надавати допомогу, міряли тиск, пульс. Визначили, що в нього був стан смерті. Почали надавати допомогу, реанімацію. Вона пішла в машину за обладнанням, а напарник залишився в квартирі та продовжував надавати допомогу. Коли свідок піднялася, вони намагались робити реанімаційні заходи, але людина була вже мертва. Вони викликали поліцію.

Чоловік, що був знизу, лежав обличчям до низу, а голова була повернута вліво до стінки. Другий був зверху, тримав під шию, нібито лівою рукою, точно сказати не може. Вона не звертала уваги, як перебували ноги. Вона не пам`ятає де була права рука та як були ноги по відношенню до лежачої людини. Коли вони зайшли, сварки не було, сторонніх шумів не чули. Відтоді коли вона зайшла на кухню і до того як чоловік встав, пройшла хвилина, мало часу. Було видно, що чоловік зверху докладав зусиль до руки, щоб утримувати цю особу. В кухні все було розгромлено, меблі побиті, стіл, все розкидано. Людина, яка знаходилася зверху, була знервована. Вона не бачила, щоб він вів себе як п`яний. Коли вони піднімалися, жінка пояснювала, що до них прийшов товариш, вони сиділи на кухні і він почав себе неадекватно вести. Також молодий чоловік говорив про те, що він почав себе неадекватно вести та погрожувати маленькій дитині.

Стосовно виклику, не повідомлялося про те, що є загроза якійсь особі. Повідомлялися лише адрес, під`їзд, причини виклику судома. Виїжджали за адресою АДРЕСА_3 або 44 корпус 1. Піднялися на третій або четвертий поверх. Квартира пряма від сходів, дерев`яні двері. В приміщенні вони були десь пів години, потім вийшли на вулицю та стояли там.

Чоловік був вже мертвий, зрачки розширені, вони його перевернули, тиску, пульсу не було. Скільки він був в такому стані сказати не може.

Свідок заступила на зміну за день до подій. Працює з 8.00 до 8.00. Їй не відомо, хто викликав швидку. Як вона зрозуміла, це була жінка.

Чоловіки лежали в проході на кухню. Половиною тулубу на кухні, половиною в проході, лежав той, що помер. Обвинувачений був на ньому та тримав його. Вона все точно не бачила, бо попереду неї був напарник, але те, що тримав рукою, бачила точно. На інше увагу не акцентувала. Потерпілий не подавав ознак життя, хрипів, звуків. Коли вони зайшли, руху на підлозі не було. Він його просто тримав в одній позиції, позу не міняв.

Почали огляд разом з напарником, потерпілого разом перевернули, зрозуміли, що він вже не дихає, вона пішла вниз за апаратурою, напарник залишився. Коли вони зайшли, фельшер який був з нею запитав: «Так ти його удушив?», чи якось так. Чоловік встав і відійшов. Не пам`ятає, чи просив напарник, щоб чоловік встав та відійшов. Здається ні. Протягом 5 хвилин, констатували, що чоловік помер та протягом 20 хвилин проводили реанімаційні заходи. Поставили воздуховід, катетер, адреналін внутрішньовенно, підключали кардіограф. На той момент дефібрилятором не користувались.

Після того, як констатували смерть, обвинувачений пояснював, що він його заспокоював. Вони сиділи на кухні, померлий став себе неадекватно поводити, погрожувати дитині. Внаслідок чого не пояснив, сказав раптово. Обвинувачений був шокований. Обстановка була погром. Вони викликали поліцію і поїхали, коли дочекались поліцію. Дитина в квартирі була, віком до року. Жінка зустріла їх без дитини, а коли вони вийшли з кухні, стояли в коридорі, жінка була з дитиною. Чи був хтось ще в квартирі або заходив сказати не може, бо працювала, по сторонам не дивилася. Вона не може сказати, потерпілий був більше обвинуваченого чи ні, бо той лежав. По масі можливо такий же.

Першим в квартиру заходив її напарник, вона була збоку, але точно це стверджувати не може. Свідок зазначила про можливість того, що він міг їй закривати доступ до тіла, і вона могла переплутати руки та все інше. Хрипів у потерпілого не чула. На обвинуваченому пошкоджень не бачила. У потерпілого були збиті пальці на ногах, порвані носки. Вважає, що це було від того, що він бив ногами меблі. Бо кухня була вся розгромлена. Пошкоджені ноги, це були ссадини, збите, кров, здерта шкіра на пальцях в області нижніх кінцівок, фаланги. Інших пошкоджень не помітила.

Вона не пам`ятає, в які речі був одягнений обвинувачений. До квартири піднімалася один раз спочатку, а потім один раз спускалася. За дефібрилятором вона не спускалася. Поліції вказував адресу її напарник, знав її, бо запитував у когось із присутніх. Обвинувачений не просив фельдшера зайти за спину та притримати його.

Виклик був влітку 2020 року. Від диспетчера приймав інформацію фельдшер. Це було вранці, годин в 6. Після отримання виклику, приїхали на місце протягом 10 хвилин. Вона не пам`ятає, скільки там пробули від початку до кінця, десь пів години, може трохи більше. Коли зайшли до квартири, потерпілий ознак життя не подавав. Це визначив її напарник, але точно сказати не може, не пам`ятає. Вона спускалася за кардіографом. Це зайняло 2-3 хвилин. Фіксування смерті та виклик поліції зайняло близько 20 хвилин. Реанімаційні заходи були десь 20 хвилин. Коли вона спустилася за апаратурою, ОСОБА_34 залишився в квартирі. Поліцію викликав напарник. Про жінку, яка їх впустила, точно сказати не може, але здається вона була в квартирі коли проводили реанімаційні заходи, обвинувачений, також був в коридорі в квартирі, але точно сказати не може. Вона за ними не дивилися, бо вони були зайняті. Виклик надійшов про судоми в під`їзді. Інформацію передав диспетчер. В яку квартиру вони не знали. Їх зустріли біля під`їзду і провели до квартири. Коли вона спускалася за кардіографом не пам`ятає хто зачиняв та відчиняв двері в під`їзд. Відчиняла вона сама, сторонніх осіб не було, можливо вона підклала камінець, не звернула на це увагу, це було швидко. Але з нею ніхто не ходив. Дружина не спускалася, скоріше всього вона поклала цеглину. Приїхали на станцію на початку восьмої години. Це точно, бо вони ще заїжджали забирали з роботи співробітницю, яка повинна була прийти на зміну.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 показав, що з потерпілим та обвинуваченим у відносинах не перебуває. Дату точно сказати не може, вранці надійшов виклик на диспетчерську службу швидкої допомоги, які передали йому на бригаду № 4, про те, що чоловік у під`їзді з приступом епілепсії. Номера конкретної квартири не було, була лише адреса і під`їзд. Було повідомлено, що будуть зустрічати на вулиці. Бригада складалася із двох фельдшерів та водія. Вони приїхали разом з фельдшером ОСОБА_35 , їх зустрічала жінка біля під`їзду. Вони піднялися на 3 поверх, квартира прямо, їх завели в тамбур між кухнею та прихожою. В дверях лежав загинувший чоловік, зверху на ньому лежав обвинувачений, який тримав його рукою за шию, ліктем. Як він пояснив, що він усмиряв цього молодого чоловіка. Вони визначили, що загинувший був вже мертвий. Фельдшер спустилася за додатковим обладнанням, вони почали проводити реанімаційні заходи, які були безрезультатними. В кухні, в якій лежав загинувший, речі були розкидані. Після цього вони викликали поліцію, і чекали її на першому поверсі.

Ці події відбулися в 2020 році, влітку, час сказати не може. На робочий смартфон прийшло повідомлення з описом проблеми та адресою. Виклики приймає диспетчерська служба і передає їх їм у текстовому повідомленні. У повідомленні не було зазначено щось стосовно загрози кому-небудь чи життю. Загинувший лежав обличчям вниз, а обвинувачений був зверху. Він не може описати більш детально позу, в якій їх застав. Обвинувачений тримав рукою за шию. Правою чи лівою рукою сказати не може. Як він стверджував, що заспокоював його. Шия була в замку. На момент коли вони зайшли, загиблий опору не чинив. Обвинувачений не говорив на протязі якого часу він його усмиряв. Ноги загиблого було рівні, носки були з дірками. На загиблому видимих тілесних ушкоджень він не бачив. Він не може сказати, чи застосовувалось зусилля під час тримання шиї руками в замок, бачив, що тримав. Свідок сказав, щоб він відпускав, вони будуть дивитися потерпілого. Жінка, яка їх завела, була присутня під час цього, стояла позаду нього. Точно сказати не може, але здається вона уходила в зал. Свідку не відомо, чи була в квартирі дитина чи ні.

Станція швидкої допомоги знаходиться по АДРЕСА_4 . Вони виїхали вчасно, їм на виклик дається дві хвилини і доїзд по місту до 10 хвилин. Все було без затримок. Він не може стверджувати, чи є в залі судового засідання, жінка, яку вони зустріли на вулиці, він не звертав увагу на обличчя. Коли він зайшов та побачив двох чоловіків у квартирі, той який був знизу, не подавав ознак життя. Хрипів не було. Здається, що меблі були потрощені, але стверджувати не може. Вони проводили такі реанімаційні дії як ОСОБА_36 та непрямий масаж серця. Все згідно протоколу реанімації. З того моменту, як вони зайшли в квартиру до моменту проведення реанімаційних дій скільки пройшло часу не зазначив. Все відпрацьовано молнієносно, одразу як тільки виявили, що потерпілий не подає ознак життя, фельдшер спустилася за мішком амбу, і піднялася. Вони поїхали потім, як приїхали працівники поліції, пояснили всю ситуацію, дали свої координати. Дані на загиблу особу давав обвинувачений.

Коли свідок зайшов до квартири, він говорив обвинуваченому прибрати руку. Обвинувачений просто прибрав руку, без пояснень. В цей час свідок знаходився між туалетом та ванною. Він не пам`ятає такого діалогу, щоб обвинувачений говорив, про те, щоб свідок зайшов за спину, і він встане з нього, бо він не зможе втримати чоловіка, якщо він піднімиться. Він просто убрав руку та встав з тіла, і вони перевірили, і встановили, що потерпілий не подає ознак життя. Фельдшер виходила з квартири з чемоданом, з набором медикаментів. Згідно виклику про те, що приступ епілепсії у них всі необхідні препарати знаходяться в сумці. Фельдшер спускалася один раз за мішком амбу. Також діставався дефібрилятор. Свідок не давав пояснень поліції стосовно хрипів потерпілого. Свідок не бачив пошкодження на обвинуваченому, після того як він встав. Потерпілий був приблизно зросту обвинуваченого та такої ж статури.

Коли обвинувачений вставав з тіла померлого, він його оглядав. Видимих тілесних ушкоджень він не спостерігав. Пошкоджень біля шиї не бачив. Одразу перевірили життєві показники, які були нульові, і почали реанімаційні дії.

Коли обвинувачений встав, тіло лежало обличчям вниз, чи лежав на якісь щоці, сказати не може. Він не може сказати, як лежали руки загиблого, не звернув увагу. Ноги були рівні, не зігнуті. Вони його перевернули. Одразу перевірили сонну артерію, зрачки, дихання. Не було нічого. Він одразу відправив фельдшера вниз.

Чи могли виникнути пошкодження меблі, в результаті опору загиблого, свідок вказати не може.

Крім загиблого, нікому допомога не надавалася.

Після того, як констатували смерть, з жінкою, яка стояла позаду нього, вони з нею не спілкувалися. Було одразу таке питання стосовно виклику поліцію. На вулиці жінка говорила, що необхідно підніматися на третій поверх.

Ознак епілепсії свідок не бачив. Піни з роту, покусаних губ та язика не було. Хрипів не чув. Людина епілептик не змогла б так потрощити меблі, навіть якби був сильний приступ.

Згідно картки виїзду швидкої медичної допомоги, прийом виклику був о 5.45 годині, виїзд на виклик о 5.47 годині, прибуття на місце о 5.57 годині, закінчення виклику о 6.46 годині, повернення на станцію о 6.57 годині. Коли вони приїхали, то зафіксували смерть. По прибуттю на виклик, вони одразу зорієнтувалися, перевірили життєві показники. Фельдшер, як він раніше говорив, побігла за кардіографом та мішком амбу. Хоча одразу вони встановили, що життєві функції у нього відсутні, тобто подих і сердечно-судинна діяльність, і почали реанімаційні заходи. Так потрібно робити по інструкції. Якщо виявляється, що час упущений, це більш 20-30 хвилин, що ці реанімаційні заходи будуть неефективні, реанімація не проводиться. Там не пройшло більше 20 хвилин. Потерпілий був ще теплий, трупних плям та закачаніння ще не настало. Жодних ознак життя він не подавав. Це тобто: пульс на сонній артерії, зрачки, сердечна діяльність були відсутні. За допомогою кардіографу підтвердили своє припущення, що життєвої або еклетро активності серця не було. Мішок амбу призначений для штучної вентиляцій легень. Його застосовували. Ці процедури зайняли до пів години. По інструкції реанімація йде пів години. Далі це вважається неефективно. Потім викликали поліцію. На першому поверсі зустріли патруль поліції, пояснили ситуацію. Він не може сказати, через який час прибула поліція. Начебто швидко. Хто викликав поліцію не пам`ятає. З поліцією провели хвилин 5, доки пояснили ситуацію. Виклик швидкої був на напад судом. Це передав диспетчер. Медичний чемодан з набором медикаментів завжди з ним. Медична сестра один раз спускалася з квартири за кардіографом та мішком амбу. Це все вона принесла одночасно, це чемодан та коробка, можна за один раз принести. Він пам`ятає, що медсестра спускалася лише один раз. З того моменту як вони приїхали до того як почали реанімаційні заходи пройшло 3-4 хвилини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 показав, що з потерпілим та обвинуваченим у відносинах не перебуває. Дату не пам`ятає, в липні 2020 року він йшов з рибалки близько 6 години ранку, побачив, що в квартирі ОСОБА_22 горить світло. Він гукнув, той відповів. А перед цим, він брав у ОСОБА_22 спінінг та дрель. Він з ним поговорив, та сказав, що буде йти на базар та занесе йому їх. А коли свідок вже йшов на базар та віддавати речі, вже стояла поліція. Напередодні, криків, сварок не чув. Не чув коли приїхала швидка. Напередодні він був у ОСОБА_22 та брав спінінг та пішов на рибалку. Він не може сказати в якій годині від нього пішов, але з 19.00 години був вже на рибалці. Знав ОСОБА_28 , вітався та і все. Він не бачив його в квартирі ОСОБА_22 . Не знав про те, що вони товаришували. Спінінг не віддав, бо вже був наряд поліції. Потім вийшла дружина ОСОБА_22 , забрала в нього дрель та спінінг, і потім він давав покази поліції біля під`їзду. Розповів їм те саме. В інших слідчих діях участі не приймав. До поліції більше не запрошували. ОСОБА_22 знає три роки. Може його охарактеризувати з позитивного боку.

За весь час ОСОБА_10 бачив декілька разів. Йому не відомо, чи зловживав ОСОБА_10 алкоголем чи наркотичними засобами. За весь час знайомства, не було агресії зі сторони ОСОБА_22 в сторону кого-небудь.

Дрель він взяв раніше, зайшов за спінінгом. Коли зайшов додому, там перебували ОСОБА_12 та ОСОБА_22 . Що відбувалося вночі йому не відомо. Знав, що ОСОБА_22 заробляє підробітками. Займався радіоелектронікою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 показала, що з потерпілим у відносинах на перебуває, обвинувачений її рідний брат. Її брата звинувачують в умисному вбивстві його товариша, але вона з цим не згодна. Загиблого особисто вона не знала. Якщо це той хлопець, якого вона бачила у Фейсбуці, то один раз вони пересікалися на Дзержинського, 40. Вона була на городі, а вони з ОСОБА_25 заходили по справам. З братом вона спілкувалася дуже рідко, в основному у мами, коли він до неї приходив. Він говорив, що збирався взяти його кумом, щоб похрестити дитину. Прізвище ОСОБА_28 дізналася потім, до того вона не знала прізвище, лише по обличчю.

Брат був у наркодиспансері. Можливо після смерті батька. Коло друзів брата їй не відомо. Що робив загиблий у брата їй не відомо. Брат працював по будівництву, клав брусчатку, робив фасади. Офіційно брат не працевлаштований. Брат мешкав з ОСОБА_12 , у них є дитина. З братом вона спілкувалася дуже рідко.

Свідку не відомо, чи є в брата якийсь хронічний діагноз. Напевно статус ВІЧ. Вона знає, що він отримує терапію. Перед днем трагедії, ввечері, мати розповідала, що ОСОБА_13 з ОСОБА_10 приходили на АДРЕСА_2 , щоб подивитися обсяг роботи стосовно ремонту даху. Також відомо, що ОСОБА_13 хотів взяти кумом ОСОБА_10 , щоб похрестити дитину.

Вона не пам`ятає такого, щоб обвинувачений просив позичити грошові кошти в сумі 800 грн., щоб вирішити фінансові питання ОСОБА_10 . Конкретно цю суму не пам`ятає, щоб позичала. Знала, що обвинувачений добровільно пішов лікуватися до наркодиспансеру.

Агресії з боку брата вона не бачила. Курс лікування в наркодиспансері брат не закінчив, бо він не повернувся вчасно до диспансеру, але точно сказати не може.

Через деякий час після лікування вона помічала легке оп`яніння чи неадекватність, але через деякий час вона цього не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_39 показала, що обвинувачений її син. Їй 18 липня 2020 року вранці, коли вона з донькою ОСОБА_40 йшли на базар, подзвонила невістка цивільна дружина її сина ОСОБА_41 і розказала, що трапилося. Вони розвернулися і пішли в поліцію. Раніше, тобто десь взимку 2020 року, син лежав сутки в наркодиспансері. При ній син наркотичних засобів не вживав. Зі слів невістки, з третьої зміни прийшов ОСОБА_10 за велосипедом. Потім вона проснулася від крику ОСОБА_10 , нецензурної лайки. Вона вийшла, дитина спила. ОСОБА_10 з «бешеними очима» штовхнув її раз, тоді ще раз. Саша став його здержувати. ОСОБА_12 запитала: «Що робити?». ОСОБА_13 сказав щоб викликала швидку. Її там не було, це їй відомо зі слів ОСОБА_41 . До медичних установ щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_12 не зверталася. У неї хвора нога, вона і так ледве стоїть на ногах.

Свідок бачила загиблого декілька раз у себе в дворі по АДРЕСА_5 . Він приходив не до неї додому. Там жила її свекруха. Потім вони десь робили брущатку, і ОСОБА_10 заїжджав часто за ОСОБА_42 , вони в сараї щось майстрували. Чула про ОСОБА_10 тільки хороше.

В тому дворі вони збиралися полізти на кришу, бо вона протікала. Це було в п`ятницю, бо вона заходила туди коли йшла з роботи о 14.40 год., їх вже там не було, а вона занесла драбину.

У її сина травм голови не було. Саша підробляв з ОСОБА_10 , ложив брущатку, ремонтував телефони. Він працював неофіційно. Знайомий він був з ОСОБА_10 десь з зими - весни, а може і раніше, тому, що ОСОБА_13 раніше працював на шахті. Зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_13 мешкає близько 2 років. Мав намір розписатися з нею. За місцем проживання, син проживає постійно. Син перебуває на обліку у зв`язку з ВІЧ, з 2012-2013 року. Ліки йому видають раз в місяць.

ОСОБА_12 їй казала, що ОСОБА_10 прийшов до них забрати велосипед. Чому він там залишився і проводив певний час, їй не відомо. Прояви агресії ОСОБА_10 до її сина, цивільної дружини вона не бачила. Їй не відомі, ліки, які отримував син, та чи можливо приймати їх з алкоголем чи «спайсом». Зі слів обвинуваченого, вона може охарактеризувати ОСОБА_10 як його друга.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_43 показав, що з обвинуваченим у родинних відносинах не перебуває, це сусід з 3 поверху, потерпілого не знає. В суботу або неділю він спав і спросоння чув чоловічий крик, але більше гуркіт, нібито щось падало. Це було приблизно біля 05.00 години. А години через 2 до квартири подзвонив працівник поліції, якому він про все це і розповів. Свідок живе на 2 поверсі наліво, а обвинувачений на 3 поверсі прямо. Крик йому здалося був чоловічий. Жіночого не було. Це відбувалося декілька хвилин. Це було дуже гучно, тобто гуркіт. Свідок з працівником поліції піднімався до квартири обвинуваченого. Свідок спав в своїй квартирі в залі. Гуркіт був зверху, як начебто впали меблі, тривале. Крик чоловічий був або під час гуркіту, або до. Труп чоловіка, коли він прийшов, вже замотували. В будинку свідок проживає з 2000 року. До обвинуваченого ходило забагато гостей. Чи працював обвинувачений йому не відомо. До кухні свідок не проходив. Безлад був по всіх кімнатах. В малому передпокою перед дверима у ванну та туалет на підлозі, чоловіки замотували труп, тому свідок його описати не може. Дружину обвинуваченого свідок не знає. В своїй квартирі свідок був тільки з дружиною.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_44 показала, що з потерпілим та обвинуваченим у відносинах не перебуває. Дату вона не пам`ятає, у вихідний день, проснулась рано від шуму. Були невнятні крики та удари об стіни. Було все це хвилин 15-20. Потім вона у вікно побачила, що приїхала швидка і поліція. І вона узнала, що сталося на 3 поверсі. В той час було тепло. На дворі вже було світло. Вона з чоловіком спали в залі, а шум був зі спальні. Крик був невнятний. Шум спати не давав. Слів розібрати було не можливо. Дитячого плачу вона не чула. Крик вона чула, коли зайшла в спальню. Гуркіт було чутно по стінам. Гуркіт це хаотично падаючі речі. Її не запрошували працівники поліції. Обвинуваченого знає, як мешканця, як сусіда, він був нормальний чоловік.

Протоколом огляду місця події від 18 липня 2020 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_6 . Квартира розташована на 3-му поверсі, прямо. Вхідні двері до квартири дерев`яні, світлого кольору. На момент огляду, вхідні двері квартири без видимих пошкоджень, замок у справному стані. При вході до квартири, мається дві кімнати, коридор, кухня, ванна кімната та санвузол.

При вході розташований коридор, з лівої сторони біля стіни дерев`яна тумбочка та копіювальний принтер, на підлозі чоловіче взуття. Далі тумбочка з дверцятами на якій лежить чоловічий одяг, дитяче взуття, пластикове відро та паперовий ящик, предмети господарського побутового походження, холодильник, побутова шафа, на підлозі стоять картонні ящики з радіодеталями, дві вхідні двері до ванної кімнати та санвузла. У коридорі вхідні двері до спальної кімнати, які у зачиненому стані. Далі прохід до кухні. На підлозі лежать два полотенця, стілець. На підлозі у дверному пройомі лежить труп чоловіка у положенні на спині обличчям до верху, кінцівки рук та кінцівки ніг витягнуті. Чоловік лежить кінцівками ніг до вікна, головою до побутової шафи. На трупі одягнуто носки світлого кольору, штани х/б спортивні синього кольору, футболка х/б чорного кольору, задрата до голови. На шиї мотузка з хрестиком срібного кольору. Труп чоловіка, на якому є трупне заклякання помірно виражене у м`язах обличчя, відсутнє у м`язах кінцівок, трупні плями розташовані на задніх бічних поверхнях тіла, при натисканні на них динамометром зникають та відновлюють колір через 7 секунд. Шкіряні покрови бліді, теплі на дотик, кістки черепа на дотик цілі, обличчя бліде, глаза закриті. Під віками рогівки прозорі, зіниці по 0,5 см у діаметрі слизової оболонки рожевого кольору, блискучі, на слизових оболонках обох нижніх повік, поодинокі темні червоні крововилини. Носові ходи та наружні слухові вільні, рот приоткритий. Зуби цілі, з порожнини роту виступає пластикова воздуховодна трубка. Шия циліндричної форми, на передній поверхні шиї два садна правильної овальної форми темно червоного кольору, розмірами по 0,5 на 0,2 см. Грудна клітина циліндричної форми, ребра на дотик цілі, передня черевна стінка нижче грудної клітини, кістки верхні та нижні на дотик цілі, на тильній поверхні лівої кісті слід медичної ін`єкції: венозний пластиковий катетер. Інших пошкоджень на тілі не виявлено.

Далі огляд обстановки кухні, вздовж лівої стіни тумба з мийкою, газова піч, кухонний стіл, на стіні дві підвісні шафи та витяжка, напроти входу вікно, біля вікна сидіння від кутка, справа від якого напроти підвісна шафа. У центральній частині кухонного приміщення хаотично розташовані сидіння від кутка, кухонний стіл квадратної форми, табурети, ящики, деталі вентилятора, пляшки, кухонні приналежності, та інше. Порядок у приміщенні кухні порушений, предмети знаходяться на невстановлених місцях, що свідчить про сліди активного пересування предметів.

Далі огляд кімнати № 1. Вхідні двері до кімнати дерев`яні на момент огляду у відкритому положенні. За дверима весить одяг, шафа з дверцятами, на полицях стоять дитячі іграшки, ліки та інші предмети гігієни. Комп`ютерна шафа на якій стоїть монітор, інші комп`ютерні предмети. Над столом весить шафа з дверцятами, поруч інша шафа на дверцятах яких весить чоловічий одяг. Вікно дерев`яне, пофарбоване у білий колір, ліва частина закрита, права частина відкрита, на підвіконнику стоїть електричний вентилятор.

Біля вікна тумба з дверцятами, дитячі іграшки, шафа з дверцятами у якій лежить дитячий та чоловічий одяг, кроватка дитяча наповнена дитячим одягом до верху, пусті коробки, віси та жіноче взуття на підлозі. Кровать вкрита покривалом. На момент огляду обстановка у кімнаті не порушена.

У кімнаті № 2 розташовано вздовж лівої стіни гарнітур, виконаний із дерева коричневого кольору, на тумбах якого хаотично розташовані предмети побуту (пляшки, дитяче, металеві інструменти, радіотовари, деталі, скляні ємкості), вздовж всієї шафи на підлозі розтаовані одяг, пакети з одягом, рибацькі приналежності у чохлі, сумка з рибацькими приналежностями. Вздовж короткої стіни зальної кімнати розташований балкон та віконний блок. Біля вікна тумба з телевізором, вздовж правої стіни, зліва на право шафа виконана із дерева коричневого кольору. Далі ящики, велосипеди, пакети, одяг та інші побутові речі. У правому куті два м`яких кресла, з коробками, одягом та іншими предметами на них, вздовж правої стіни диван, маються на поверхні якого подушка, ковдра та речі, які належать ОСОБА_16 (кепка, рюкзак та сумка чоловіча). У центральній частині зальної кімнати розташовані два велосипеди, ванна дитяча з одягом, коляска дитяча, 2 шт. іграшки у пакетах та коробках. На підлозі ковер. Загальний порядок у зальній кімнаті не порушений. Всі речі та предмети знаходяться на встановлених місцях.

Далі балкон довжиною 6 метрів, якому розташовано побутові речі, дитяча коляска, доски, два стільця, стуло, плитка у двох ящиках, пластикова пляшка, з іншої сторони саморобний стіл з деталями та інструментами. Всі речі та предмети знаходяться на своїх місцях.

При детальному огляді квартири слідів біологічного походження, слідів речовини бурого кольору не виявлено.

При обробці поверхонь кухонної кімнати було виявлено слідів рук на 8 липких стрічках: 1,2 з поверхні кухонного стола, 3 з поверхні табуретки, 4,5 зі скляної чашки, 6 з пошкодженого електроінструменту (з руківля), 7 з пляшки ємністю 2 л. з надписом «Пепсі», 8 з поверхні коробки зі сверлами. Сліди відкопійовані на відрізках липких стрічок, наклеєні на аркуш білого паперу та упаковані до паперового конверту.

В ході огляду трупа було вилучено: змиви з обох рук трупу ОСОБА_8 вилучені на ватні тампони; мікрочастки з обох рук трупу ОСОБА_8 вилучені на світлу дактилоплівку; зрізи краю нігтьових пластин з обох руку трупу ОСОБА_8 ; труп ОСОБА_8 дактилокопійований. Все виявлене під час огляду вилучено до Павлоградського РВП /а.к.п. 114-127/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18 липня 2020 року, за участю свідка ОСОБА_21 , відповідно до якого остання повідомила, що в вечорі 17 липня 2020 року до них додому (проживає разом з цивільним чоловіком ОСОБА_3 та 5-ти місячним сином ОСОБА_4 ) прийшов ОСОБА_45 , щоб залишити велосипед та піти на роботу. Далі ОСОБА_21 з ОСОБА_46 повечеряли та вона пішла з дитиною спати. Зранку почула крики з кухонної кімнати, по голосу чула, що це ОСОБА_45 , який виражався нецензурною лайкою та кричав, що вб`є ОСОБА_21 та її сина. Остання вийшла з кімнати та підійшла до входу в кухонну кімнату, та побачила, що за столом обличчям до неї сидів її чоловік, а з боку столу спиною до неї сидів ОСОБА_47 . Коли ОСОБА_21 запитала, що відбувається, ОСОБА_45 повернувся до неї обличчям та почав йти в її сторону замахнувшись правою рукою. В цей час із-за столу піднявся її цивільний чоловік, який підійшов ззаду до ОСОБА_16 , однією рукою схопив його руку, якою він замахувався, та заламав її за спиною, іншою рукою обхватив ОСОБА_48 в області шиї (вверху грудної клітини) та утримував його при цьому попрохав ОСОБА_21 полити водою Бузоверю, щоб він заспокоївся, що ОСОБА_21 й зробила. У зв`язку з тим, що ОСОБА_45 ще сильніше розізлився, свідок ОСОБА_21 попрямувала до кімнати та запитувала в чоловіка, що робити. ОСОБА_22 повідомив, щоб вона викликала швидку допомогу. ОСОБА_21 зателефонувала до швидкої та вийшла на вулицю, чекала їх приїзду. Швидкої не було хвилин 15. З квартири час від часу лунали крики ОСОБА_16 з погрозами вбивства та нецензурної лайки. По приїзду швидкої, ОСОБА_21 з ними зайшла до квартири, однак на кухню зайшла через хвилин 10, після того як забрали ОСОБА_49 . На кухні був погром. Що відбувалось у її відсутність вона не знає. ОСОБА_21 в ході розповіді показала, де хто перебував під час події, показала яким чином руками тримав ОСОБА_3 ОСОБА_48 /Т.1 а.к.п. 129-132/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18 липня 2020 року, за участю підозрюваного ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_7 , відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_3 запропонував проїхати на місце події. По приїзду за вищевказаною адресою, в присутності двох понятих та захисника, ОСОБА_3 зазначив, що 18 липня 2020 року приблизно о 05.00 год. за місцем мешкання ОСОБА_3 прийшов його знайомий ОСОБА_8 та чоловіки пішли до кухонної кімнати квартири, щоб поспілкуватись. Під час розмови, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_8 вжити наркотичний засіб, а саме «курильна суміш». Після того як чоловіки вжили наркотик, через деякий час ОСОБА_8 почав себе неадекватно поводити, вів себе агресивно. Після того, як до приміщення кухні зайшла дружина ОСОБА_3 ОСОБА_21 , то ОСОБА_8 почав агресивно себе поводити в бік ОСОБА_21 . В цей час ОСОБА_3 намагався заспокоїти ОСОБА_8 . Тримав ОСОБА_3 ОСОБА_8 обома руками в області грудної клітини. Після цього ОСОБА_8 продовжував свою агресивну поведінку та кидався в бік ОСОБА_21 . В послідуючому, коли в черговий раз ОСОБА_8 намагався вирватись від ОСОБА_3 та побігти в бік ОСОБА_21 , ОСОБА_3 в свою чергу завалив ОСОБА_8 на підлогу та чоловіки опинилися в дверному проході між кухонною кімнатою та прихожою. Коли ОСОБА_3 перебував зверху над ОСОБА_8 , а останній в цей час лежав животом до підлоги, то підозрюваний обхопив правою рукою шию та притиснув силою його до себе, а іншою рукою заламав руку ОСОБА_8 , щоб той не міг вирватися. Після того, як напротязі тривалого часу підозрюваний ОСОБА_3 утримував ОСОБА_8 в зазначеному положенні, то до приміщення квартири забігли співробітники швидкої допомоги та на цьому конфлікт закінчився. Після того, як ОСОБА_3 звільнив ОСОБА_8 , то лікарі констатували смерть ОСОБА_8 . Конфлікт між чоловіками тривав приблизно напротязі 15 хвилин /Т.1 а.к.п. 142-145/.

Висновком експерта № 459 від 18 серпня 2020 року, згідно якого експертизі трупу ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження:
- зовнішні: синець (1) в нижній третині правої гомілки по передній поверхні; садна (4) на тильній поверхні правої стопи; на 1, 2 та 4 пальцях правої стопи по тильній поверхні; садна та шкіряні рани (5) на тильній поверхні лівої стопи; на 1 та 2 пальцях лівої стопи по тильній поверхні.
Вищеописані тілесні ушкодження утворились від дотичної дії тупих твердих предметів чи при ударі об такі, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно п. 2.3.2 б) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року;
- внутрішні: перелом великого рога під`язичної кістки зліва у місці зчленуванням великого рога з тілом, переломи великих ріжків щитовидного хряща з двох сторін.
Вищеописані тілесні ушкодження у вигляді перелому великого рогу під`язичної кістки зліва являються згинальним переломом лівого великого рогу під`язикової кістки, і заподіяно при інтенсивному (позамежному) відхиленні дистального відділу великого рогу кістки усередину, у напрямку до правого рогу (наприклад, при тупій травмі органів шиї в напрямку діючої сили зовні усередину, або стисненні в тому ж напрямку) з наступним його відхиленням усередину і переломом.
Ушкодження на обох верхніх ріжках щитоподібного хряща являються повними розгинальними переломами, заподіяні при інтенсивному (позамежному) відхиленні щитоподібного хряща дозаду (наприклад, при тупій травмі органів шиї в напрямку спереду-назад, чи їх стисненні в тому ж напрямку) притисненні його до шийного відділу хребта з наступними розгинальними переломами верхніх рожків щитоподібного хряща на рівні його основи.
Навколо вищеописаних тілесних ушкоджень виявлені темно-червоного кольору крововиливи.
Дані ушкодження, які супроводжувались механічною асфіксією, котра призвела до настання смерті, оцінюються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, згідно п. 2.1.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року.
Враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх кількість, локалізацію (різні анатомічні області), вони не могли утворитись при падінні з висоти власного зросту.
Всі вищеописані тілесні ушкодження в області нижніх кінцівок та в області шиї утворились прижиттєво, про що свідчить наявність крововиливів в м`які тканини в області ушкоджень.
Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок ушкодження (переломів) під`язичної кістки, великих ріжків щитовидного хряща, яке супроводжувалося механічною асфіксією, яка й зумовила безпосередню причину смерті.
Даний висновок підтверджується морфологічною картиною, виявленою при розтині трупу, характерною для даного виду смерті (крововиливи в слизову оболонку очей, крововиливи під плевру легень та ендокард, переповнення правих відділів серця кров`ю, емфізема легень та ознаками швидко насталої смерті), а також судово-медико- криміналістичним та судово-гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів від трупу, при якому виявлено: гостра емфізема легень, свіжі субплевральні, субендокардіальні, навколосудинні крововиливи у товщі м`яких мозкових оболонок, речовині мозку, набряклій стромі підшлункової залози, у корковому шарі наднирників.
Морфологічних ознак захворювань у ОСОБА_8 при експертизі трупу не встановлено.
Згідно трупних явищ, виявлених при експертизі трупу, смерть ОСОБА_8 настала в межах 8-16 годин до початку проведення розтину.
Тілесні ушкодження у вигляді перелому великого рога під`язичної кістки зліва у місці зчленуванням великого рога з тілом, переломів великих ріжків щитовидного хряща з двох сторін, які ускладнились механічною асфіксією, і перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупу ОСОБА_8 , 1983 року народження не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.
При судово-імунологічному досліджені крові від трупу ОСОБА_8 , 1983 року народження встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 /Т.1 а.к.п. 146-150/.

Висновком експерта № 459 додатковий від 12 серпня 2020 року, згідно якого враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх механізм, вони могли утворитись при обставинах та умовах на які вказав при проведенні слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_3 /Т.1 а.к.п. 151-152/.

Висновком експерта № 459 додатковий від 12 серпня 2020 року, згідно якого враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх механізм, вони моглиутворитись при обставинах та умовах на які вказала при проведенні слідчого експерименту свідок ОСОБА_21 /Т.1 а.к.п. 153-154/.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, передбаченому КПК України.
Враховуючи досліджені протокол огляду місця події і фото таблицю до нього, протоколи проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_21 та обвинуваченого ОСОБА_3 , висновки експерта, показання обвинуваченого, свідків та потерпілого, в їх сукупності, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

З врахуванням викладених заперечень обвинуваченим та захисником, суд не вбачає обґрунтованих причин для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 1 ст.118 КК України.
При вирішуючи питання про наявність в діянні ОСОБА_3 саме складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд керується п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» № 2 від 07 лютого 2003 року, згідно якого питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

При вирішенні питання про наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, не можна механічно виходити з вимоги розмірності засобів захисту та засобів посягання, інтенсивності захисту та інтенсивності посягання. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» № 1 від 26 квітня 2002 року, при розв`язанні питання про наявність перевищення меж оборони, необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що посилання обвинуваченого ОСОБА_3 та сторони захисту на те, що наміру вбивати потерпілого у ОСОБА_3 не було, судом до уваги не можуть бути прийняті, оскільки спростовуються зібраними по справі доказами, зокрема, відповідно до протоколу огляду місця події від 18 липня 2020 року та фото таблиці до нього, «… Порядок у приміщенні кухні порушений, предмети знаходяться на невстановлених місцях, що свідчить про сліди активного пересування предметів». Це також підтверджують і свідки ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , які чули чоловічий крик та гуркіт.

Крім того, посилання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він захищався від неправомірних та агресивних дій потерпілого, який нібито погрожував «я розірву, я їх розірву», обвинувачений розумів, що це було адресовано в сторону його дружини та дитини, судом до уваги не приймаються, оскільки в судовому засіданні дані обставини не підтвердженні. Фельдшери, які прибули за викликом, коли зайшли то, загиблий опору не чинив і жодних ознак життя він не подавав. І вони лише робили реанімаційні заходи.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що він захищав свою дружину та дитину, так як це спростовується дослідженими в судовому засіданні слідчими експериментами за участю ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_21 , відповідно до яких, останні показували механізм подій, які відбувалися в кв. АДРЕСА_6 . Так, обвинувачений ОСОБА_3 показував, що « ОСОБА_8 кинувся в бік ОСОБА_21 , щоб спричинити останній тілесні ушкодження», а свідок ОСОБА_21 показувало, що « ОСОБА_45 повернувся до неї обличчям та почав йти в її сторону замахнувшись правою рукою». Що свідчить про відсутність саме реальної загрози як ОСОБА_21 , так і його дитині.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_21 в частині того, що «Замахнувся та вдарив її по обличчю. Саша підійшов та обійняв ОСОБА_10 за плечі. Саша сказав, щоб вона облила ОСОБА_10 водою. Свідок облила водою ОСОБА_10 , і в нього змінився погляд, очі стали червоні, і він почав рватися до неї, і вона отримала ще раз по обличчю», так як це повністю спростовується слідчим експериментом за її участі від 18 липня 2020 року, відповідно до якого « ОСОБА_45 повернувся до неї обличчям та почав йти в її сторону замахнувшись правою рукою» і ударів ніяких не наносив.

Суд, даючи оцінку показам обвинуваченого стосовно можливого тиску на нього з боку поліцейських Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області, вважає їх безпідставними та таким, щоспростовуються постановою про закриття кримінального провадження територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 12 листопада 2021 року /Т. 2 а.к.п. 107-111/.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує важкість і суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено. До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не визнає рецидив злочину, так як ця обставина не була зазначена в обвинувальному акті.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо /Т.1 а.к.п. 136/, раніше судимий /Т.1 а.к.п. 135/, на обліку у лікаря психіатра не перебуває /Т.1 а.к.п. 138/, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 08 червня 2012 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів, включно з кофеїном, синдром залежності» /Т.1 а.к.п. 139/.

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 363 від 07 серпня 2020 року, ОСОБА_3 у період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і у теперішній час також не страждає.
У період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує /Т.1 а.к.п. 155-157/.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, раніше судимий, вину не визнав, має на утриманні малолітню дитину, вчинив злочин в період іспитового строку, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_19 у ОСОБА_22 у ОСОБА_50 у до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

У кримінальному проваджені процесуальних витрат речових доказівне має.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання, тобто, з 18 липня 2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1