ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/932/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186, ч.3 ст.15 ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Адвоката: ОСОБА_7

Обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження №0002247 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.15 ч.2 ст.115 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 жовтня 2021 року включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, апелянт зазначає, що висновки викладені в ухвала не відповідають фактичним обставинам справи, т.я. він має місце проживання, а саме АДРЕСА_1 , де він проживав з моменту звільнення з місць позбавлення волі, а саме з 03.10.2019 року.

Також вважає, що прокурором не надано ніяких доказів про наявність ризиків, які вказують на необхідність тримання його під вартою.

Крім того вказує, що відсутні будь які докази його вини в скоєнні злочинів, які йому інкременують.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката та обвинуваченого, які підтримали апеляційні вимоги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до тяжких злочинів, інше до особливо тяжких, за вчинення останнього, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, оскільки в даних матеріалах провадженні відсутні відомості про це, не надано таких доказів і до апеляційної скарги, незважаючи на наявність родини вчинив кримінальні правопорушення, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку та відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, а тому його твердження про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку його тримання під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Обставини, на які посилається ОСОБА_8 в апеляційній скарзі були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання та цілком враховані при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422-1,376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 серпня 2021 року, якою відносно ньогопродовжено строк тримання під вартою до 24 жовтня 2021 року - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4