КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 20 січня 2022 року апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 19 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на мобільний телефон марки Хіаоmі А6 чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який вилучений 18 листопада 2021 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 29.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 19 листопада 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.
Зокрема, зазначає, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, що прокурором не доведено відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України. При цьому, зауважує, що клопотання розглянуто без повідомлення прокурора про дату та час судового засідання, позбавивши його можливості надати відповідні пояснення.
Стверджує, що для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження мобільного телефону Хіаоті А6 чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, - необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на вказане майно.
Крім того, зазначає, що у додаток до клопотання про накладення арешту на майно, долучено копію протоколу огляду місця події від 18 листопада 2021 року за результатами якого дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві у ОСОБА_6 , який зберігав при собі поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною білого кольору, вилучено мобільний телефон Хіаоті А6 чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який міг використовуватись, як знаряддя придбання наркотичних речовин, що суттєво може вплинути на правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 , а також на повне та всебічне встановлення усіх фактичних обставин кримінального правопорушення.
Також, до матеріалів вказаного клопотання, долучено копії матеріалів досудового розслідування з числа інших доказів, якими обґрунтовуються вимоги клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_6 .
З огляду на викладене, вважає, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовані, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Підрозділом дізнання Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань18 листопада 2021 року під № 0002730, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

18 листопада 2021 року приблизно о 17 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 29 зупинено ОСОБА_6 , який зберігав при собі поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною білого кольору, для власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня, в ході проведення огляду місця події, за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 29, виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет із кристалічною речовиною білого кольору; 2 скляні лампи та трубки для куріння; мобільний телефон Хіаоmі А6 чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

19 листопада 2021 рокумобільний телефон Хіаоmі А6 чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , 1МЕІ2: НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

19 листопада 2021 року прокурор Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки Хіаоmі А6 чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду у задоволенні клопотання прокурора відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про недоведеність прокурором відповідності майна критеріям ст. 98 КПК України, і як наслідок підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування не доведено, що мобільний телефон марки Хіаоmі А6 чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який вилучений 18 листопада 2021 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 29, на який прокурор просить накласти арешт був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки в самому клопотанні прокурора та у постанові про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні відсутнє будь-яке обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказаний мобільний телефон визнано речовими доказами, що свідчить про формальність згаданої постанови.

Не спростовують такий висновок і доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора.
Також, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
В матеріалах долучених до клопотання про арешт майна відсутня ухвала слідчого судді про надання дозволу на тимчасове вилучення згаданого мобільного телефону, відсутні докази на підтвердження, що надання мобільного телефону разом з інформацією, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або що такий об`єкт отриманий в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення. Також, з протоколу огляду від 18 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_6 добровільно надав дізнавачеві мобільний телефон, тобто не обмежував доступ до нього.
При цьому, колегія суддів враховує те, що у разі необхідності дізнавач мав право здійснити копіювання інформації, що міститься на згаданому мобільному телефоні.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, - без задоволення.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 19 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на мобільний телефон марки Хіаоmі А6 чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який вилучений 18 листопада 2021 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 29, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 754/17576/21 Справа №11-сс/824/502/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Доповідач: ОСОБА_1