Справа № 362/4310/21
Провадження № 1-кп/362/631/21
У Х В А Л А

26 серпня 2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської обласної прокуратури про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Звенигородка Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2021 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області з Обухівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, разом з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до автоматичного визначення складу суду, дане провадження передано на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_1 головуюча, суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Ухвалою колегії суддів від 16 серпня 2021 року в даному кримінальному провадженні призначено підготовче судового засідання на 26.08.2021.
Станом на 26.08.2021 суддя ОСОБА_6 перебуває у відпустці, тому провести підготовче судове засідання та розглянути клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу колегією суддів не вбачається можливим. Разом з тим, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2021 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою слідчого судді від 02.07.2021, що закінчує свою дію 30.08.2021.
Відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Таким чином, оскільки дана справа розглядається колегіально, однак розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у строк до закінчення тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 колегією суддів неможливо, дане клопотання розглядається головуючим.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», відповідно до якої «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою вирішується на етапі підготовчого провадження судового провадження у першій інстанції, тобто на етапі, який унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії підготовчого провадження вирішальним є встановлення наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів, наданих суду прокурором, вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні 03.04.2021 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в нападі з метою заволодінні чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство) з корисливих мотивів.

Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
Санкція за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.
З реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається наявність письмових доказів, на які посилається прокурор при пред`явленні обвинувачення ОСОБА_4 , а саме: протоколу огляду місця події від 04.04.2021 року; протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 04.04.2021; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_12 від 04.04.2021; протоколу обшуку від 04.04.2021, протоколу пред`явлення речі для впізнання від 04.04.2021, протоколів огляду предметів від 04.04.2021, 05.04.2021, 09.04.2021, 13.04.2021; протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_4 від 06.04.2021, висновків експертів.
Таким чином, суд, не вдаючись у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 дій, звертає увагу на те, що відповідно до змісту обвинувального акту, пред`явлене йому обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетними до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Суд приходить до висновку про доведеність ризику переховування ОСОБА_4 від суду, оскільки він офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків в місці свого проживання (неодружений, не має утриманців), обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачена відповідальність від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, обставини вчинення кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується (зникнення з місця вчинення злочину 03.04.2021, затримання в порядку ст. 208 КПК України 04.04.2021).
Крім того, перебуваючи на волі, обвинувачений матиме змогу незаконно впливати на безпосередніх свідків вчинення кримінальних правопорушень та потерпілу з метою зміни їх показів та подальшого уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ні потерпіла, ні свідки ще не допитані в судовому засіданні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд оцінює і враховує обставини вчинення злочинів, наявність ризиківпереховування ОСОБА_4 від суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; особу обвинуваченого, а саме: його вік та стан здоров`я, а саме: відсутність даних про тяжкі хвороби, інвалідності;відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, який не одружений, дітей та інших утриманців не має, до затримання офіційно не працевлаштований, його майновий стан.

Таким чином, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та усіх встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, та виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, що не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України з метою забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та незаконно вплинути на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи обставини, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не визначає ОСОБА_4 розмір застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, що спричинило загибель людини.
Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 183, ст. 194, 196, 197, 314, 315-317, 369, 371, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 діб.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчує свою дію «25» жовтня 2021 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено протягом п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини та оголошено 01 вересня 2021 року.
Суддя ОСОБА_1