№ 207/4767/21
№ 1-кп/207/478/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження №0000320 від 28.07.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, пенсіонер, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорон» навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.
Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови КМУ №59 від 27.01.1995 р. «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.
В порушення вказаних вимог чинного законодавства України ОСОБА_4 не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піску, який відповідно до постанови КМУ від 12.12.1994 року (із змінами від 28.12.2011 року за №1370) про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення є неметалічною вогнетривкою сировиною та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.
ОСОБА_4 , 27 липня 2021 року дізнався від невідомої особи, про те, що відкритій ділянці місцевості, що знаходиться в смт. Карнаухівка по вулиці Поповича, а саме на відстані 295 метрів від будинку за адресою АДРЕСА_2 , в напрямку до річки Дніпро, на поверхні землі знаходяться родовища корисних копалин, а саме піску, видобування яких на даний час ніким не проводиться, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення з зазначеної території.
27.07.2021 року близько 10.00 годин ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, діючи умисно, з корисливих мотивів, прийшов до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та домовився про перевезення піску вантажним автомобілем марки ЗИЛ ММ3. д.н.з. НОМЕР_1 з смт. Карнаухівка до м. Кам`янське.
Також, 28.07.2021 близько 10.30 години ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за грошову винагороду допомогти завантажити пісок.
Того ж дня, 28.07.2021 близько 10.40 годин ОСОБА_4 маючи при собі дві совкові лопати та 10 поліетиленових мішків, заздалегідь підготовлених ним для незаконного видобування піску разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибув на зазначену ділянку, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу (ліцензії), у період часу з 11.00 по 13.30 годин здійснив видобуток піску загальною вагою 3.200 кг завантажив його на вантажний автомобіль марки ЗИЛ ММ3, щоб перевезти пісок до м.Кам`янське, однак, в момент перевезення піску автомобіль був зупинений працівниками поліції.
Таким чином, 28.07.2021 у період часу з 11.00 по 13.30 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піску з ділянки місцевості, що знаходиться в смт. Карнаухівка по вулиці Поповича, а саме на відстані 295 метрів від будинку за адресою АДРЕСА_2 , в напрямку до річки Дніпро, у порушення ст. ст. 15, 16 Кодексу України «Про надра», не маючи дозволу на користування земельною ділянкою для цілей, пов`язаних з використанням надр і належним чином оформленого спеціального дозволу (ліцензії) на видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, вчинив незаконне видобування піску, загальною вагою 3.200 кг, який відповідно до протоколу випробувань №1511- 1516 від 18 серпня 2021 р. № 05 Дослідження гранулометричного складу піщаних зразків відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення і відноситься до категорії - неметалична сировина вогнетривка.
Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, тобто у вчиненні незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
29 жовтня 2021 року відповідно до ст. 472 КПК України, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 240 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вказаному діянні. Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення за ч.2 ст. 240 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. Із звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України. із покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні злочину, підтримав угоду про визнання винуватості, просить її затвердити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості укладена відповідно до вимог і правил КПК України та КК України, також просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам та правилам КПК України та КК України, що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із призначенням йому узгодженого сторонами покарання.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-376, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.10.2021 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000320 від 28.07.2021 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити покарання у вигляді 01 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати: за проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-21/27078-ТР від 28.08.2021 року в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.07.2021 року на: Автомобіль ЗІЛ 130 з кузовом типу "самосвал" д.н.з. НОМЕР_1 та пісок.
Речовий доказ: Автомобіль ЗІЛ 130 з кузовом типу "самосвал" д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться в на зберіганні у ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 ..

Речовий доказ: пісок, виявлений в кузові автомобіля вагою 3200 кг. передати у власність держави у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1