ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1608/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарги на бездіяльність
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5
заявника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2021 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області, в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 15.04.2021, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2021 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області, в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 15.04.2021.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області ОСОБА_7 повернути йому фактично вилучене 13.07.2021 майно. В обгрунтування скарги заявник посилається на те, що під час обшуку в нього було вилучене майно, на вилучення якого не був наданий дозвіл в ухвалі слідчого судді. Вважає, що відповідно ухвали Харківського апеляційного суду від 27.07.2021 було визначено підсудність розгляду його скарги на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 15.04.2021 саме за Київським районним судом м. Харкова. В зазначеній ухвалі Харківського апеляційного суду від 27.07.2021 не було конкретизовано, що саме скарга від 21.07.2021 повинна бути розглянута в Київському районному суді м. Харкова, а тому вважає, що правомірно звернувся до цього суду.
Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутністю.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.2021 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області, в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 15.04.2021, в якій просив повернути йому вилучене у нього під час обшуку майно, згідно переліку, зазначеному в скарзі.

Повертаючи ОСОБА_6 його скаргу на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області, слідчий суддя керувався вимогами ст.ст. 32, 306 КПК України, відповідно яких кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Оскільки чинним КПК України не визначені правила підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора під час досудового розслідування, слідчий суддя виходив із загальних засад правил підсудності, згідно якого розгляд скарг проводиться судом за місцем розташування органу досудового розслідування чи місцем знаходження посадової особи, дії, бездіяльність чи рішення якої оскаржуються.

Враховуючи, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області ОСОБА_7 , орган досудового розслідування якого, а саме - Харківське районне управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області, розташований в Московському районі м. Харкова, слідчий суддя вважав, що скарга ОСОБА_6 від 28.07.2021 на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області підлягає розгляду слідчим суддею Московського районного суду м.Харкова, оскільки вона не підсудна Київському районному суду м. Харкова, а тому скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, для подачі її в суд за правилами територіальної та інстанційної підсудності.

При цьому, слідчий суддя зазначив, що в межах розгляду вказаної скарги було встановлено та не заперечувалося заявником, що 21.07.2021 ОСОБА_6 звертався до Московського районного суду м.Харкова зі скаргою на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області, в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 15.04.2021, яка була передана на розгляд з Московського районного суду м.Харкова до Київського районного суду м.Харкова, відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 27.07.2021, якою було визначено підсудність зазначеної скарги ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача, яка полягає в неповерненні тимчасового вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, яка була подана останнім до Московського районного суду м. Харкова 21.07.2021, а не даної скарги, яка була подана ОСОБА_6 до Київського районного суду м.Харкова 28.07.2021.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та визначено коло осіб, які мають право на оскарження того чи іншого виду бездіяльності та відповідних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно абз. 3 ст. 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05 квітня 2013 року, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг на бездіяльність органів прокуратури, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Норми чинного КПК України чітко не визначають територіальної підсудності скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України. Проте, в даному випадку належить врахувати лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 року.

Виходячи з вищевикладеного, вірним є подання скарги дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області саме до того суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суб`єкт оскарження, яким в даному випадку є дізнавач сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області що територіально знаходиться у Московському районі м. Харкова за адресою: м. Харків, Ахієзерів, 30 і територіально відноситься до підсудності Московського районного суду м. Харкова, а тому ця скарга не підлягає розгляду у Київському районному суді міста Харкова.

У зв`язку з тим, що дана скарга не підсудна Київському районному суду м. Харкова, скаржнику слід звертатись зі скаргою на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП у Харківській області, саме до Московського районного суду м. Харкова, реалізувавши таким чином своє конституційне право та процесуальне право на звернення до суду, оскільки територіальна підсудність була змінена для розгляду конкретної скарги, яку заявник подав до Московського районного суду м. Харкова саме 21.07.2021, в конкретному провадженні, а не для всіх аналогічних скарг заявника на бездіяльність дізнавача щодо неповернення тимчасового вилученого майна.

За таких обставин, підстав для скасування судового рішення не вбачається за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2021 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді