Справа № 350/788/21
Провадження № 11-кп/4808/338/21
Категорія ч.1 ст. 263 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Рожнятівського районного суду від 07 червня 2021 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, із вищою освітою, одружений, непрацюючий, раніше не судимий, громадянин України,-

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст. 263 КК і призначено покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 цього ж Кодексу.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 4086,25 грн. за проведення судових експертиз.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Так, обвинувачений ОСОБА_8 , являючись із 2012 року власником мисливської гладко ствольної та нарізної вогнепальної зброї та знаючи порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї та боєприпасів, при невстановлених слідством обставин в період з 2006 по 2018 роки незаконно придбав патрони (боєприпаси) до нарізної вогнепальної зброї та малокаліберної гвинтівки.

Усвідомлюючи, що придбані ним патрони є бойовими припасами, а малокаліберна гвинтівка є нарізною вогнепальною зброєю, придбання і зберігання яких без передбаченого Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998р., дозволу, який видається органами внутрішніх справ, заборонено, ОСОБА_8 незаконно придбані патрони (боєприпаси) до нарізної вогнепальної зброї, переніс по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

05.03.2021 року у період з 07 год. 48 хв. до 10 год. 20 хв. працівниками поліції під час обшуку житла ОСОБА_8 на підставі ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку від 03.03.2021 року, було виявлено та вилучено

- нарізну вогнепальну зброю, яка згідно висновку експерта від 24.03.2021р. є однозарядною малокаліберною спортивно-мисливською гвинтівкою «ТОЗ-8», калібру 5,6 мм зі знищеним номером промислового виробництва, придатною для стрільби;

- 6 патронів, які згідно висновку експерта від 18.03.2021р. є 7,62-мм спортивними патронами «В-1» до 7,62 мм спортивного револьверу ТОЗ-36, промислового виробництва, придатні для стрільби;

- 33 патрони, які згідно висновку експерта від 24.03.2021р. є спортивно-мисливськими малокаліберними патронами, кільцевого спалаху, калібру 5,6 мм з довгою гільзою, промислового виробництва, придатні для стрільби;

- 26 патронів, які згідно висновку експерта від 23.03.2021р. є спортивно-мисливськими малокаліберними патронами, кільцевого спалаху, калібру 5,6 мм з довгою гільзою, промислового виробництва і є придатні для стрільби, які ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_8 у поданій АС не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, вважає, що призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі, позаяк воно за своїм видом та розміром є явно несправедливе через суворість, та підлягає зміні в бік пом`якшення.

Зазначає, що суд першої інстанції при постановленні вироку не взяв до уваги дані, що характеризують його особу, зокрема те, що він одружений, має стійкі соціальні зв`язки, а також те, що вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, не було заподіяно будь-якої шкоди ні державі, ні суспільству. Ні жодній окремій особі. А покладення судом на нього додаткового зобов`язання не виїжджати за межі України, фактично позбавило його від пошуку роботи за кордоном, як наслідок засобів для існування членів сім`ї, при чому, судом було встановлено, що він не одружений та не працює.

Також вказує, що на підставі ухвали слідчого судді від 03.03.2021 року було вилучено спортивно-мисливську гвинтівку марки ТОЗ-8, із оптичним прицілом, наявність якого вказано також і у вказаній ухвалі, однак судом при ухваленні вироку не було вирішено питання про повернення йому прицілу, на якій не потрібно спеціального дозволу.

Просить вирок з цих підстав змінити, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК у виді штрафу.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи поданої АС, вирок суду вважає законним і обґрунтованим і просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.1 ст. 263 КК, відповідає встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється.

Як вбачається із вироку Рожнятівського районного суду від 07 червня 2021 року, ОСОБА_8 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_8 у своїй АС на суворість призначеного йому покарання, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК суд, відповідно до вимог ст.65 цього Кодексу, правильно врахував тяжкість інкримінованого йому злочину, який у відповідності до положень ст.12 названого Кодексу, відноситься до категорії тяжких злочинів, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання, а також дані про його особу.

Суд першої інстанції при призначенні покарання вірно встановив дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є повне визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання судом, відповідно до ст. 67 КК, не встановлено.

Отож судом першої інстанції в повній мірі було враховано дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують йому покарання на що вказує обвинувачений в поданій АС, а тому доводи апелянта в цій частині, є безпідставними.

Щодо покликання обвинуваченого в АС про призначення йому покарання у виді штрафу колегія суддів вважає безпідставним, виходячи із такого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, хоча обвинувачений ОСОБА_8 в поданій АС просить призначити йому більш м`яке покарання у виді штрафу, однак таке покарання буде підлягати реальному виконанню, тоді як за вироком місцевого суду його було звільнено від відбування призначеного покарання на підставі статті 75 КК, тобто з випробуванням на іспитовий строк.

Відповідно до усталеної судової практики заміна покарання, до якого застосовано положення 75 КК, покаранням, яке належить відбувати реально, є таким, що погіршує становища засудженого.

Тому, виходячи з системного аналізу вимог статей 407, 408, 418 та пункту 4 частини першої статті 420 КПК, а також роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», погіршення становища засудженого можливе лише при постановленні апеляційним судом свого вироку.

У кримінальному процесі діє принцип заборони повороту до гіршого (reformatio in pejus). Нормативно він закріплений, зокрема, у статтях 416, 421, 437, 439 КПК. На практиці він означає те, що ніяке наступне судове рішення не може погіршувати становище засудженого у порівнянні з попереднім рішенням, якщо воно не було скасовано у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення правопорушення або посилення покарання за скаргою прокурора, потерпілого чи його представника, а також якщо при новому розгляді буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення, або якщо збільшився обсяг обвинувачення.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вищенаведених обставин, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції вмотивовано призначив йому покарання в межах встановленої санкції за вказаний злочин із застосуванням положень ст. 75 КК, і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, як і ним, так і іншими особами.

Доводи обвинуваченого в АС про те, що судом безпідставно не було вирішено питання про повернення йому оптичного прицілу до зброї, є неспроможним, позаяк він використовується виключно до зброї, якою незаконно придбав та зберігав ОСОБА_8 за місцем свого проживання.

З урахуванням встановленого, підстав для призначення ОСОБА_8 , покарання із застосуванням положень ст. 69 КК, апеляційний суд не вбачає, а тому покликання обвинуваченого в АС на суворість призначеного йому покарання, є безпідставними та необґрунтованими.

Вирок щодо ОСОБА_8 колегія суддів визнає законним і обґрунтованим.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2021 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5