Провадження № 1-кп/522/2577/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 09.08.2021 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Межиріч Лебединського району, Сумської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований в ТОВ «МАСТ-БУД» на посаді монтажника, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Так, в судовому засіданні прокурор наполягав на необхідності застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та зазначив про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Захисник ОСОБА_6 проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечував. Просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений підтримав думку захисника.
Дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України домашній арешт є запобіжним заходом у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Так, у клопотанні про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор вказує на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може: 1) переховуватись від органу досудового розслідування, суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 2) впливати на свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; 3) вчиняти інші кримінальні правопорушення, з огляду на відсутність постійного місця роботи в обвинуваченого.
Суд вважає, що наявність вищевказаних ризиків щодо впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення недоведені стороною обвинувачення.
Отже обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд вважає за недоцільне.
Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Між тим, вбачаючи наявність ризику щодо переховування від суду, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього наступних обов`язків:
- повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;
- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду,
- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, з метою уникнення впливу на зазначених осіб щодо зміни свідчень.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 314, 371-372, 376, 395 КПК України, суд -
ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відмовити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, тобто до 05.12.2021 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;
- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду,
Утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, з метою уникнення впливу на зазначених осіб щодо зміни свідчень.
Визначити строк дії покладених судом обов`язків до 05.12.2021 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: