Єдиний унікальний номер справи 185/2111/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

під час судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000115 від 03.02.2021 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України..

Прокурор просить суд продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, так як на даний час є ризики предбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Так, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 24.11.2021 обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 21.01.2022.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про осіб обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення яке відноситься до категорії особливо тяжких, судове слідство проводиться. Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо,відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимі, не працюють, ОСОБА_3 розлучений, ОСОБА_4 - не одружений, на утриманні нікого не мають, тому не мають міцних соціальних зв`язків.

Даних про незадовільний стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у суду не має, покарання за вчинення злочину, у разі доведеності вини обвинувачених, передбачено до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати заставу.

За таких обставин обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти діб, а саме до 17 березня 2022 року.

ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти діб, а саме до 17 березня 2022 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .