Справа № 362/1111/17
Провадження № 1-кп-113/21
В И Р О К
іменем України

14 грудня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002756 від 08.11.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саливонки, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, що має вищу освіту, працює двірником в дитячому садку «Колосок» в селі Саливонки, Васильківського району, Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 309, частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

На початку листопада 2016 року (точної дати не встановлено) ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини амфетаміну, для власного вживання без мети збуту прибув до міста Біла Церква Київської області, де посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням статей 12, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбав за невстановлених в ході досудового розслідування обставин у невідомої особи три прозорі поліетиленові пакети з сухою порошкоподібною речовиною білого та рожевого кольорів, які привіз за допомогою невстановленого транспортного засобу до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив зберігати в шухляді столу гаражного приміщення, таким чином незаконно придбав, перевіз та розпочав незаконно зберігати психотропну речовину амфетамін.

Окрім цього, ОСОБА_5 восени 2016 року (точного часу не встановлено), перебуваючи на полі між селом Саливонки та селом Лосятин Васильківського району Київської області знаючи властивості та способи вживання наркотичних засобів, з прямим умислом, направленим на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власного вживання без мети збуту, придбав шляхом привласнення знайденого, а саме зривання дикоростучих рослин коноплі на полі між селом Саливінки та селом Лосятин рослини коноплі, які переніс до місця свого проживання, а саме до будинковолодіння АДРЕСА_1 , які залишив зберігати в господарському приміщенні, яке розташовано на території вищевказаного домоволодіння. Таким чином, ОСОБА_5 незаконно повторно придбав та розпочав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, який полягав у незаконному виготовленні та зберіганні для власного вживання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу в особливо великих розмірах, в господарському приміщенні за місцем свого проживання за адресою: будинок АДРЕСА_1 , висушив зірвані рослини роду коноплі та зірвав частину стебел, які подрібнив (довівши їх тим самим до стану, придатного до вживання) і власноручно розфасував частину незаконно виготовленого ним вищезгаданим способом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - канабісу до окремих паперових згортків в загальній кількості шістдесят шість штук приблизно рівними частинами, іншу частину власноручно помістив у дев`ять поліетиленових пакетів та однієї металевої коробки, які помістив зберігати в гаражному приміщенні з метою власного вживання без мети збуту, а залишок залишив не розфасованим у вигляді сухих рослин коноплі підвішених на стінах в господарському приміщенні за місцем свого проживання.

Тим самим ОСОБА_5 виготовив, розфасував та упакував особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс в особливо великих розмірах з метою власного вживання без мети збуту.

15 листопада 2016 року за адресою: Київська область, Васильківський район, село Саливонки, вулиця Кірова, 42, працівниками Васильківського ВП ГУ НП України в Київській області, згідно ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено шістдесят шість паперових згортків, одну металеву коробку, вісім прозорих поліетиленових пакетів з сухою подрібненою речовиною зеленого кольору зовні схожою на канабіс, синій поліетиленовий пакет з сухими частинами рослини зовні схожої на канабіс та два фольгові згортки з темною обвугленою речовиною.

Крім того, в ході проведення обшуку в господарському приміщенні за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: будинок АДРЕСА_1 виявлено підвішені на стінах сухі рослин коноплі, які упаковані до семи поліетиленових мішків.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи №19/7-02/1232 від 29.12.2016 року надані на експертизу подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору та речовини рослинного походження зеленого кольору, які були відокремлені від фрагментів стебел є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

Загальна маса наркотичного засобу канабісу в перерахунку на суху речовину становить 8 311,47 г.

Канабіс, згідно Списку № 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Відповідно до таблиці розмірів «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться в незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року, наркотичний засіб «Канабіс» в кількості понад 2500 г. є особливо великими розмірами.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні вказаного злочину визнав фактично повністю, а саме в частині визнаного судом доведеним обвинувачення визнав вину повінстю, показав, що протягом 2016 року постійно вживав наркотичні засоби, зокрема майже кожного дня вечором курив маріхуану, восени на стіні будинку в м.Біла Церква знайшов оголошення, по якому знайшов невідомого чоловіка, який продав йому амфетамін, це був біло-рожевий порошок вагою приблизно 1 грам, купував його для власної розваги, перевіз амфетамін до себе додому в с.Саливонки, де зберігав з метою власного вживання. Також восени того ж року на околиці села при заготівлі сіна він знайшов дикоростучу коноплю, накосив її та причіпом привіз додому, у гаражі сушив її, подрібнював руками з метою компактного зберігання, частково залишив у рослинах, а більшість розфасував у різні пакети, згортки з газети, коробки, щоб сховати по різним шафам, столам і шухлядам у гаражі, оскільки приховував від матері та родичів, зберігав коноплю виключно для власного вживання, нікого не пригощав, не продава нікому і ніколи не мав такого наміру, все це робив лише для себе для довготривалого власного вживання, оскільки був залежний. При обшуці поліція знайшла це все, точну кількість він не пам`ятає, але всі зазначені у протоколі обшуку відомості про вагу, обсяг, упакування, вид заборонених речовин відповідають дійсності. Після цього усвідомив скоєне, змінив свою поведінку, прийшов курс лікування від наркозалежності в реабілітаційному центрі в м.Рівне, відвідує товариство анонімних наркоманів, давно не вживає наркотики. Закінчив навчання в університеті, постійно працює, підробляє на будівництвах, допомагає хворій матері. Висловив щире каяття, запевняв у відсутності намірів вчиняти правопорушення у подальшому.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами свідків, письмовими і речовими доказами.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що в 2016 році він продав викрадені ним електроінструменти своєму знайомомому обвинуваченому за 1000 грн., він тоді був під слідством, тому того ж вечора не читаючи підписав запропоновані працівниками поліції документи, оскільки вони запевняли, що це по його справі, насправді йому не відомо факти вживання чи збуту обвинуваченим наркотичних засобів, з ним той розрахувався грошима, а не наркотиками.

Свідок ОСОБА_7 , будучи матір`ю обвинуваченого, показала, що проживає з обвинуваченим у одному домоволодінні, ніколи не помічала, щоб син вживав або зберігав наркотики, під час обшуку поліція вилучила якесь сіно.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів також підтверджується поданими суду письмовими доказами, зокрема:

-витягом з ЄРДР, яким підтверджується, що 08.11.2016 року до ЄРДР було внесено відомості за ч.1 ст.309 КК України щодо факту зберігання наркотичного засобу невідомою особою, а 22.02.2017 року за ч.3 ст.307 КК України щодо зберігання виявленого під час обшуку у ОСОБА_5 канабісу у особливо великих розмірах (т.1 а.с.37-38);

-ухвалами слідчого судді, постановами, довідками, іншими матеріалами кримінального провадження, якими підтверджуються правомірність процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні (т.1 а.с. 39, 63-65, 78-100, 245-246, т.2 а.с.215, т.3 а.с.72, 165-172);

-протоколом обшуку від 15.11.2021 року з фототаблицями, якими підтверджуються обставини виявлення за місцем проживання обвинуваченого канабісу та амфетаміну, а також фрагментів пляшок із нашаруванням темної речовини (т.1 а.с.40-62);

-висновком судово-хімічної експертизи №19/7-02/1232 від 29.12.2016 року, згідно якого надані на експертизу порошкоподібні речовини рожевого та білого кольорів, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовинах становить 0,8259г; 0,0486г. та 0,1441г. Надана на експертизу обгоріла речовина рослинного походження чорного кольору із специфічним запахом є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 15,71 г. Нашарування речовини темно-коричневого кольору, які виявлені на внутрішніх поверхнях двох фрагментів пляшок (горловини), містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Загальна маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 2,2335 г. Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропних речовин, обіг яких обмежено» в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено. Екстракт канабісу, згідно Списку № 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Канабіс, згідно Списку № 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено (т.1 а.с.67-77).

Інших доказів суду стороною обвинувачення не подавалось.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду щодо амфетаміну вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту.

В іншій частині обвинувачення суд вважає можливим перекваліфікувати дії ОСОБА_5 на ч. 3 ст.309 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, у особливо великих розмірах.

Вирішуючи питання про пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч.1 ст.309, ч.3 ст.307 КК України суд враховує наступне.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що на початку листопада 2016 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини амфетаміну, для власного вживання без мети збуту прибув до м. Біла Церква, де посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням статей 12, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбав за невстановлених в ході досудового розслідування обставин у невідомої особи три прозорі поліетиленові пакети з сухою порошкоподібною речовиною білого та рожевого кольорів, які привіз за допомогою невстановленого транспортного засобу до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив зберігати в шухляді столу гаражного приміщення, таким чином незаконно придбав, перевіз та розпочав незаконно зберігати психотропну речовину амфетамін.

Окрім цього, ОСОБА_5 восени 2016 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на полі між с. Саливінки та с. Лосятин Васильківського району Київської області знаючи властивості та способи вживання наркотичних засобів, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів із корисливим мотивом та метою збуту, придбав шляхом привласнення знайденого, а саме зривання дикоростучих рослин коноплі на полі між с. Саливінки та с. Лосятин рослини коноплі, які переніс до місця свого проживання, а саме до буд. АДРЕСА_1 , які залишив зберігати в господарському приміщенні, яке розташовано на території вищевказаного домоволодіння. Таким чином ОСОБА_5 незаконно придбав та розпочав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, який полягав у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу в особливо великих розмірах, в господарському приміщенні за місцем свого проживання за адресою: буд. АДРЕСА_1 , висушив зірвані рослини роду коноплі та зірвав частину стебел, які подрібнив (довівши їх тим самим до стану, придатного до вживання) і власноручно розфасував частину незаконно виготовленого ним вищезгаданим способом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - канабісу до окремих паперових згортків в загальній кількості шістдесят шість штук приблизно рівними частинами, іншу частину власноручно помістив у дев`ять поліетиленових пакетів та однієї металевої коробки, які помістив зберігати в гаражному приміщенні з метою його подальшого збуту, а залишок залишив не розфасованим у вигляді сухих рослин коноплі підвішених на стінах в господарському приміщенні за місцем свого проживання

Тим самим ОСОБА_5 виготовив, розфасував та упакував особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс в особливо великих розмірах з метою його подальшого збуту.

15 листопада 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Васильківського ВП, згідно ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено шістдесят шість паперових згортків, одну металеву коробку, вісім прозорих поліетиленових пакетів з сухою подрібненою речовиною зеленого кольору зовні схожою на канабіс, синій поліетиленовий пакет з сухими частинами рослини зовні схожої на канабіс та два фольгові згортки з темною обвугленою речовиною.

Крім того, в ході проведення обшуку в господарському приміщенні за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: буд. АДРЕСА_1 виявлено підвішені на стінах сухі рослин коноплі, які упаковані до семи поліетиленових мішків.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи №19/7-02/1232 від 29.12.2016 року надані на експертизу подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору та речовини рослинного походження зеленого кольору, які були відокремлені від фрагментів стебел є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

Загальна маса наркотичного засобу канабісу в перерахунку на суху речовину становить 8 311,47 г.

Канабіс, згідно Списку № 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Відповідно до таблиці розмірів «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться в незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року, наркотичний засіб «Канабіс» в кількості понад 2500 г. є особливо великими розмірами.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити великий або особливо великий їх розмір, а також спосіб упакування та розфасування.

Тобто, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, перевезенні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, а також ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів у особливо великих розмірах.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При оцінці доказів суд також враховує положення ч.3 ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч.1 ст.17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, відповідно до положень ч.1 ст.92 КПК України покладено на сторону обвинувачення.

Як вбачається із пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, яке підтримав прокурор у судовому засіданні, останній обвинувачувався у тому, що він незаконно придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечні наркотичні засоби в особливо великих розмірах з метою збуту.

Однак такий висновок органу досудового розслідування залишився недоведеним, оскільки не ґрунтується на об`єктивних і беззаперечних доказах у кримінальному провадженні.

Як вбачається з показів обвинуваченого ОСОБА_5 , наданих ним у судовому засіданні, він дійсно придбав, виготовив та зберігав наркотичні засоби для власних цілей, а саме для власного вживання, проте умислу збувати їх не мав. Окрім того, сам обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що вдома він зберігав психотропну речовину та наркотичний засіб у кількості, що зазначена у обвинувальному акті, в його будинку у його присутності було проведено обшук.

Відповідно до ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

Відповідно до ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Суд вважає що згідно матеріалів кримінального провадження та протоколу обшуку від 15 листопада 2016 року, санкціонований обшук було проведено у відповідності до вимог ст. 100,104,234 КПК України, де обвинувачений добровільно не будучи затриманим, повідомив обставини зберігання рослин коноплі для особистого вживання, де зазначено хід проведення вказаного обшуку, місце і ознаки вилученого, те що частини рослин і рослини були упаковані та опечатані працівниками поліції, при цьому зауважень, у тому числі від обвинуваченого, не надходило.

Крім того, згідно висновків судових експертиз при надходженні до експертної установи цілісність пакувань не була порушена. Маса наркотичного засобу визначалася експертним шляхом і вона є канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 8 311,47 г.

Вказані та інші докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою і в сукупності доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінально караних діянь.

Відповідно до статті 307 КК України, збут наркотичних засобів вважається закінченим з моменту відчуження цих засобів.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту, зокрема, при виготовленні, придбанні та зберіганні особою наркотичних засобів або психотропних речовин. Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасовування, поведінка суб`єкта злочину та те, що сама особа наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх.

Під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч ЗУ від 15 лютого 1995 р. № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та від 15 лютого 1995 р. № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» продаж, дарування, обмін, оплата послуги, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин як ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо. Незаконний збут передбачає відчуження цих засобів чи речовин іншій особі, яка може розпоряджатися ними (або їх частиною) як своїм майном.

Відмінність між складами злочинів, передбачених статтями 307 та 309 КК, полягає у змісті та характері ознак суб`єктивної сторони злочину: особа усвідомлює суспільно небезпечний характер вчинюваних нею діянь, відповідальність за які передбачена ст. 307 КК, і бажає їх вчинити, маючи на меті збут наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів. За ст. 309 КК кваліфікується вчинення діянь щодо названих предметів при відсутності у особи умислу щодо їх збуту.

Якщо наркотичні засіби, психотропні речовини чи їх аналоги були виготовлені як для особистого вживання, так і з метою збуту, вчинене діяння утворює сукупність злочинів і кваліфікується за статтями 307 та 309 КК КК. За ст. 309 КК кваліфікуються дії винного лише в частині виробництва, виготовлення, перевезення, пересилання і зберігання цих засобів і речовин у тому розмірі, в якому він їх ужив чи планував ужити.

Великий або особливо великий розмір наркотичного засобу, психотропної речовини їх аналогу або прекурсору, спосіб упакування та розфасування відповідної речовини може свідчити про наявність в особи умислу на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за наявності й інших достатніх, взаємопов`язаних між собою доказів, які в сукупності вказують на те, що особа мала умисел на збут цих речовин (зокрема, поведінка суб`єкта злочину, дані про те, що особа сама не вживає наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а виготовляє та зберігає їх).

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути дослідженні обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно і т. ін.), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено те, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться у її володінні (як у випадку зі знахідкою), то у такому разі умисел на збут потребує більш ретельного дослідження.

Органом досудового розслідування не встановлено час, місце, спосіб, обставини та осіб, яким ОСОБА_5 відчужував або ж мав намір відчуджувати наркотичний засіб, тобто слідством не доведено об`єктивну сторону злочину, що підлягає обов`язковому доказуванню. Також, органом досудового розслідування, відповідно до статті 91 КПК України, не доведено і суб`єктивну сторону злочину, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України у пред`явленому ОСОБА_5 обвинуваченні.

Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 307 КК України характеризується прямим умислом, і наявність мети збуту є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього кримінального правопорушення.

Пред`являючи ОСОБА_5 обвинувачення за частиною 3 статті 307 КК України, орган досудового розслідування в обвинувальному акті зазначив, що обвинувачений незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечні наркотичні засоби в особливо великих розмірах з метою збуту та ця мета встановлена, зважаючи на розмір та фасування наркотика.

Таким чином основним доказом обвинувачення ОСОБА_5 за частиною 3 статті 307 КК України на думку сторони обвинувачення, є вилучення у обвинуваченого наркотичних засобів в особливо великих розмірах, які були розфасовані.

Разом з тим, в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 (з наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.

Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч Законам України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо) (п.4 Постанови).

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 за частиною 3 статті 307 КК України не містить жодної інформації щодо факту збуту наркотичних засобів обвинуваченим жодній особі, тобто таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі наркотичного засобу та психотропних речовин не проводилися.

Крім того, як вбачається із витягу з кримінального провадження (т.1 а.с.37-38) 08.11.2016 року до ЄРДР було внесено відомості за ч.1 ст.309 КК України щодо факту зберігання наркотичного засобу невідомою особою, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002756, було розпочате за частиною 1 статті 309 КК України на підставі рапорту о/у СКП ОСОБА_8 про те, що в ході оперативно-розшукових заходів було отримано інформацію стосовно того, що в с.Саливонки Васильківського району невідома особа зберігає наркотичні засоби.

22.11.2016 року слідчим було призначено експертизу у вказаному кримінальному провадженні. Висновок експерта виготовлено 29.12.2016 року.

Лише через три місяці 22.02.2017 року до ЄРДР було внесено відомості про злочин за ч.3 ст.307 КК України щодо зберігання виявленого під час обшуку у ОСОБА_5 канабісу у особливо великих розмірах. Після цього нових доказів, які б доводили кваліфікуючі ознаки такого злочину і подавались суду для дослідження під час судового розгляду, стороною обвинувачення здобуто не було.

Таким чином, вилучена кількість канабісу та спосіб його фасування у цьому випадку, за відсутності інших доказів, не можуть бути визначальним доказом скоєння злочину передбаченого частиною 3 статті 307 КК України.

Одночасно слід зауважити, що наркотичні засоби не було розфасовано в одинакові пакунки, з певною масою, тобто підготовлені до збуту (продажу і т.п.). Як вбачається із протоколу обшуку наркотичний засіб - канабіс зберігався в різній тарі різного об`єму та різних пакунках, крім того, із висновків судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів вбачається, що частина канабісу була подрібнена, а інша частина вилученої речовини рослинного походження (канабіс) була зі стеблами та листям. Ваги, пусті пакунки, інше обладнання чи матеріали, які б могли використовуватись для фасування і підготовки для продажу наркотичних засобів під час обшуку не виявлено.

На підтвердження обвинувачення щодо незаконного придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту жодного доказу прокурором під час судового розгляду не було зазначено, прокурор посилався лише на власні висновки, що ґрунтуються на обсязі та фасуванні наркотичної речовини. Жоден допитаний судом свідок не підтвердив обставин, які б вказували прямо або опосередковано на факти збуту ОСОБА_5 наркотичних засобів або ж наміри здійснити такий збут.

Аналіз свідчень обвинуваченого та свідків в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченого в частині підтвердження факту придбання, виготовлення та зберігання психотропних речовин та наркотичних засобів саме ним для власного вживання правдивими, послідовними і переконливими, оскільки вони узгоджуються із висновком експертизи, протоколом обшуку. Протилежне стороною обвинувачення жодним доказом не доведено, а покази обвинуваченого щодо заперечень наявності умислу на збут наркотичних засобів прокурором в суді не спростовано.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України). Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

Відповідно до частини 3 статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Стаття 370 КПК України вимагає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Беручи до уваги наведені вище процесуальні норми, суд вважає, що оцінка доказів у даному кримінальному провадженні та відповідні висновки мають ґрунтуватись на стандарті доказування «поза розумним сумнівом».

Загальні критерії доведення поза розумним сумнівом у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини сформульовані ним у п. 54 Рішення від 06.12.2007 року у справі «Козинець проти України» та п. 43 Рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», та зводяться до того, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. В інших рішеннях (зокрема, рішення від 24.10.2014 року у справі «Сергій Савенко проти України», рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства») Європейський суд з прав людини зауважує, що таке доведення може випливати із співіснування достатньо сильних, чітких і таких, що підтверджують один одного, умовиводів або аналогічних неспростовних презумпцій факту.

При оцінці доказів суд також застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», визначений п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України».

Разом з тим суд зауважує, що конкретних правил формулювання таких умовиводів та неспростовних презумпцій факту ані в прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, ані в чинному законодавстві України не встановлено, однак критерій доказування поза розумним сумнівом втілений у загальному правилі оцінки доказів, яке сформульоване у статті 94 КПК України.

Частиною 3 статті 370 та частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження.

Суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину в частині наявності такої кваліфікуючої ознаки вчинення злочину, як мети збуту наркотичних засобів.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Пунктом 21 цієї постанови Пленуму Верховного Суду України також зазначено, що суди мають орієнтуватися на те, що відповідно до вимог КПК «виправдувальний вирок постановляється: за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинність діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо; за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо), діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність; за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним».

Отже, при наявності іншого складу кримінального правопорушення, на підставі статті 337 КПК України, суд має право і вважає доцільним вийти за межі пред`явленого обвинувачення та перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з частини 3 статті 307 КК України на частину 3 статті 309 КК України зважаючи на таке.

Щодо кількості вилучених наркотичних засобів, а саме 8 311,47 г, у суду немає сумніву, що саме така маса була виявлена та вилучена у обвинуваченого під час обшуку, так як наркотичні засоби були упаковані в присутності понятих, опечатані та, як вбачається із висновків зазначених вище судових експертиз при надходженні їх до експертної установи цілісність пакувань не була порушена. Маса наркотичного засобу визначалася експертним шляхом. Крім того, обвинуваченим підписано протокол обшуку без зауважень.

Як встановлено судом наркотичну речовину у особливо великому розмірі ОСОБА_5 знайшов восени 2016 року на відкритій місцевості під час сінокосу, після чого частково її подрібнив, розфасував і сховав у різні місця у приміщенні гаражу, яким користувався на території домоволодіння.

Також з протоколу обшуку та висновку експертизи вбачається, що ОСОБА_5 в гаражному приміщенні по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою двох обрізаних пластикових пляшок вживав шляхом паління заздалегідь підготовлений наркотичний засіб канабіс, при чому обвуглені частини канабісу складав до двох фольгових згортків, які залишив зберігати в гаражному приміщенні. Під час вживання за допомогою двох обрізаних пластикових пляшок шляхом паління наркотичного засобу канабісу, на внутрішніх стінках пляшок утворювалось нашарування темної речовини екстракту канабісу. В подальшому ОСОБА_5 верхню частину пластикових пляшок з нашаруванням екстракту канабісу обрізав та залишив зберігати в гаражному приміщенні з метою подальшого особистого вживання. Сам обвинувачений вказані обставини в суді не спростував. Вказані обставини хоч і не знайшли відображення у пред`явленому ОСОБА_5 обвинуваченні, однак вказують на правдивість тверджень обвинуваченого про вживання знайдених ним наркотичних речовин саме ним до обшуку і узгоджуються із його твердженнями про наміри й надалі вживати ці речовини саме ним особисто, тобто про умисел на їх зберігання для власного вживання без мети збуту.

Тобто, виходячи з встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, з моменту придбання ОСОБА_5 наркотичного засобу шляхом знахідки до моменту виявлення їх працівниками поліції минув фактично незначний проміжок часу. Тому для об`єктивного висновку про умисел засудженого на збут наркотичного засобу необхідним є дослідження обставин його придбання та зберігання, а також встановлення моменту виникнення відповідного умислу. Однак вказані обставини не конкретизовані у обвинуваченні та не доводились стороною обвинувачення під час судового розгляду. З огляду на це твердження у обвинувальному акті про те, що, знайшовши наркотичну речовину ОСОБА_5 мав умисел на її незаконний збут, без підтвердження такого висновку іншими доказами, окрім великого розміру наркотичної речовини та її розфасування, суд вважає непереконливими, сумнівними і фактично є припущенням, яке не узгоджується із дослідженими судом доказами, а таке припущення не може покладатись в основу вироку в силу ч.3 ст.62 Конституції України. Захисна позиція обвинуваченого жодними доказами не спростована. Небезпідставні доводи сторони захисту не були спростовані стороною обвинувачення, яка не навела переконливих мотивів, які б ґрунтувались на обставинах цього провадження, що свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні саме злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

При надані правової оцінки фактично встановленим обставинам суд приймає до уваги сталу судову практику, викладену у постановах Верховного Суду від 21 червня 2018 року у справі N 712/13128/16-к (провадження N 51-388км18), від 21 червня 2018 року у справі N 482/498/15-к (провадження N 51-1449км18), від 29 січня 2019 року у справі N 335/5044/16-к (провадження N 51-2641км18), від 07 лютого 2019 року у справі N 750/7474/15-к (провадження N 51-1139км18), від 20 лютого 2019 року у справі N 178/1348/15-к (провадження N 51-3210км18), від 14 березня 2019 року у справі N 204/4387/16-к (провадження N 51-3057км18), від 29 жовтня 2020 року у справі № 461/895/19 (провадження № 51-3812 км 20), від 12 серпня 2021 року у справі № 648/434/18 (провадження № 51-1059 км 21).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов до переконання, що вони доводять факт того, що дії ОСОБА_5 в частині канабісу слід кваліфікувати саме за частиною 3 статті 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах без мети збуту.

Окрім цього суд виключає із обвинувачення обставини, які зазначені у обвинувальному актів у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, однак не знайшли відображення у формулюванні обвинувачення згідно тексту обвинувального акту, а саме: «Окрім цього на початку листопада 2016 року (точної дати вході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 в гаражному приміщенні по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою двох обрізаних пластикових пляшок вживав шляхом паління заздалегідь підготовлений наркотичний засіб канабіс, при чому обвуглені частини канабісу складав до двох фольгових згортків, які залишив зберігати в гаражному приміщенні, таким чином продовжуючи незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Під час вживання за допомогою двох обрізаних пластикових пляшок шляхом паління наркотичного засобу канабісу, на внутрішніх стінках пляшок утворювалось нашарування темної речовини екстракту канабісу. В подальшому ОСОБА_5 верхню частину пластикових пляшок з нашаруванням екстракту канабісу обрізав та залишив зберігати в гаражному приміщенні з метою подальшого особистого вживання, таким чином виготовив та розпочав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу.». Оскільки у пред`явленому ОСОБА_5 обвинуваченні, зокрема у формулюванні обвинувачення вказані обставини не зазначені, фактично слід вважати, що обвинувачення в цій частині не пред`являлось, відповідні дії йому не інкримінувались, вони виходять за межі пред`явленого обвинувачення, що унеможливило дотримання права на захист від такого обвинувачення. Поряд із тим, фактичні обставини в цій частині узгоджуються із висновками суду про наявність у обвинуваченого умислу на придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу саме для власного вживання без мети збуту, тобто можуть покладатись в основу вироку для покращення становища обвинуваченого.

Також кваліфікуюча ознака повторності не зазначена у обвинувальному акті, від подібного обвинувачення обвинувачений не захищався, час вчинення злочину за сформульованим обвинуваченням залишився неконкретизованим, що унеможливлює достатньо обґрунтований висновок про наявність і доведеність відповідної кваліфікуючої ознаки злочину, пов`язаного із незаконним оборотом наркотичних засобів.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід вірно кваліфікувати саме за за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, а також за ч. 3 ст.309 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, у особливо великих розмірах.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційне місце роботи, сім`ю та міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду і строку покарання суд також враховує індивідуальні властивості особи обвинуваченого, обставини, що характеризують поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, зокрема те, що за п`ять років після вчинення злочину він успішно закінчив вищий навчальний заклад, добровільно пройшов курс реабілітації від наркозалежності, протягом тривалого часу не вчиняв будь-яких правопорушень, позитивно характеризується, активно приймає участь у громадському житті села, постійно офіційно працює, допомагає хворій матері, висловив щире каяття.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання, таке звільнення із встановленням іспитового строку в даному конкретному випадку відповідатиме принципам законності та справедливості покарання, за своїм видом та розміром покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів, справедливим та таким, що не суперечить ст. 65 КК України, з огляду на вимоги ст. 50 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній його меті як заходу примусу.
Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід станом на час розгляду справи судом відсутній.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази: порошкоподібні речовини рожевого та білого кольорів, які містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовинах становить 0,8259г; 0,0486г. та 0,1441г; обгорілу речовину рослинного походження чорного кольору із специфічним запахом є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 15,71 г.; два фрагменти пластикових пляшок (горловини) на внутрішніх стінках яких знаходиться нашарування речовини темно-коричневого кольору, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Загальна маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 2,2335 г; подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору та речовини рослинного походження зеленого кольору, які були відокремлені від фрагментів стебел є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Загальна маса наркотичного засобу канабісу в перерахунку на суху речовину становить 8311,47 г, які поміщені до семи мішків, двох прозорих пакетів із полімерного матеріалу, пакета із полімерного матеріалу синього кольору, горловини яких опломбовані полімерними індикаторними пломбами №№ 7600081, 7600082, 7600083, 7600084, 7600085, 7600086, 7600087, 7600088, 7600161, 7600162 та до двох спец. пакетів № 2086558, № 3903183, які передані на зберігання до камери схову Васильківського ВП ГУ НП в Київській області слід знищити як такі, що не представляють цінності.

Судові витрати слід стягнути із обвинуваченого в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 309, частиною 3 статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком на один рік,

-за частиною 3 статті 309 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі статтей 70,72 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Білоцерківський районний відділ № 1 філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 3 307 гривень 75 копійок.

Речові докази знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1