КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 24 листопада 2021 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого заступником начальника інформаційно-аналітичного відділу Управління СБ України в Херсонській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, одночасно визначено розмір застави у розмірі 1 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 270 000 грн. та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 01 січня 2022 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням носіння електронного засобу контролю, за адресою: АДРЕСА_2 , тобто в квартирі, співвласником якої він є разом зі своєю дружиною.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, постановлену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі захисник зазначає, що повідомлена підозра є необгрунтованною та не підтверджується жодними доказами, а ризики передбачені ст.177 КПК України недоведені.
Звертає увагу, що ОСОБА_6 знаходиться під вартою з часу його затримання, тобто з 21 липня 2021 року, за весь час органом досудового розслідування не здійснено жодної слідчої дії.
Зазначає, що органом досудового розслідування лише формально наведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що підтверджується матеріалами провадження. Зокрема ОСОБА_6 більше 10 років не перетинав кордон України, окрім того неможливим є вплив на свідків зі сторони підозрюваного, оскільки органом досудового розслідування їх не встановлено.
Слідчим суддею, при визначенні альтернативного запобіжного заходу не враховано майновий стан підозрюваного, хоча він і є задовільним, однак визначений розмір застави є для нього непосильним.
Також апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_6 дійсно є працівником СБ України, а саме аналітиком, про те, його посада не пов`язана із застосуванням оперативно-розшукової діяльності, конспірації та інших навиків для переховування.
Окрім того, ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання та позитивну характеристику.
На переконання сторони захисту, подальше перебування підозрюваного під вартою фактично створюватиме умови для відбування ним покарання за відсутності обвинувального вироку, що призводить до порушення принципу верховенства права, передбаченого ст. 8 Конституції України, порушення права на свободу та особисту недоторканість, а також суперечить принципам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04 грудня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000286, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України.

21 липня 2021 року ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, наступного дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України.

23 липня 2021 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
13 вересня 2021 року продовженого строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 строком до 09 листопада 2021 року, включно.
Оскаржуваною ухвалою продовжено строк раніше застосованого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 до 01 січня 2022 року.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, та про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Також, слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про продовження тримання підозрюваного під вартою.

Зокрема, враховано обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, не працює, може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: враховуючи те, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , перебуваючи не під вартою може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано при обранні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшилися та продовжують існувати.
У зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.
В сукупності із викладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 ,а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Окрім того, продовживши строк утримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, суд на законних підставах визначив йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 2 270 000 грн. З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_6 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України та практиці ЄСПЛ, відповідно до якої суб`єкти владних повноважень повинні приділити стільки ж уваги встановленню відповідної застави, як прийняттю рішення про те, чи є необхідним подальше утримання під вартою (Іванчук проти Польщі п. 66).

Доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки в даному судовому провадженні слідчим суддею досліджено усі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України підлягають встановленню під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження.

Відтак, доводи захисника про які зазначено в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/38826/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_10
Провадження 11сс/824/6753/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК