Номер провадження: 11-кп/813/2153/21
Номер справи місцевого суду: 521/6077/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

перекладача ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» апеляційні скарги обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000334 від 01 лютого 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.186 КК України, строком до 26 листопада 2021 року.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із зазначеною ухвалою обвинувачені: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 подали апеляційні скарги, в яких не погодилися з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою та зазначили, що доповнення до апеляційних скарг будуть надані у судовому засіданні.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_11 зазначив, що необґрунтованим є висновок суду про наявність ризику впливу на експертів, потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Від захисника ОСОБА_13 та прокурора ОСОБА_14 надійшли заяви, в яких вони просили проводити апеляційний розгляд без їх участі.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинувачених та захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Абзацом 2 ч.2 ст.392 КПК України передбачено, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст.422-1 КПК України передбаченого порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Як убачається з матеріалів провадження, на розгляді Київського районного суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000334 від 01 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Абзацом 2 ч.3 ст.407 КПК України передбачено, що постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Виходячи з положень п.24) ч.1 ст.3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

Також, зважаючи на те, що приписами ст.23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом першої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку статтями 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст.331 КПК України.

Тобто, апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачення по суті, оскільки, окрім як дослідивши обвинувальний акт, оскаржену ухвалу суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу та копії журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких інших доказів.

Окрім того, відповідно до п.13) ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому питання обґрунтованості підозри на даній стадії не є предметом розгляду апеляційного суду, в тому числі з огляду на те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням про вчинення особою інкримінованого злочину, а не обґрунтованим припущенням, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що мало місце коли остання перебувала у процесуальному статусі підозрюваного.

За таких обставин апеляційний суд не переглядає обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч.5 ст.186 КК України.

Таким чином, апеляційний суд визнає неспроможними доводи апеляційних скарг обвинувачених щодо недоведеності вини ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та їх причетності до обставин інкримінованого кримінального правопорушення.

Оскарженою ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 був продовжений строк тримання під вартою, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну поведінку обвинувачених.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, на теперішній час у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000334 від 01 лютого 2020 рокусудом першої інстанції не вчинені всі необхідні дії, що передбачені процедурою судового розгляду для повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх обставин справи.

Разом з тим, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України, який, згідно із ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Крім того, апеляційний суд враховує ту обставину, що обвинувачені самостійно до органу досудового розслідування не з`явилися, інкриміноване за ч.5 ст.186 КК України кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк до тринадцяти років з конфіскацією майна, що у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість можливого переховування обвинувачених від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що у цьому випадку має місце ризик, передбачений п.1) ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що кожний обвинувачений не працевлаштований, тобто не має постійного та офіційного джерела доходів. Також апеляційний суд враховую обставину вчинення інкримінованого злочину саме групою осіб, з корисливих мотивів, з огляду на що апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо існування ризику, передбаченого п.5) ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик незаконного тиску обвинувачених на інших учасників кримінального провадження, оскільки після отримання процесуального статусу обвинувачених, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мали процесуальну можливість на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, відтак, достеменно знати анкетні відомості інших учасників кримінального провадження, зокрема, їхні адреси проживання, роботи.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно із ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, з метою виконання завдань кримінального процесуального закону, вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3) ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених п.1),3),5) ч.1 ст.177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст.178 КПК України, Київський районний суд м. Одеси обґрунтовано дійшов до висновку, що у даному випадку застосування виняткового запобіжного заходу, а саме тримання під вартою без визначенням розміру застав, є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

Відповідно до положень п.1) ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 слід залишити без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року - без змін.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне рекомендувати суду першої інстанції звернути увагу на необхідність дотримання принципу розумних строків у даному кримінальному провадженні, зважаючи на вимоги ч.4 ст.28 КПК України, якою регламентовано, що кримінальне провадження щодо особи (осіб), яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.186 КК України, строком до 26 листопада 2021 року, - залишити без змін.

Рекомендувати суду першої інстанції вжити заходи щодо розгляду кримінального провадження № 0000334 від 01 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України, в розумні строки, передбачені ст.28 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4