ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001576 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 10 лютого 1998 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ст.ст. 101 ч. 1, ст. 106 ч. 1 КК України в редакції 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України в редакції 1960 року, до покарання у виді восьми років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 03 листопада 2004 року;
- 27 листопада 2006 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 20 серпня 2009 року;
- 30 вересня 2010 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, звільненого 01 лютого 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання один рік три місяці чотири дні за постановою Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2013 року;
- 26 січня 2015 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 22 грудня 2017 року;
- 04 грудня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі;
- 19 травня 2021 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення призначеного покарання більш суворим покаранням за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року, остаточно визначивши покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з 23 червня 2021 року, зарахувавши у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбуте частково за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року у період з 14 січня 2021 року по 23 червня 2021 року, а також строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 25 серпня 2020 року по 03 вересня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Заставу, внесену за ОСОБА_7 в сумі 43 940,00 грн. (сорок три тисячі дев`ятсот сорок гривень) повернуто заставодавцю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після набрання вироком законної сили.
Доля речових доказів та процесуальних витрат вирішена у відповідності до вимог закону.
Цим вироком, дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло.
За обставин встановлених судом та детально викладених у мотивувальній частині вироку, ОСОБА_7 21 серпня 2020 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні під`їзду, побачив вхідні двері до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло. Далі ОСОБА_7 , скориставшись тим, що решітка тамбуру була не зачинена, підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , та шляхом їх пошкодження, проник всередину приміщення вказаної квартири, де в приміщенні вітальні, а саме на тумбі біля вікна, побачив програвач торгової марки «Панасонік», вартістю 325 гривень 00 копійок, та флеш накоплювач торгової марки «Кінгстон», об`ємом пам`яті 4 Gb, вартістю 141 гривня 00 копійок, котрі на праві власності належать ОСОБА_10 , визначивши їх об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчиняючи злочин повторно, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, обвинувачений ОСОБА_7 взяв з тумби біля вікна обома руками вищевказаний програвач торгової марки «Панасонік» та флеш накоплювач торгової марки «Кінгстон», після чого направився до виходу через двері приміщення квартири АДРЕСА_3 . Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись в подальшому останнім на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду у розмірі 466 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 22 серпня 2020 року, в період часу з 01 години 00 до 02 голини 00 хвилин, більш точний час не вдалось встановити під час досудового розслідування, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , побачив вікно до приміщення квартири АДРЕСА_5 , котра розташована на першому поверсі вказаного будинку, де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло. Далі ОСОБА_7 , шляхом пошкодження решітки та віджиму вікна за допомогою заздалегідь заготовленого інструменту, а саме стамески та механічних кусачок, проник до приміщення квартири АДРЕСА_6 , всередині якої побачив в одній із кімнат телевізор торгової марки «Філіпс», вартістю 3466 гривень 67 копійок, та металевий ланцюжок з пластиковою іконкою, вартістю 113 гривень, котрі на праві власності належать ОСОБА_11 , визначивши їх об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчиняючи злочин повторно, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, обвинувачений ОСОБА_7 взяв з полиці обома руками вищевказаний телевізор торгової марки «Філіпс» та металевий ланцюжок з пластиковою іконкою, після чого направився до виходу через двері приміщення квартири АДРЕСА_6 . Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись в подальшому останнім на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду у розмірі 3579 гривень 67 копійок.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 24 серпня 2020 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_7 , побачив вікно до приміщення квартир АДРЕСА_8 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло. Далі ОСОБА_7 , шляхом пошкодження решітки та віджиму вікна за допомогою заздалегідь заготовленого інструменту, а саме стамески та механічних кусачок, проник до приміщення квартири АДРЕСА_9 , всередині якої побачив в одній із кімнат чуже майно, що на праві власності належить ОСОБА_12 , визначивши його об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчиняючи злочин повторно, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, обвинувачений ОСОБА_7 взяв з полиць однієї з кімнат: - годинник білого кольору торгової марки «Paris Hilton», вартістю 884 гривні 52 копійок; - годинник чорного кольору торгової марки «DKNY», вартістю 516 гривень 67 копійок; - годинник торгової марки «Calvin Clein» у фірмовій коробці, вартістю 750 гривень; - ланцюжок срібний 925 проби, з іконкою «святої Катерини» зі срібла 925 проби, загальною вагою 4,35 г., вартістю 283 гривні 36 копійок; - окуляри білого кольору торгової марки «Cesare Paciotti» у фірмовій коробці, вартістю 700 гривень; - футляр з мавпочками для окулярів, вартістю 199 гривень; - окуляри коричневого кольору торгової марки «OLIVER» у фірмовій коробці, вартістю 596 гривень 38 копійок; - парфуми торгової марки «Tophill», вартістю 267 гривень 45 копійок; - парфуми торгової марки «Montale», вартістю 1521 гривня 67 копійок; - парфуми торгової марки «Dolce and Gabbana», вартістю 796 гривень 67 копійок; парфуми торгової марки «Paco rabonne pour Homme», вартістю 685 гривень 33 копійок; - парфуми торгової марки «Clinique Happy», вартістю 699 гривень 33 копійок; - парфуми торгової марки «Carolina Haerrera», вартістю 480 гривень; - парфуми торгової марки «Gucci», вартістю 927 гривень 33 копійок; - окуляри торгової марки «Casta» у фірмовому чохлі, вартістю 627 гривень 87 копійок; - сережки золоті у формі метелика 585 проби, вагою 3,42 г., вартістю 3993 гривень 91 копійок; - сережки з білого золота 585 проби з каменем - сапфір, вагою 3,1 г., вартістю 3620 гривень 21 копійок; - каблучка золота 583 проби, вагою 5,18 г., вартістю 4938 гривень 66 копійок; - каблучка з білого золота 585 проби, вагою 3,16 г., вартістю 3439 гривень 15 копійок; - браслет срібний «Пандора», вагою 17,18 г., 925 проби, вартістю 1564 гривень 93 копійок; - дві бусини червоного кольору «Пандора», срібні 925 проби, загальною вагою 3 г., вартістю 483 гривень 33 копійок; - сережки та підвіска у формі кола, срібні 925 проби, з камінцями - фіоніти, загальною вагою 5,95 г., вартістю 636 гривень 29 копійок; - каблучка з білого золота 925 проби, вагою 1,44 г., вартістю 1567 гривень 21 копійок; - ланцюжок срібний з підвіскою у формі трикутника 925 проби, загальною вагою 2,66 г., вартістю 131 гривня 59 копійок; - каблучка срібна з квіткою 925 проби, вагою 2,01 г., вартістю 140 гривень 42 копійок; - сережки гвоздики у формі квітки срібні 925 проби, вагою 1, 29 г., вартістю 90 гривень 12 копійок; - сережки срібні 925 проби, вагою 4,28 г., з камінцями фіоніт, вартістю 457 гривень 70 копійок; - дві бусини «Пандора», срібні 925 проби, вагою 3 г., вартістю 500 гривень; - сережки срібні 925 проби, вагою 5,9 г., у формі зірочки, вартістю 412 гривень 17 копійок; - кольє та каблучка «Морські зірки», зі срібла 925 проби, загальною вагою 20 гр., вартістю 1397 гривень 20 копійок; - кольє «Пандора» з намистинами зі срібла 925 проби, вагою 5,52 г., вартістю 502 гривні 82 копійок; - сережки у формі кілець торгової марки «Сова» зі срібла 925 проби, вагою 4,84 г., вартістю 338 гривень 12 копійок; - сумка «Toska blue», вартістю 1000 гривень; - каблучка «Пандора» зі срібла 925 проби, вагою 1,99 г., з камінням церконій, загальною вартістю 271 гривня 02 копійок; - парфуми «Гуччі бамбу», вартістю 927 гривень 33 копійок, після чого поклав вищевказане чуже майно до заздалегідь заготовленої сумки та направився з метою виходу до вікна приміщення квартири АДРЕСА_9 , котре було раніше ним відчинено. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись в подальшому останнім на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду у розмірі 36347 гривень 76 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання, ухвалити свій вирок, яким призначити останньому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2021 року, більш суворим за цим вироком, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування до обвинуваченого покарання у мінімальних межах санкції статті не можна вважати такими, що у повній мірі ґрунтуються на наведених вимогах закону, а призначене судом покарання, яке поглинуто покаранням призначеним за попереднім вироком фактично свідчить, що за 3 епізоди тяжких злочинів обвинувачений не поніс ніякого покарання.
Також прокурор зазначає, що не отримали належної оцінки суду ті факти, що підлягають обов`язковому врахуванню, а саме дані про особу обвинуваченого, який протягом 1998-2021 років вчинив ряд умисних злочинів проти власності, а також проти громадського порядку та моральності, за які 6 разів був засуджений до реальної міри покарання, судимості за які не знято та не погашено в установленому законом порядку. Через нетривалий проміжок часу, після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив три тяжких корисливих кримінальних правопорушень, ретельне планування до вчинення злочинів, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та наслідки, які настали в результаті вчинених кримінальних правопорушень. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_7 ніде не працює.
Зазначене у сукупності свідчить про те, що обвинувачений веде соціально девіантний спосіб життя, не має постійного законного джерела доходу, що є причиною вчинення ним злочинів проти власності, а також забезпечення власного існування за рахунок протиправного заволодіння чужим майном.
Також всупереч вимогам ст.ст. 50, 65 КК України при визначенні міри покарання ОСОБА_7 судом залишено поза увагою, що останнім завдано кримінальними правопорушеннями матеріальні збитки трьом потерпілим, а саме ОСОБА_10 на суму 466 грн., ОСОБА_11 на суму 3579 грн. 67 коп., ОСОБА_13 на суму 36347 грн. 76 коп.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просила її задовольнити.
Обвинувачений заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, за які його засуджено, фактичні обставини кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому перегляду не підлягають.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів, вважає такими, що заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що цих вимог закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку в повному обсязі дотримано не було.
Так, суд при призначенні покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який характеризується посередньо та раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, судимість за які не погашена та не знята на даний час, крім того останній має постійне місце проживання, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, при цьому ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, а в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі та щиро розкаявся, що суд визначив як пом`якшуючі покарання обставини. Обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено.
З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначив покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Колегія суддів вважає, що поза увагою суду залишились ряд конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, які ставлять під сумнів обґрунтованість такого висновку.
Колегія суддів, вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі було враховано, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_7 .
Так, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, протягом 1998-2021 років вчинив ряд умисних злочинів проти власності, а також проти громадського порядку та моральності, за які 6 разів був засуджений до реальної міри покарання, судимості за які не знято та не погашено в установленому законом порядку, через нетривалий проміжок часу, після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив три епізоди тяжких корисливих кримінальних правопорушень, ретельне планування до вчинення злочинів, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та наслідки, які настали в результаті вчинених кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного законного джерела доходу, що є причиною вчинення ним злочинів проти власності, а також забезпечення власного існування за рахунок протиправного заволодіння чужим майном, а також ОСОБА_7 завдано кримінальними правопорушеннями матеріальні збитки трьом потерпілим, а саме ОСОБА_10 на суму 466 грн., ОСОБА_11 на суму 3579 грн. 67 коп., ОСОБА_13 на суму 36347 грн. 76 коп.
Крім того, судом не було враховано те, що ОСОБА_7 було засуджено вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, однак з оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції знову призначає обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Отже, суд, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_7 покарання не дотримався вимог кримінального закону, не врахував у повній мірі і не надав об`єктивної та всебічної оцінки всім обставинам, які мають значення для призначення особі покарання, а саме: ступеню тяжкості та особі обвинуваченого, й не навів належних і достатніх мотивів для призначення обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією інкримінованої статті.
Колегія суддів вважає, що за вказаних обставин виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а покарання, призначене судом першої інстанції не буде справедливим та не відповідатиме меті виправленню й попередженню вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Отже, з урахуванням відповідних обставин і вимог ст.ст. 413, 414, 420 КПК України, призначене ОСОБА_7 покарання є несправедливим у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а вирок суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового вироку, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.
Колегія суддів, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, виходячи з приписів ст. ст. 50, 65-67 КК України, та положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та наслідки, які настали в результаті вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, має постійне місце проживання, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного законного джерела доходу, що є причиною вчинення ним злочинів проти власності, а також забезпечення власного існування за рахунок протиправного заволодіння чужим майном, а також те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, протягом 1998-2021 років вчинив ряд умисних злочинів проти власності, а також проти громадського порядку та моральності, за які 6 разів був засуджений до реальної міри покарання, судимості за які не знято та не погашено в установленому законом порядку та через нетривалий проміжок часу, після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив три епізоди тяжких корисливих кримінальних правопорушень.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є визнання вини в повному обсязі, щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено.
З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, але на більший строк, чим призначено судом першої інстанції, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, що буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок відповідно до ст. 420 КПК України скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням судом апеляційної інстанції нового вироку.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2021 року, більш суворим за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той же строк з дня отримання копії вироку.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4