печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за заявою ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 757/43650/21-к за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 000096 від 06.02.2018 щодо нерозгляду клопотання, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження судді ОСОБА_4 надійшло провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 000096 від 06.02.2018 щодо нерозгляду клопотання.

01.10.2021 ОСОБА_3 через канцелярію суду було подано відвід слідчого судді ОСОБА_4 , від розгляду кримінального провадження № 757/43650/21-к, оскільки у заявника є сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Заявник в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви про відвід повідомлявся належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило.

У судове засідання не з`явилась слідча суддя ОСОБА_4 , якій заявлено відвід.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши матеріали провадження, приходжу до наступних висновків.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Приймаючи до уваги все вказане вище, судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 і унеможливлювали б постановлення нею об`єктивного судового рішення у справі.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відтак, під час розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 757/43650/21-к за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 000096 від 06.02.2018 щодо нерозгляду клопотання, встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 757/43650/21-к за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 000096 від 06.02.2018 щодо нерозгляду клопотання- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1