Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

02 грудня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарг ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 20.09.2021 про відмову у визнанні її потерпілою та на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000188,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 (далі - слідчий) від 20.09.2021 про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000188.

Також цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000188.

Мотивував своє рішення слідчий суддя тим, що згідно встановлених обставин справи, смерть ОСОБА_8 настала не внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України (далі - КК), а тому відсутні підстави для визнання його матері ОСОБА_4 потерпілою у цьому провадженні. Щодо закриття даного кримінального провадження, то слідчий суддя вказав, що воно було розпочате не за заявою ОСОБА_8 як потерпілого, а за заявою його матері ОСОБА_4 , а це не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить суд вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000188 від 30 вересня 2021 року та зобов`язати слідчого залучити ОСОБА_4 як потерплу у кримінальному провадженні №0000188 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК.

На обґрунтування цих вимог апелянт зазначив, що вказане кримінальне провадження було відкрите за заявою ОСОБА_4 як близького родича потерпілого за фактом заподіяння її сину - ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, оскільки син розповів їй хто та за яких обставин спричинив йому ці ушкодження. Вказав, що ОСОБА_8 мав намір після операції звернутись у правоохоронні органи із заявою відповідного змвсту для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, однак помер внаслідок хірургічного втручання.

Апелянт вказав на те, що ОСОБА_8 поступив у лікарню ввечері 07.06.2021, 08.06.2021 проходив повне обстеження та підготовку до операції, а тому перебував у стані, який унеможливлював подання ним заяви про злочин.

Також адвокат покликався на те, що факт отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень внаслідок падіння, про що вказав слідчий суддя, не відповідає матеріалам кримінального провадження, оскільки доведено факт умисного спричинення цих ушкоджень ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_8 був доставлений в лікарню майже одразу після бійки у збудженому стані, тому міг повідомити, що ці ушкодження отримав внаслідок падіння.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування адвоката ОСОБА_5 і потерпілу ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За визначенням п.18 ч.1 ст.3 КПК, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Отже вказаною нормою на слідчого суддю покладено функції контролю за дотриманням загальних засад кримінального провадження, які передбачено главою 2 КПК, першою з яких є верховенство права.

Засада верховенства права це кримінально-процесуальне положення, яке полягає в тому, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Вказана засада закріплена в ст.8 Конституції України та ст.8 КПК.

У доповіді «Про верховенство права», прийнятій на 86 пленарному засіданні Венеціанської комісії 22-26 березня 2011 року розкрито суть верховенства права та його складові частини. Такими є: 1) доступ до закону; 2) вирішення питання про юридичні права повинно здійснюватися на основі закону, а не за розсудом; 3) рівність перед законом; 4) влада повинна реалізовуватися відповідно до закону, справедливо та розумно; 5) права людини повинні бути захищені; 6) повинні бути наявні засоби для врегулювання спорів без невиправданих витрат та відстрочок; 7) наявність справедливого суду; 8) держава повинна дотримуватися своїх зобов`язань як у рамках міжнародного, так і національного права.

При цьому, у сфері кримінального провадження особливу актуальність має такий елемент верховенства права як пріоритетність прав людини, оскільки специфіка діяльності державних органів під час кримінального судочинства передбачає у деяких випадках суттєвого їх обмеження. Тому у ст.8 КПК закріплено, що людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями.

Принцип верховенства права означає, що у правовій державі має панувати закон, а не інтереси осіб, у руках яких у певний момент перебуває влада; функції держави полягають у регулюванні відносин між усіма суб`єктами права на основі закону. Суд не повинен так тлумачити закон, щоб він несправедливо обмежував права і свободи особи. Однією з гарантій здійснення цього принципу є чітке, зрозуміле і прозоре закріплення правил і процедур здійснення кримінального провадження. Порушення процесуальної форми тягне за собою негативні наслідки для осіб, які ведуть процес і дає можливість застосування відповідних санкцій відновлюваного характеру.

Попри вказане, при розгляді скарги потерпілої, слідчим суддею вказаних вимог дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів за вказаною скаргою, у провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області перебувало кримінальне провадження №0000188 від 21.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК. Постановою слідчого від 20 вересня 2021 року було відмовлено у клопотанні адвоката ОСОБА_5 та заяви ОСОБА_4 про залучення її як потерпілого до даного кримінального провадження. Підставою для відмови слугувало те, що після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 перебував у стані, який дозволяв йому звернутись до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а його смерть настала не внаслідок вчинення кримінального правопорушення (а.с.10-12).

Згодом, 30 вересня 2021 року постановою слідчого кримінальне провадження №0000118 було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК. Зі змісту цієї постанови вбачається, що дане кримінальне провадження було закрите з аналогічних підстав, викладених у постанові слідчого про відмову у залученні ОСОБА_4 потерпілою у цьому провадженні (а.с.7-9).

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками.

Як було встановлено під час апеляційного розгляду, на даний час за фактом смерті ОСОБА_8 здійснюється кримінальне провадження №0000153, внесене до ЄРДР 10.06.2021 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.140 КК. Згідно витягу з ЄРДР у вказаному провадженні, 09.06.2021 о 23 год. 50 хв. під час хірургічного втручання помер ОСОБА_8 , який перебував на стаціонарному лікуванні в БЛ «Володимирецька КНП» (а.с.38).

Вказані обставини були встановлені слідчим суддею при розгляді скарги, однак їм не було надано належної оцінки.

Зокрема, зазначене хірургічне втручання у лікарні, під час якого помер ОСОБА_8 , проводилось у зв`язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями у вигляді закритого перелому ключиці.

Таким чином, отримання (спричинення) ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості слугувало причиною його поступлення у лікарню та проведення йому хірургічної операції, тобто останнє кримінальне провадження є похідним від першого.За таких обставин у слідчого були всі підстави для вирішення питання про об`єднання цих двох кримінальних проваджень в одне.

Стосовно тверджень про те, що при поступленні до медичного закладу ОСОБА_8 був у свідомості і повідомив, що вказану травму ним отримано при падінні з паркану, то згідно матеріалів скарги, такий висновок слідчий суддя зробив лише на підставі протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 14.09.2021, проведеного після трьох місяців від дня події. При цьому вказані показання не містять даних про наявність у ОСОБА_8 інших тілесних ушкоджень (а.с.25-27). Між тим, за висновком судово-медичної експертизи №134 від 26.07.2021 року, у ОСОБА_8 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців-гематом та саден нижньої повіки правового ока та закритий косо-поперечний перелом тіла лівої ключиці (а.с.28-38). Отже на час проведення вказаного допиту слідчому було відомо про наявність у поеторпілого зазначених синців.

Натомість, як слідчим, який здійснював досудове розслідування даного кримінального провадження, так і слідчим суддею, залишено поза увагою пояснення матері потерпілого ОСОБА_4 , яка зазначала, що син повідомив їй про те, хто наніс йому вказані тілесні ушкодження, та після проведення операції мав намір звернутись з відповідною заявою до правоохоронних органів (а.с.20, 21).

При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що факт не звернення ОСОБА_8 протягом двох днів, які він перебував у лікарні, із заявою про вчинення стосовно нього злочину, не є свідченням того, що тілесні ушкодження у виді перелому ключиці він отримав не внаслідок їх заподіяння йому іншою особою (особами).

Враховуючи наведена, колегія суддів приходить до переконання, що на даний час є усі підстави для визнання ОСОБА_4 потерпілою у цьому кримінальному провадження та скасування постанови про його закриття з метою встановлення з належною повнотою усіх обставин отримання ОСОБА_8 тілесного ушкодження, перевірки заяви ОСОБА_4 щодо обставин вказаної події, повідомлених її сином.

Відтак, на підставі п.2 ч.3 ст.407 КПК, апеляційний суд ввважає за необхідне скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарг ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 20.09.2021 про відмову у визнанні її потерпілою та на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000188 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_4 .

Скасувати постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000188 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Ухвала остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3