справа №619/2366/20
провадження №1-кп/619/99/21
В И Р О К
іменем України
17 листопада 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин, Перечинського району, Закарпатської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
17 листопада 2010 року Перечинським районним судом Закарпатської області за ст. 70, ч. ч.2, 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки;
22 лютого 2011 року Перечинським районним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за попереднім вироком, остаточно до відбування призначено 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки;
14 березня 2011 року Перечинським районним судом Закарпатської області за ст. 70, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць з конфіскацією майна;
10 травня 2016 року Перечинським районним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць;
01 липня 2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням попереднього вироку призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці;
14 вересня 2016 року Перечинським районним суду Закарпатської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до 4(чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, на підставі ст.81 КК України, відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2019, умовно-достроково звільнений на не відбутий строк 1 місяць 29 днів;
08 квітня 2020 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України .з застосуванням ст.71 КК України до двох років і одного місяця позбавлення волі;
05 листопада 2020 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду змінено вирок від 08.04.2020 та виключено з резолютивної частини застосування ст.71 КК України,з призначення покарання в виді двох років позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-
03.02.2020 в денний час доби, ОСОБА_4 , знаходився у м. Харкові, та не бажаючи займатись законною трудовою діяльністю вирушив пішки в бік с. Сіряки, Дергачівського району, Харківської області з метою вчинення злочину.
Того ж дня, приблизно о 17 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , проходячи вздовж лісосмуги розташованої поруч з автомобільною дорогою «Харків-Київ- Довжанський» побачив через віконне скло приміщення автомобільно - заправочної станції №6 (ПП «Маршал» АЗС №6) що знаходиться за адресою: с. Сіряки, вул. Кільцева, 16, Дергачівського району, Харківської області, раніше не знайомого йому оператора АГЗС ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився у приміщенні кімнати відпочинку персоналу де перераховував грошові кошти, виручені за реалізацію газу.
В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_6 з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ПП «Маршал», поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для здоров`я останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння з метою вчинення злочину підшукав неподалік від приміщення АГЗС фрагмент тротуарної плитки, який підняв з землі та залишив при собі, після чого прослідував до тильної сторони будівлі ПП «Маршал» АЗС №6, розташованої за вищевказаною адресою, де сховався за дверима, що ведуть до приміщення кімнати відпочинку, та став очікувати на потерпілого.
У подальшому, знаходячись за вказаними дверима, діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний та протиправний характер своїх дій, бажаючи настання невідворотних та негативних наслідків, ОСОБА_4 дочекався потерпілого ОСОБА_6 , який вийшов через вказані двері на вулицю.
В цей час, ОСОБА_4 , з метою подолання супротиву з боку потерпілого, спрямованого на відвернення щодо нього злочину, вийшов з-за зовнішньої частини відчинених дверей, наблизився до ОСОБА_6 та знаходячись з лівого боку відносно останнього, застосував до нього насильство, яке є небезпечним для здоров`я, а саме із значною силою наніс один удар в ліву частину обличчя ОСОБА_6 фрагментом тротуарної плитки, який він тримав у правій руці, в результаті якого ОСОБА_7 втратив свідомість та впав на землю.
В результаті вищевказаного удару ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді саден у ділянці зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги та у лівій виличній ділянці, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-457/2020 від 06.02.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю, кається у скоєному, підтвердив факт і обставини вчинення злочину,як вказана в обвинувальному акті.ю
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого,суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України.
Відповідно до змісту ст. ст.50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд, враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, особу винного, обставини що пом`якшують покарання.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, правильну оцінку скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті КК України.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити незмінною тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374,376,395 КПК України суд,
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання в виді трьох років і шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання покарання, що призначене за даним вироком, покарання, що призначене за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 08.04.2020, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироку законної сили, залишити незмінним у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 12.02.2020 - з моменту фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення:
судової дактилоскопічної експертизи № 10/1/266СЕ-20 від 21.02.2020 у розмірі 2355 гривен 15 копійок;
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1