У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7404/21

№ 1-кс/183/1367/21

27 жовтня 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського районний відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000586 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянин України, не одруженого, маючого повну середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

-16.01.2014 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 104, 76 КК України, з умовним строком 1 рік 6 місяців.
-20.03.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 місяців, на підставі ст. 75, 104 КК України, з умовним строком 1 рік.
-06.03.2020 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 187КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, з умовним строком 2 роки.
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в тому, що31 серпня 2021 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , побачив на дивані мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 5», світло-рожевого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_4 , раптово виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вищевказаного мобільного телефону.
31 серпня 2021 року приблизно о 02 годині 05 хвилини ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для потерпілого ОСОБА_7 , взяв з дивану мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 5» вартістю 300 гривень, таким чином викравши його. Після чого, ОСОБА_4 , місце скоєння злочину залишив, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальні збитки на загальну суму 300 гривень.

Окрім цього 13 вересня 2021 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , побачив у шафі на нижній полиці болгарку марки «Dnipro m gl 125s», чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вищевказаної болгарки.
13 вересня 2021 року приблизно о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_4 реалізуючи свій прямий умисел, перебуваючи у приміщенні вищевказаного будинку, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для потерпілого ОСОБА_8 взяв з нижньої полиці шафи болгарку марки «Dnipro m gl 125s», чорного кольору вартістю 946 гривень 55 копійок, таким чином викравши її. Після чого, ОСОБА_4 , місце скоєння злочину залишив, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 946 гривень 55 копійок.

Слідчий в клопотання зазначає, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, згоден з клопотанням прокурора.

Захисник ОСОБА_4 вказав, що просить врахувати позицію підозрюваного та вирішити на розсуд суду.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик є доведеним, який і дає підстави для задоволення клопотання.

07 жовтня 2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, крім того, вчинив злочин в період звільнення від відбування покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2020 р. Наявність підозри свідчить про наміри та реальні дії підозрюваного вчиняти кримінальні правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою буде належним запобіганням спробам ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя встановив, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів, крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 продовжити вчиняти інші злочини.

У рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя вважає, що незастосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою до ОСОБА_4 , за вчинення ряду крадіжок, у вчинені яких підозрюється ОСОБА_4 може викликати негативну реакцію у суспільстві.

Також слідчий суддя вважає, що наявність фактичних даних щодо запобігання ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, дані особистості підозрюваного, унеможливлюють застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому слідчий суддя вважає за можливе призначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 190320 грн. (80х2379 грн.), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи такий розмір застави слідчий суддя виходить з матеріального стану обвинуваченого, яка не маючи офіційної роботи займається діяльністю, про яку суд не повідомив, на отримання доходу від якої він утримує себе, а також те, що встановлення меншої суми застави не забезпечить належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків з урахуванням особи підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 07 грудня 2021 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (80 х 2379 грн.) 190320 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1